Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-3005/2011 Головуючий 1-ї ОСОБА_1
Категорія трудові Доповідач Зазулинська Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства « Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» за участю третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова про внесення змін до наказів та трудової книжки, - В С Т А Н О В И Л А :

03.06.2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» (далі ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка») і просив встановити факт його роботи в якості пресувальника гумових виробів в період з 18.01.1988 року до 28.01.1994 року, внести зміни до наказу 61К від 18.01.1988 року та наказу 42М від 25.01.1988 року, що підтверджують його роботу в якості пресувальника гумових виробів та з внести відповідні зміни до записів в трудовій книжці.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що він весь час своєї роботи на підприємстві відповідача виконував роботу, повязану з гумовими виробами, а не виробами з пластмаси, як це неправильно записано у вищезазначених наказах та трудовій книжці, а підтвердження даного факту і внесення змін до наказів і трудової книжки необхідно для визначення пенсії в більшому розмірі. При цьому позивач зазначив, що дізнався про такий запис в трудовій книжці при її отриманні після звільнення з підприємства в 1994 році, однак з того часу він до суду не звертався, подавав скарги до інших правоохоронних органів, в тому числі до прокуратури.

Представник відповідача проти позову заперечував в повному обсязі, надавши письмові заперечення, в тому числі посилався на пропущення позивачем строку позовної давності.

Представник 3-ї особи Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова участі в розгляді справи не брав.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 грудня 2010 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко», 3-тя особа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова закрито в частині встановлення факту роботи.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 грудня 2010 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім.. ОСОБА_5», 3-я особа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова про внесення змін до наказів та трудової книжки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції як незаконне і необгрунтоване і прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов. При цьому посилається на те, що рішення суду ґрунтується на вибіркових обставинах і ухвалено без урахування того, що весь час перебування у трудових відносинах з відповідачем він працював саме з гумовими, а не пластмасовими виробами. Дізнавшись про неправильні записи у трудовій книжці неодноразово звертався до органів прокуратури, але надані на його звернення відповіді свідчать про те, що належна їх перевірка не проводилася.

Заслухавши доповідь судді; пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги. судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу №163к від 18.06.68 року прийнятий на Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка учнем пресувальника, а на підставі наказу №24к від 28.01.1994 року звільнений з підприємства на підставі ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням.

Протягом роботи на підприємстві позивач неодноразово переводився.

Зокрема, наказом № 61К від 18.01.1988 року позивача переведено пресувальником пластмасових виробів 5 п/г розряду, про що зроблено відповідний запис в його трудовій книжці за № 8. Переведення позивача за цим наказом здійснено на підставі заяви ОСОБА_4 від 22.12.1987 року. В судовому засіданні позивач підтвердив свій підпис у вищезазначеній заяві про переведення його пресувальником пластмасових виробів.

Наказом № 42М від 25.01.88 року у звязку з введенням нових тарифних умов праці ЕТКС випуск №27 рік видання 1987 позивачу встановлено 5 розряд пресувальника виробів з пластмас, підстава наказ по підприємству про затвердження рішення кваліфікаційної комісії, про що здійснено відповідний запис в його трудовій книжці за № 9

Відповідно до ст. 32 КЗпПУ переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника.

Визнавши свій підпис в заяві про переведення його на посаду пресувальника пластмасових виробів, позивач всупереч встановленому 3 ст. 10 ЦПК України процесуальному обов»язку не довів обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і не надав належних та допустимих доказів неправильності оспорюваних наказів та записів в його трудовій книжці.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для внесення змін до наказів відповідача №61К від 18.01.1988 року і №42М від 25.01.88 року та до записів в трудовій книжці позивача і обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позову.

Згідно роз»яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 6 ( зі змінами) « Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз»яснено, якщо тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Проте оскільки при пропуску строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з»ясовує не лише причини пропуску строку, а й усі обставини справи, права та обов»язки сторін.

Таким чином, відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Дійшовши правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 суд зазначив в рішенні також і те, що він враховує пропуск позивачем встановлених ст. 233 КЗпП України строків звернення до суду, проте вказана помилка не є підставою для скасування чи зміни рішення , оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст.303,304, п.1ч.1 ст.307, ст. ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Судді колегії -