Справа № 22Ц-1025/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 34 Доповідач: Войтко Ю. Б.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтко Ю.Б.

Суддів: Міхасішина І.В., Іващука В.А.,

При секретарі: Мандрик С.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 на рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6, третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Староміський відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Староміський відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7І та ОСОБА_5 звернулись до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.05.2007 року зобов'язано відповідачів власними силами та за власний рахунок знести гараж, позначений на плані-схемі літерою „З" та колодязь з водогоном, які самовільно ними були споруджені на земельній ділянці, виділеній в користування позивачам за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 88. 24.09.2007 року державним виконавцем Староміського відділу ДВС було відкрите виконавче провадження для примусового виконання даного рішення суду. Відповідачі відмовилися добровільно виконати рішення суду у строк, відведений державним виконавцем.

Рішення суду від 07.05.2007 року було виконано позивачами за власний рахунок, про що складено акт державним виконавцем та закрито виконавче провадження по виконанню даного рішення суду. Позивачі понесли матеріальні витрати по приведенню за власний рахунок належної їм земельної ділянки до придатного до використання стану. Позивачі просили суд стягнути з відповідачів на їх користь матеріальні витрати у зв'язку із знесенням за рішенням суду самовільно спорудженого гаражу в сумі 8 882,00 грн. Крім того, просили стягнути з відповідачів моральну шкоду, спричинену їм невиконанням рішення суду в сумі 1690,00 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звернулись до суду з безпідставною позовною заявою, яка містить недостовірну інформацію, використовуючи суд для приниження їх честі і гідності. ОСОБА_9J. та ОСОБА_5 умисно звертається до судів з численними надуманими позовними заявами до них, численними скаргами до прокуратури, міліції. ОСОБА_5 є хворою людиною, перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій психоневрологічний лікарні ім. ак. ОСОБА_10, а тому його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не відповідають дійсності. Разом з тим, ОСОБА_5 систематично, тривалий час пригнічує ОСОБА_2 та ОСОБА_6, внаслідок чого у ОСОБА_2 погіршився стан здоров 'я, з приводу чого вона неодноразово зверталась до лікарів, від його неправомірних дій ОСОБА_2 вимушена звітувати про свої стосунки з ОСОБА_8 рідним, знайомими, сусідам. Просили суд залишити без розгляду позов ОСОБА_8, зобов'язати його відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1 699,00 грн., стягнути з нього судові витрати та витрати на надання правової допомоги на загальну суму 2 671,00 грн..

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 25 лютого 2011 року позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальні збитки в розмірі 3355 грн. та моральну шкоду в розмирі 1690 грн., а також понесені судові витрати в розмирі 171 грн..

В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті зустрічної позовної заяви, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим, безпідставним, порушує норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8, районний суд виходив з того, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_8. ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про знесення самочинно споруджених забудов і відшкодування моральної шкоди, зобовязано ОСОБА_6, ОСОБА_2 власними силами та за власний рахунок знести гараж та колодязь з водогоном, які самовільно ними були споруджені на земельній ділянці будинковолодіння № 88 по вул. Привокзальній в м. Вінниці. 27.07.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист № 2-456/07 для виконання вказаного рішення суду.

24.09.2007 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом та запропоновано боржникам добровільно виконати рішення в строк до 30.09.2007 року.

У звязку з невиконанням рішення в станове ні строки на ОСОБА_2 було накладено штраф в розмирі 51 грн. та 15.04.200 року направлено подання прокурору Староміського району м. Вінниці про вирішення питання щодо порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Відповідно до акту державного виконавця від 22.12.2009 року встановлено, що рішення Староміського районного суду м. Вінниці виконано в повному обсязі за особистий рахунок стягувача. Акт підписано державним виконавцем, стягувачем ОСОБА_8, боржником ОСОБА_6 та понятими. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 142 від 18.01.2011 року ТОВ «Консалтинг центр професіонал»вартість робіт по знесенню гаража складає 3 355 грн..

Оскільки позивачам за первісним позовом завдано збитки в результаті порушення їх цивільних прав, то суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову про їх відшкодування на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 посилаються на те, що рішенням районного суду було зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_6 власними силами та за власний рахунок знести гараж, а суд узаконив самоправну діяльність ОСОБА_8, який взяв на себе функцію ДВС.

Однак такі посилання не відповідають дійсності, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин вимог державного виконавця щодо добровільного виконання рішення, виконання може бути проведене без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

З цього вбачається, що чинне законодавство не забороняє проводити виконання за рахунок зацікавлених сторін у виконавчому провадженні.

Також не відповідають дійсності і посилання апелянтів на те, що суд першої інстанції не розглянув по суті прийняту до провадження зустрічну позовну заяву, оскільки в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовлено.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Така заява відповідачів за первісним позовом в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суперечать встановленим судом обставинам справи, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу мо же бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: