Справа № 2-205/11
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 листопада 2011 року Демидівський районнний суд

Рівненської області

Суддя Демидівського районного суду Рівненської області розглянувши заяву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 9940,07 гривень та судові витрати по справі.

Одночасно позивач звернувся в суд з заявою про забезпечення позову.

У заяві зазначив, що в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання згідно договору належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 9940,07 гривень . Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки укладеним з ОСОБА_2. Вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову, в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі. У звязку з цим просить накласти арешт на :

- грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, жительці смт.Вишнівець, Збаразького району Тернопільської області, вулиця Кременецька,14, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Крім цього, враховуючи можливість відповідачів виїхати за кордон, просить забезпечити позов шляхом обмеження відповідачів у праві виїзду за кордон до виконання ними договірних зобов»язань.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 добровільно не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 9940,07 гривень, дане зобов»язання забезпечено порукою ОСОБА_2, яка вимогу щодо виконання забезпеченого зобов»язання залишила без задоволення, то є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Поряд з цим, оскільки ціна позову становить лише 9940,07 гривень, а відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, то заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно відповідачів задоволенню не підлягає.

Вимога банку про забезпечення позову шляхом обмеження відповідачів у праві виїзду за кордон до виконання ними договірних зобов»язань зокрема: заборонити Відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Рівненській та Тернопільських областях видачу відповідачам паспортів/ проїзних документів; Адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідачів паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань, задоволенню також не підлягає. Так, у заяві позивач посилається на ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» і п.22 Постанови КМУ « Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини,їх тимчасового затримання та вилучення від 31.03.1995р. №231. Проте, Закон України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Законом не передбачено обмеження права громадян України у виїзді за кордон в якості забезпечення позову на підставі ухвали суду, у зв»язку з чим його норми в даному випадку застосуванню не підлягають.

Таким чином, посилання позивача на ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» є необґрунтованим, у зв»язку з чим, заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову в частині обмеження відповідачів у праві виїзду за кордон до виконання ними договірних зобов»язань з зазначених у ній підстав задоволенню не підлягає.

За правилом п.1.ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачам в межах предявленого позову.

На підставі наведеного , керуючись ст. ст. 151,152,153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову- задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно та грошові кошти, де б такі не знаходилось, в межах предявленого позову- на суму 9940,07 гривень, що належать ОСОБА_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, смт.Вишнівець, Збаразького району Тернопільської області, вулиця Кременецька,14, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

В іншій частині заяви про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3