КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-214/11 р.
17.01.2011 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання - Мізюн Р.І.,
за участю представника позивача - Бурназакіної О.С.,
прокурора - Якушика Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської Ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином,
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи заочно.
Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст.. 224 ЦІІК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.
Вислухавши пояснення представника позивача та прокурора Якушика Ю.О., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Вказане право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ст.212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі в судовому порядку.
Згідно ч. 1 п. б ст.211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за порушення земельного законодавства, а саме за самовільне зайняття земельної ділянки.
Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2010 рою позивача було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 367 К1 України, у зв'язку із зміною обставин. Із зазначеної постанови вбачається, що відповідач провину визнав.
Згідно ч. З ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, н доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, ас постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, ц розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито у розмірі 345,12 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Безпрозванний