Справа № 2-742/11
№ 2-1720/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого Скотаря А.Ю., при секретарі Котула Н.С., Кошова Г.О., представнику відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення авансу та неустойки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 13.09.2008 між ним та відповідачем укладений договір про наміри укласти договір купівлі-продажу, а саме 17.10.2008 між ними повинно було відбутися укладення договору купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Згідно договору про наміри позивач, який мав стати покупцем, передав відповідачу аванс в розмірі 9700 грн., що є еквівалентним 2000 доларів США.

Договір купівлі продажу квартири не був укладений з вини відповідача, який в призначений час не з`явився до нотаріуса для укладення угоди. Причиною тому став арешт, накладений на квартиру, який відповідач відповідно до умов договору про наміри мав зняти до 17.10.2008.

Враховуючи, що угода купівлі-продажу квартири не відбулась з вини відповідача, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аванс в розмірі 14860,00 грн. еквівалент 2000 доларів США станом на 10.12.2008, неустойку в розмірі 9705,00 грн., 500 грн. витрати на проведення експертної оцінки квартири та судові витрати.

В наступному позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 9700 грн., яку передав останньому в якості авансу.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов в якому зазначив, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 402550,00 грн. не відбувся через брак коштів у ОСОБА_2 . Через те, що квартира не була продана ОСОБА_2 в назначений термін, настання світової економічної кризи, він лише в лютому 2009 року продав її третій особі за 377300,00 грн., що менше ціни, за яку повинний був відбутись продаж ОСОБА_2 на 25250,00 грн. Вказану суму ОСОБА_3 вважає збитками, які йому завдані ОСОБА_2 через невиконання своїх зобов`язань за попереднім договором, та просить стягнути з останнього.

В суді ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 підтримали, відповідно, первісний та зустрічний позови, наполягли на їх задоволенні та просили відмовити в задоволенні позову іншої сторони.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

13.09.2008 між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір про наміри укласти договір купівлі-продажу (далі Договір), предметом якого відповідно до розділу 1 мала стати квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору продавець зобов`язався в строк до 30.09.2008 оформити за власний рахунок документи, які необхідні для укладення договору на відчуження об`єкту нерухомості, в тому числі довідку про відсутність нотаріальної чи податкової заборони на відчуження майна та інше.

Згідно п. 2.1.4 Договору, договір купівлі-продажу квартири повинен бути укладений в період часу з 16:00 години до 18:00 години 24.10.2008, при цьому вартість об`єкту нерухомості повинна скласти 402550,00 грн., що складає 83000,00 доларів США.

Аналогічні зобов`язання щодо дати і часу укладення договору купівлі-продажі нерухомого майна, його вартості зазначені в п. 2.2 Договору для покупця.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору для виконання зобов`язань, взятих на себе продавцем покупець в час укладення Договору передає продавцеві грошову суму в розмірі 9700,00 грн., що складає еквівалент 2000 доларів США, яка при укладенні договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості зараховується в рахунок суми, яка повинна бути сплачена продавцеві покупцем за об`єкт нерухомості.

Розділ 4 Договору передбачає відповідальність сторін. Так, відповідно до п. 4.1 Договору в разі невиконання зобов`язань, взятих на себе продавцем, він сплачує покупцю суму, вказану в п. 2.2.2 та неустойку в розмірі 9705,00 грн. В разі невиконання зобов`язань, взятих на себе покупцем, сума, зазначена в п. 2.2.2 переходить до продавця.

Дійсність даного Договору сторонами не заперечується та не оспорюється.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виходить, що 11.05.2005 приватним нотаріусом Гончаренко Н.Ю. на квартиру АДРЕСА_1 накладена заборона, яка вилучена 24.10.2008 о 14:06 годині (а.с. 201).

Зазначений факт вказує на невиконання ОСОБА_3 зобов`язань, передбачених п. 2.1.1. Договору, разом з тим, на період часу, на який сторони домовились укласти договір купівлі-продажу квартири, а саме з 16:00 по 18:00 годину обтяження з спірної квартири було вилучено.

ОСОБА_2 зазначав, що договір купівлі-продажу квартири мав відбутись 17.10.2008, про що був повідомлений ОСОБА_3 , проте в п. 2.1.4 Договору датою укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна зазначено 24.10.2008. Пункти 5.2., 5.3. Договору вказують, що одностороння зміна умов договору не допускається та всі зміни і доповнення до нього складаються у письмовій формі. Таких письмових змін чи доповнень до Договору судові не надано.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги умови Договору, надані докази, суд приходить до висновку, що невиконання ОСОБА_3 п. 2.1.1. Договору не стало єдиною причиною, з якої не був укладений договір купівлі-продажу квартири 24.10.2008.

ОСОБА_2 вказує, що договір купівлі-продажу квартири не був укладений 24.10.2009 через те, що банк відмовив йому в наданні кредитних коштів в сумі 22000 доларів США в зв`язку з настанням фінансової кризи та припинення видачі кредитів населенню, проте якби угода була укладена раніше, кошти були б йому надані, про що свідчить гарантійне повідомлення банку, проте гарантійне повідомлення датоване 20.10.2008 і, окрім іншого, містить ряд застережень, а саме гроші можуть бути надані позивачеві в разі сплати ним власного внеску в сумі 61000 доларів США та за умови оформлення в іпотеку вказаного нерухомого майна. Виконання цих застережень в суді не доведено (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд вважає, що обидві сторони порушили умови Договору, в результаті чого повинні настати наслідки, передбачені п. 4.1. Договору, тобто продавець повинен сплатити на користь покупця 19405,00 грн. (9700+9705), а покупець на користь продавця 9700 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За уточненим позовом ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 9700 грн.

Враховуючи вказані норми ЦПК, взаємозалік, той факт, що за виконавчим листом, виданим на підставі заочного рішення суду у цій справі від 26.08.2009, ОСОБА_3 сплачено ОСОБА_2 500 грн. (а.с. 122) суд приходить до висновку, що на користь останнього повинно бути стягнено з відповідача 9200,00 грн., тобто первісний позов має бути задоволений частково.

Беручі до уваги положення ст. 627 ЦК України, досліджені докази суд вважає, що вимоги, викладені в зустрічному позову, є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 6, 611, 627 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 9200 (дев`ять тисяч двісті) гривень, судовий збір в розмірі 97,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 гривень.

В іншій частині в задоволенні первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення апеляційної скарги, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час його проголошення в той самий термін з моменту отримання копії рішення.

Суддя А.Ю. Скотар