Дата документу 21.09.2011 Справа № 2-3781/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді - Блажко І.О. розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк» ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ про звільнення заставленого майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року ПАТ банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк» ОСОБА_1 та Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, УМВС України в Полтавській області про звільнення з-під арешту рухоме майно ОСОБА_2, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме : Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, 2006 року випуску. Зазначивши, що 22 березня 2007 року між „Банк „ОСОБА_1 та Кредит та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 130-К. 22 березня 2007 року, в забезпечення повернення кредиту між банком та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортних засобів №130-К, а саме: Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, 2006 року випуску. На даний час у АТ „Банк „ОСОБА_1 та Кредит виникла необхідність продажу рухомого майна ОСОБА_2 задля погашення кредитної заборгованості. Банк не може скористатися своїм правом заставодавця, оскільки як стало відомо, при ознайомленні із виконавчим провадженням № 20460153 про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості в сумі 507 267 грн. 17 коп. на користь АТ „БанкОСОБА_1 та Кредит, 4 квітня 2011 року СУ УМВС України в Полтавській області була винесена постанова про накладення арешту на заставний автомобіль по кримінальній справі №113236067, яка порушена 28 березня 2011 року по ст. 358 КК України. СУ УМВС України в Полтавській області, котре виносячи постанову про накладення арешту на заставлене майно не пересвідчилося у наявності забезпечувального обтяження по відношенню до предмета застави, а саме: Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, 2006 року випуску, з урахуванням положень п.п. 4, 4-1, 4-4 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 серпня 1976 року про судову практику про виключення майна з опису.

22 серпня 2011 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості співвідповідача Ленінське ВДВС Полтавського МУЮ.

22 серпня 2011 року представник позивача доповнив позовні вимоги та остаточно прохав : звільнити з-під арешту, накладеного старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за виконавчим провадженням №16466063, автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також зазначив що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надав суду дані про причину неявки.

Відповідачі УМВС України в Полтавській області, Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ в судове засідання своїх представників не направили, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину їх неявки.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 року між „Банк „ОСОБА_1 та Кредит правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „Банк„ОСОБА_1 та Кредит та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір №130-К, згідно якого банк надав ОСОБА_2 кредитні ресурсі в сумі 54 431 доларів США для придбання автомобіля Toyota Camry.

22 березня 2007 року, в забезпечення повернення кредиту на підставі кредитного договору №130-К від 22 березня 2007 року, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортних засобів №130-К, а саме автомобіля НОМЕР_2, 2006 року випуску, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1358.

22 липня 2010 року державний виконавець Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №20460153 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-164/09 від 01 вересня 2009 року виданого Ленінським районним судом м.Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ОСОБА_1 та Кредит» боргу в сумі 507 267 грн. 17 коп.

18 грудня 2009 року старший державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_5 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №16466063 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-280 від 16 грудня 2009 року виданого Диканським районним судом, якою наклав арешт на все майно, що належить ОСОБА_2.

Полтавський ВРЕР ДАЇ УМВС України в Полтавській області повідомив 20 грудня 2009 року за №1328, що по виконавчому провадженню №16466063 Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ наклав арешт на заставний автомобіль НОМЕР_3, 2006 року випуску.

Згідно листа начальника СУ УМВС України в Полтавській області від 21 квітня 2011 року за №8/3753 у провадженні СУ УМВС України в Полтавській області знаходиться кримінальна справа №113236067 порушена 28 березня 2011 року за фактом надання ОСОБА_2 до АТ «Банк» ОСОБА_1 та кредит» підробленого документа внаслідок якого ОСОБА_2 отримав кошти на придбання автомобіля НОМЕР_2, 2006 року випуску, за ознаками складу злочину передбаченого ч.3 ст.358 КК України. По даній кримінальній справі 04 квітня 2011 року була винесена постанова про накладення арешту на вищезазначений автомобіль.

Згідно ч.1 ст.50 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

В ст.52 ЗУ "Про виконавче провадження", п.п.5.3.1, 5.3.4 "Інструкції про вчинення виконавчих дій" встановлено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі : виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В ч.4 ст.52 зазначеного Закону встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Статтею 55 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику. про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту.

Відповідно до ст.59 ЗУ "Про заставу" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, внаслідок арешту майна накладеного Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, ПАТ банк «ОСОБА_1 та Кредит» обмежений у розпорядженні заставленим майном, адже відповідно до законодавства про заставу обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, таким є позивач по справі ПАТ банк «ОСОБА_1 та Кредит», тому арешт, порушує права позивача надане законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 61, 130, 213, 215, 226 ЦПК України, ст. ст. 52, 55, 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк» ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ про звільнення заставленого майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за виконавчим провадженням №16466063, автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску, який належить на праві власності боржнику ОСОБА_2, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати віднести на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня його отримання позивачем.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його отримання, якщо не буде оскаржено у установленому законом порядку.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 10 днів зо дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя І.О.Блажко