Справа № 2-1099/11
06.09.2011 року, суддя Шполянського районного суду Черкаської області Кравчук В.М., розглянувши матеріали заяви АТ ОСОБА_1 Авальв особі Черкаської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль про забезпечення позову по цивільній справі за позовом АТ ОСОБА_1 Авальв особі Черкаської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмети іпотеки, -
6 вересня 2011 року позивач АТ ОСОБА_1 Авальв особі Черкаської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмети іпотеки.
Також АТ ОСОБА_1 Авальв особі Черкаської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль було надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить тимчасово обмежити відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до закінчення провадження по даній справі.
Заява про забезпечення позову нічим не обґрунтовується, відсутні документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Позивачем не підтверджена необхідність забезпечення позову та не надано доказів, які б підтверджували необхідність обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України, а також про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Під час вивчення заяви позивача про забезпечення позову судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 151, 152 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. В разі задоволення заяви про забезпечення позову відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 будуть обмежені у свободі пересування, яка гарантується Конституцією України. Крім того, сам по собі виїзд за межі України не зумовлює неможливість виконання рішення суду, а докази щодо наміру відповідачів виїхати за межі України на постійне місце проживання позивачем - АТ ОСОБА_1 Аваль взагалі не зазначені та суду не надані.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначеної заяви про забезпечення поданого цивільного позову.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд, -
В задоволенні заяви позивача щодо забезпечення позову АТ ОСОБА_1 Авальв особі Черкаської обласної дирекції АТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмети іпотеки - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя В.М. Кравчук