АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірна ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2011 року м.Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів- Бурлака І. В , ОСОБА_2,

при секретарі: Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року по справі за ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» (нині - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_3 про дострокове стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором а також прострочених платежів та пені на загальну суму 107 128,99 доларів США, що по курсу НБУ на той день складало 829114,11 грн.

На обгрунтування позову послався на те, що 22 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 100 000 доларів США із терміном повернення до 22 лютого 2029 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 12,4 % річних. За умовами цього договору у випадку порушення термінів погашення зобовязань банк має право вимагати сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 22 лютого 2008 року між Банком та Оберемок (після шлюбу - ОСОБА_3) В.В. було укладено договір поруки № 182046, згідно умов якого поручитель зобовязалася відповідати перед Банком у солідарному порядку у тому ж обсязі, що й позичальник за основним зобовязанням, у тому числі щодо сплати пені та інших штрафних санкцій.

Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує своїх обовязків за кредитним договором і станом на 13.08.2009 року сума простроченої заборгованості по кредиту та процентам складає 10364, 37 доларів США, нарахованої пені 534,55 доларів США, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1050 ЦК України та відповідно до вказаних договорів просив достроково стягнути частину кредиту, що залишилася та сплатити проценти, заборгованість та пеню, всього на вказану суму у валюті кредиту.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року позов було задоволено. Стягнено з ОСОБА_3 та з ОСОБА_3, з кожного у рівних частинах на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 829114, 11 грн. Також за рахунок відповідачів були відшкодовані понесені Банком судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням районного суду в частині валюти та порядку стягнення, позивач в апеляційній скарзі поставив питання про його зміну в цій частині та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь Банку 107 128,99 доларів США, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та розглянутого судом позову, судова колегія дійшла до наступного.

Оскільки рішення суду оскаржується лише щодо валюти та порядку стягнення заборгованості за кредитом, відповідно до ст. 303 ЦПК України в іншій частині рішення не перевіряється і не переглядається. ,

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового , рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено договір споживчого кредиту, за яким він отримав в кредит 100 000 доларів США строком до 22 лютого 2039 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 12,4 % річних. Умовами кредитного договору передбачено обовязок позичальника щомісячно повертати Банку певну частку кредиту та сплачувати проценти за його користування, однак позивальник належним чином не виконує своїх обовязків і станом на 13.08.2009 року сума простроченої заборгованості за кредитним договором складає 10364,37 доларів США і 534, 55 доларів США пені, залишок виплат за кредитним договором складає 96230,07 доларів США.

З метою забезпечення виконання вказаного договору кредиту 22 лютого 2008 року Банк уклав з ОСОБА_3 договір поруки, за яким вона зобовязалася у солідарному порядку відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що й позичальник за основним зобовязанням, у тому числі пені та інших штрафних санкцій, встановлених кредитним договором.

Задовольняючи позовну заяву з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1050 ЦК України, районний суд помилково не взяв до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 192, ч. З ст. 533 ЦК України а також - відповідно до Декрету КМ України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також - правової позиції, яка викладена у п. 14 постанови Пленуму ВС України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»: суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у спорі з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і порядку, встановлених законом.

Таким чином, оскільки вимога Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у доларах США відповідає наведеному валютному законодавству, то суд повинний був стягнути цю суму у валюті договору, а не у її гривневому еквіваленті.

Крім того, відповідно до умов договору поруки та положень ст.ст. 543, 554 ЦК України у випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором у солідарному, а не у дольовому порядку, як помилково вирішив суд першої інстанції.

Таким чином, всупереч вимог ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість рішення суду, районний суд помилився у валюті та порядку стягнення зобовязання, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, із зміною рішення суду першої інстанції у цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319- 324, 327 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року в оскарженій частині змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (інд. номер НОМЕР_1) та з ОСОБА_4 (інд. номер НОМЕР_2). у солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 107 128,99 доларів США.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: