Справа № 2/0310/101/11
Провадження № 2/503/11
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2011 року м. Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Войтюка Л.М.,

при секретарі Голядинець О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

встановив:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить винести рішення яким стягнути з ОСОБА_2 6878,51 (шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 51 копійку матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди пошкодженням автомобіля, 860 (вісімсот шістдесят) гривень витрат затрачених на автотоварознавче дослідження автомобіля та судові витрати по справі.

Позивач свої вимоги обгрунував тим, що 07 січня 2011 року о 10 годині 35 хвилин на автодорозі Любомль - Володимир-Волинський він, керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 потрапив в дорожньо-транспорту пригоду яку спричинила ОСОБА_2 яка, керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2, не дотрималась безпечної дистанції та інтервалу і допустила зіткнення з його автомобілем «ВАЗ-2105» який зазнав механічних пошкоджень.

В результаті дорожньо- транспортної пригоди йому була завдана матеріальна шкода в розмірі 6878,51 гривень.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та дав пояснення, що відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди та за відсутність страхового поліса на автомобіль, він звертався з заявою до страхової компанії «Скарбниця» про відшкодування матеріальної шкоди однак йому було відмовлено взв»язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на транспортний засіб «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2 у ПрАТ АСК «Скарбниця» не застрахована.

Відповідач визнала, що вчинила дорожньо-транспортну пригоду, проти суми позову не заперечила однак дала пояснення про те, що даний автомобіль застрахований та вважає, що шкоду повинна відшкодувати страхова компанія в якій автомобіль застрахований. На момент вчинення ДТП у неї при собі не було страхового полісу.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Постановою Любомльського районного суду №3-156/11 від 11 лютого 2011 року встановлено, що ОСОБА_2 07 січня 2011 року о 10 годині 35 хвилин на автодорозі Любомль-Володимир-Волинський, керуючи автомобілем НОМЕР_3, в порушення п.п.12.1, 13.1, Правил дорожнього руху не дотрималась безпечної дистанції та інтервалу, що привело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 та пошкодження транспортних засобів, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП .

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 36099 від 28.01. 2010 року, виданим Любомльським ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області, стверджено, що власником автомобіля «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України ч.І сторони зобов»язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 131 ЦПК України ч.2 докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Дана справа була призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні на 21 березня 2011 року , в зв»язку з неявкою відповідача попереднє судове засідання було відкладене на 30 березня 2011р. , відповідач не з»явилась повторно, заперечень на позов та доказів суду не подала, хоча повторно вчасно була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи та справа була призначена до судового розгляду на 13 квітня 2011р., відповідач не з»явилась в зв»язку з чим розгляд справи було відкладено на 27.04.2011р. та розгляд справи в подальшому проведено з участю сторін.

До суду від відповідача 4 квітня 201 Іроку надійшла заява в якій вона вказала, що вказаний автомобіль був даний нею по довіреності ОСОБА_3 для тимчасової поїздки за кордон 05.01.2011 та в даному випадку поліс обов»язкового страхування транспортних засобів, технічний талон залишаються незмінними. Разом з вказаною заявою надійшла її заява про пошкодження транспортного засобу на автомобіль «Вольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 та поліс № ВЕ/ 0433645 на її ім»я на автомобіль «Вольксваген Гольф»реєстраційний номер НОМЕР_4 акціонерної страхової компанії «Скарбниця» строк дії якого зазначено з 12 год. 28 січня 2010 року до 27.01.2011р.

Оскільки докази, а саме, заява відповідача, заява про пошкодження транспортного засобу на автомобіль «Вольксваген Гольф», реєстраційний номер АС 9747 В.А. та поліс № ВЕ/ 0433645 на її ім»я на автомобіль «Вольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_4 акціонерної страхової компанії «Скарбниця» до суду не були подані до попереднього судового засідання, яке проводилось у справі, відповідач не довела, що суду докази подано несвоєчасно з поважних причин, згідно ст. 131 ЦПК України ч.2 суд прийшов до висновку, що вказані докази подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, а тому ухвалив не приймати ці докази. Клопотання відповідачем про залучення до участі в справі ПрАТ АСК «Скарбниця» не заявлялось.

Згідно відповіді страхової компанії «Скарбниця» від 25.02.2011 року вих. № 160, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на транспортний засіб «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2, у ПрАТ АСК «Скарбниця» не застрахована. Відповідно з чим ПрАТ АСК «Скарбниця» не може здійснити страхового відшкодування по вищевказаному ДТП.

Отже, дослідженими доказами встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на транспортний засіб «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2 у ПрАТ АСК «Скарбниця» не застрахована.

Згідно з ч.І, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

з

Оскільки шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, то відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1 / шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно висновку експерта № 00635 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля по заяві ОСОБА_1 від 27.01.2011р. вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок встановлених 20 січня 2011року пошкоджень в ДТП 7 січня 2011 року в цінах на момент виконання даного дослідження становить 6878, 51 грн.

Позивач та відповідач проти визначеної у висновку експерта автотоварознавчому дослідженні автомобіля суми матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля НОМЕР_5 не заперечили.

Отже, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку про обєктивність та законність вимог позивача, через що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору та витрати за інформаційно - технічне забезпечення слід покласти на відповідача.

ІЦо стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат затрачених на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в сумі 860 грн., то відповідно п.4 ч.З ст. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи належать витрати, пов»язані із залученням спеціалістів, проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.2 ст. 54 ЦПК України спеціаліст може бути залучений до участі у цивільному процесі за ухвалою суду. Судом по даній справі спеціаліст не залучався, експертиза не проводилась, а тому не має підстав задовольнити цю вимогу.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6878,51 (шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 51 копійку матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 120 (сто двадцять) гривень судових витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 68,79 (шістдесят вісім) гривень 79 копійок судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 860 (вісімсот шістдесяти) гривень за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя Л.М.Войтюк