Справа № 2-478/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарісудових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 16 лютого 1991 року вступила у шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Однією сім»єю офіційно прожили 20 років. Припинили шлюбні стосунки із відповідачем з березня 2011 року. Протягом цього часу вони не ведуть спільний побут, між ними відсутнє взаєморозуміння. Майновий спір вирішать самостійно. Шлюб існує лише юридично. Просить його розірвати. Термін для примирення не надавати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі.

Відповідач згідний з позовними вимогами про розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї між позивачкою і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як стверджує позивачка і відповідач, вирішать самостійно. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має.

Суд, вважає за доцільним залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5, 10, 30, 60, 84,88, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Каполіна) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 16 лютого 1991 року с.Орловець сільська Рада Городищенського району Черкаської області за актовим записом № 3.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище набуте у шлюбі ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5