АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4811/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городнича В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Куценко Т.Р.

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Національної металургійної академії України про захист ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Зазначеним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі/а.с.88/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для вирішення спору, а висновки суду не відповідають обставинам справи/а.с.97-99/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 01.09.2009 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді доцента кафедри економіки промисловості (а.с.8,9). 20.05.2010 року студентами було подане колективне звернення на імя проректора академії ОСОБА_3, в якому висловлене незадоволення організацією та якістю надання позивачкою консультацій з економічної частини їх дипломних проектів (а.с.23-25). Крім того, на позивачку завідувачем кафедрою машини та агрегатів металургійного виробництва ОСОБА_4 була подана службова записка щодо вирішення питання про заміну іншим викладачем позивачки, як керівника економічними розділами дипломних проектів студентів, у звязку з численними скаргами останніх (а.с.22). У звязку з цим 27.05.2010 року завідуючою кафедрою економіки промисловості Національної металургійної академії України ОСОБА_5 було видане розпорядження №3, яким керівництво економічними розділами дипломних робіт студентів спеціальностей МЗ та КМ у кількості 49 осіб та відповідне учбове навантаження в обсязі 73,5 годин було передане від позивачки до асистента ОСОБА_6

Згідно посадової інструкції безпосереднього керівника позивачки, до компетенції останньої віднесені зокрема здійснення розподілу педагогічного навантаження та функціональних обовязків між працівниками кафедри, контроль за якістю та своєчасністю їх виконання, а також у межах її повноважень видання розпоряджень, що є обовязковими для виконання всіма співробітниками кафедри (а.с.28).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню в силу ст. 299 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки правовідносини, що існують між позивачем та відповідачем регулюються трудовим законодавством, у межах цих відносин позивачка, як працівник, зобовязана виконувати свою роботу та дотримуватися вимог правил внутрішнього трудового розпорядку, в тому числі виконувати розпорядження керівника.

В судовому засіданні не було надано доказів про те, що метою розпорядження, винесеного відповідачем, було приниження честі, гідності та ділової репутації позивачки, в розумінні положень ст.299 ЦК України, а саме поширення інформації про позитивні чи негативні діяння/поведінку/ позивачки в професійній чи службовій діяльності, поширення недостовірної інформації і т.і.. Фактично зі змісту спірного розпорядження випливає, що підставою для його видання була сама по собі наявність конфлікту між позивачкою та студентами, а сутність прийнятого рішення полягає у вирішенні останнього з найменшою шкодою для навчального процесу, без надання оцінки обґрунтованості позицій сторін конфлікту.

Доводи апелянта, про те, що судом невірно досліджені обставини по справі та про те, що судом невірно зроблені висновки по оцінці доказів по справі є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року - залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :