Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Широкової Л.В., Худякова А.М.,

з участю секретаря Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.03.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановила:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері - житловий будинок 8, по вул. Довженка, в с. Таборище, Радомишльського району та дві земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вказане майно йому заповідача його мати, проте прийняти спадщину через нотаріальну контору він не може, через відсутність правовстановлюючих документів.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.03.2011 року в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що прийняти в спадщину вказаний будинок позивач має можливість через нотконтору, щодо земельних ділянок, то за час життя спадкодавець не набула права власності на них.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким визнати за ним право власності па зазначені земельні ділянки з тих підстав, що право власності на них його матір»ю набуто за рішенням Кримоцької сільради від 06.05.2008 року.

І

Заслухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що повивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - вказаного житлового будинку та земельних ділянок. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус позивачу не відмовляв.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 12), 06.02.2011 року позивачу підготовлено витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на вказаний будинок за його покійною матір"ю.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач не втратив можливості оформити спадщину на вказане майно через нотаріальну контору, а тому його право не порушене.

У відповідності до вимог ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її

смерті.

Як вбачається з свідоцтва про смерть ОСОБА_5, вона померла 22.01.2010 року

(а.с. 9).

З долучених до справи копій Державних актів про право власності на земельну ділянку (а.с. 13-14), вбачається, що державна реєстрація права власності на спірні земельні ділянки вчинена 04.02.2010 року.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що за життя спадкодавець право власності на вказані земельні ділянки не набула, а тому вони не можуть входити до спадщини.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

і

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.03.2011

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: