Справа № 2-1292/11
16.11.2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Носулі А.Л.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на самовільні будівлі в порядку спадкування за законом, -
Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні будівлі в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що їх батько ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 21.08.1959 року, укладеному згідно з рішенням виконкому №1829 від 30.06.1959 року, у 1960-1963 роках побудував житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Полєнова, 18 (зараз 22).
07.05.1995 року ОСОБА_3 помер, актовий запис №815. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. Єдиними спадкоємцями першої черги після ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4, які прийняли спадщину у встановленому порядку, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
За час свого життя ОСОБА_3 належним чином не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок, тому нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх батька.
На земельній ділянці площею 600 м.кв., розташованій у м. Дніпропетровську по пров. Полєнова, 18 (зараз 22), ОСОБА_3 були збудовані: житловий будинок літ. А-1 в кількості 3-х житлових кімнат площею 25,5 м.кв., загальною площею 42,7 м.кв., ґанок літ. а, сараї літ. Б, В, вбиральня літ. Г, душ літ. Д, що у технічному паспорті від 20.11.2009 року зазначені як самовільні будівлі. Акт приймання і введення в експлуатацію даних будівель був затверджений Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради м. Дніпропетровська №299/2 від 17.07.1998 року.
У зв'язку з тим, що спадкодавцем не були оформлені правовстановлюючі документи, нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3, тому позивачі просили суд визнати за ними в рівних частках право власності на домоволодіння №22 по пров. Полєнова у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 07.05.1995 року.
Представник відповідача - Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачів суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.
Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4 є рідними дітьми ОСОБА_3.
ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 21.08.1959 року, укладеному згідно з рішенням виконкому №1829 від 30.06.1959 року, у 1960-1963 роках побудував житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Полєнова, 18. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 17.03.1976 року №239/3 домоволодінню №18 по пров. Полєнова присвоєна нова адреса: Полєнова, 22.
07.05.1995 року ОСОБА_3 помер, актовий запис №815. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. Єдиними спадкоємцями першої черги після ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4, які прийняли спадщину у встановленому порядку, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
За час свого життя ОСОБА_3 належним чином не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок, тому нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх батька.
На земельній ділянці площею 600 м.кв., розташованій у м. Дніпропетровську по пров. Полєнова, 18 (зараз 22), ОСОБА_3 були збудовані: житловий будинок літ. А-1 в кількості 3-х житлових кімнат площею 25,5 м.кв., загальною площею 42,7 м.кв., ґанок літ. а, сараї літ. Б, В, вбиральня літ. Г, душ літ. Д, що у технічному паспорті від 20.11.2009 року зазначені як самовільні будівлі. Акт приймання і введення в експлуатацію даних будівель був затверджений Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради м. Дніпропетровська №299/2 від 17.07.1998 року.
Згідно зі ст. 376 ЦК України власник має право вимагати визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує інтереси інших осіб.
З урахуванням викладеного та, приймаючи до уваги, що позивачі прийняли спадщину після ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, питання про визнання права власності на самовільні будівлі вирішується в судовому порядку та, враховуючи, що самовільно збудовані будівлі, були збудовані власником всього домоволодіння на земельній ділянці, не порушуючи інтересів інших осіб, тому суд вважає визнати в рівних частках за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на домоволодіння №22 по пров. Полєнова у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 07.05.1995 року.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння №22 по пров. Полєнова у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 07.05.1995 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння №22 по пров. Полєнова у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 07.05.1995 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: