РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2004/2-321/11

10 жовтня 2011 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі судді Кузіної Н.П., при секретарі Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „про стягнення боргу , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача в відшкодування суми боргу за договором від 10 травня 2010 року у розмірі 18700,00 грн., за прострочку виконання грошового зобовязання 510,00 грн., а також витрати понесені по справі, мотивуючи тим, що 10 травня 2010 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 передала позичальниці грошові кошти у розмірі 17000,00 грн., а ОСОБА_2 зобовязалася повернути борг до 10 липня 2010 року та сплатити 10 процентів річних від суми позики. Вказаний факт підтверджується розпискою, написана відповідачем 10 травня 2010 року

До цього часу ОСОБА_2 борг не повернула і ухиляється від його погашення, що змусило ОСОБА_1 звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву у якій просила справу слухати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, з невідомої суду причини. Повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно розписки від 10 травня 2010 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 17 000 грн., які зобовязалася повернути в двомісячний термін до 10 липня 2010 року. Кошти позичила під 10 %.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відповідності таких умов та вимог відповідно до звичаїв, ділового торгу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17 000 грн. під 10 відсотків річних від суми позики, про що написала розписку та зобовязалася повернути вищезазначену суму до 10 липня 2010 року. До даного часу суму боргу не повернула. Сума позики складає:

загальна сума боргу 17 000 грн.;

10 % від суми боргу 1700 грн.;

3 % за прострочку виконання грошового зобовязання терміном 1 рік 510 грн.;

Всього у сумі 19210 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати у вигляді державного мита та інформаційно-технічного забезпечення, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 202, 207, 526, ч. 2 ст. 625, 626, 629,1046 - 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 19 210 грн. (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 290 грн.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Богодухівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Рішення отримано:

Позивач

Відповідач