АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Баранніка О.П., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк»

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2011 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» в особі Дніпропетровської філії АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на заставне майно, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що відповідно до укладеного Договору № КRA/0900/64/06 від 11 липня 2006 року позивач надав ОСОБА_3 кредит в сумі 21000,00 дол. США, терміном повернення до 08 липня 2011 року під заставу рухомого майна автомобіля марки ОСОБА_4, випуску 2005 року, д/н НОМЕР_1. 11 липня 2006 року в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором зазначений автомобіль переданий в заставу банку згідно договору застави рухомого майна № КRAZ/0900/26/06. 05 вересня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» в особі Дніпропетровської філії та ОСОБА_3 укладена додаткова угода до договору застави рухомого майна, згідно з якою предмет застави, а саме: автомобіль марки ОСОБА_4, 2005 року випуску, замінюється на автомобіль марки Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853. 07 вересня 2006 року позивачем зареєстровано приватне обтяження на зазначений автомобіль в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з відміткою «заборонено відчужувати». 23 березня 2011 року позивачем отримано лист від Покровського ВРЕВ УДАІ МВС України в Дніпропетровській області від 03 лютого 2011 року за №83 в якому вказано про те, що 16 лютого 2007 року автомобіль марки Міцубісі Паджеро (вже з новим реєстраційним номером та свідоцтвом про реєстрацію) був знятий з реєстрації за заявою власника ОСОБА_3 в звязку з реалізацією, і наступного дня автомобіль був зареєстрований вже за новим власником ОСОБА_5. Крім того, в листі було зазначено, що з 20 серпня 2009 року та по теперішній час автомобіль марки Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853 зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 25 серпня 2009 року відповідач передав даний транспортний засіб в заставу ЗАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № DNF0AD40302118. 01 вересня 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», як обтяжувач зареєстрував обтяження на заставлений автомобіль.

Заборгованість ОСОБА_3 по кредитному договору № КRA/0900/64/06 від 11 липня 2006 року станом на 22 березня 2011 року складає 22741,50 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ 180742,62 грн. Позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853 належний ОСОБА_2О.з прилюдних торгів за початковою ціною в сумі 161083,33 грн. Передати автомобіль Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853 в управління на період до його реалізації АКБ «Індустріалбанк», а також просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровської філії ПАТ АКБ «Індустріалбанк» судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2011 в задоволенні позовних вимог ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в особі Дніпропетровської філії АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою про його скасування з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 11 липня 2006 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № КRA/0900/64/06, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 21000,00 дол.США з кінцевою датою повернення 08 липня 2011 року під заставу рухомого майна автомобіля марки ОСОБА_4, випуску 2005 року, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується копією кредитного договору(а.с.10-12).

11 липня 2006 року в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором зазначений автомобіль переданий в заставу банку згідно договору застави рухомого майна № КRAZ/0900/26/06 (а.с.15-16).

05 вересня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» в особі Дніпропетровської філії та ОСОБА_3 укладена додаткова угода до договору застави рухомого майна, згідно з якою предмет застави, а саме: автомобіль марки ОСОБА_4, 2005 року випуску, замінюється на автомобіль марки Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853 (а.с.17).

Дніпропетровська філія АКБ «Індустріалбанк» 07 вересня 2006 року зареєстрував приватне обтяження на зазначений автомобіль в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з відміткою «заборонено відчужувати», про що свідчить витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна №9013941 від 07 вересня 2006 року (а.с.18).

Як вбачається з листа Покровського ВРЕВ УДАІ МВС України в Дніпропетровській області від 03 лютого 2011 року за №83, 16 лютого 2007 року автомобіль марки Міцубісі Паджеро (вже з новим реєстраційним номером та свідоцтвом про реєстрацію) був знятий з реєстрації за заявою власника ОСОБА_3 в звязку з реалізацією, і наступного дня автомобіль був зареєстрований вже за новим власником ОСОБА_5. Крім того, в листі зазначається, що з 20 серпня 2009 року та по теперішній час автомобіль марки Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску, номер кузова (шасі) JMBLYV75W1J000853 зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2

25 серпня 2009 року відповідач ОСОБА_2 передав даний транспортний засіб в заставу ЗАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № DNF0AD40302118. 01 вересня 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», як обтяжувач зареєстрував обтяження на заставлений автомобіль (а.с.61-62).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.03.2011 року ОСОБА_3 має заборгованість по кредиту, яка з урахуванням процентів та пені складає 22741,50 дол. США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ 180742,62 грн.(а.с.13-14).

24 лютого 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого позов задоволено частково та стягнуто з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 103922,72 грн. та судові витрати. Рішення набрало чинності та 07.07.2011 року позивачу надано виконавчий лист (а.с.46-47).

Згідно відповіді Дніпропетровського ВРЕР-2 підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 16.02.2007 року автомобіль Міцубісі Паджеро, 2000 року випуску був знятий з обліку у Покровському ВРЕР, 17.02.2007 року зазначений автомобіль був зареєстрований у Дніпропетровському ВРЕР №3 за громадянином ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку ЄГП №291663 від 16.02.2007 року. 05.06.2009 року автомобіль був знятий з обліку у Дніпропетровському ВРЕР №3 на підставі доручення ВМС № 398416 від 30.03.2009 року на імя ОСОБА_6 та 20.08.2009 року спірний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_2 у Дніпропетровському ВРЕР №1 на підставі довідки-рахунку КІМ № 015174 від 18.08.2008 року (а.с.78-88).

У відповідності до ст.19 Закону України «Про заставу» заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі за рахунок заставленого майна, ці вимоги визначаються на момент фактичного задоволення. Право на задоволення вимог за рахунок предмета застави у заставодержателя виникає у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладено колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення про відмову в задоволені позовних вимог вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 є неналежний відповідач по справі, оскільки саме поняття «відповідач» - особа, яка на заяву позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорення його права і охоронюваного законом інтересу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 будь-якого договору з ПАТ АКБ «Індустріалбанк» не укладав, тому відсутні між сторонами договірні правовідносини та підстави вважати, що між позивачем та відповідачем існує спір. Будь якого правочину між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_2 укладено не було.

Відповідно до вимог ч.1 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжував, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. В матеріалах справи відсутні копії письмових повідомлень всіх обтяжувачів.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про не наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленими.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та наведені вимоги закону, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: