Апеляційний суд Харківської області
Категорія: визнання права1 ін. - ОСОБА_1
власностіДоповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бездітка В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О., Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Житловий кооператив «Радіст», Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Друга державна нотаріальна контора Харківського району, Харківської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Харківської міськради, 3-ті особи - КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Житловий кооператив «Радіст», Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що в листопаді 2002 року помер його дідусь - ОСОБА_6 Після його смерті залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем після смерті дідуся є він, оскільки його батько був визнаний померлим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2003 року. Після залучення до участі у справі відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на % частину вищеописаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7 та на 3/8 частини квартири в порядку спадкування за законом після смерті дідуся - ОСОБА_6

В липні 2010 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 треті особи: КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Друга державна нотаріальна контора Харківського району, Харківської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 та його представник свої позовні вимоги підтримали, не заперечували проти визнання за відповідачами права власності на 3/5 частини спірної квартири.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та їх представник підтримали вимоги зустрічної позовної заяви, не заперечували визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частини спірної квартири

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_6, померлого 26.11.2002 року. Зобов'язано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на цю частину квартири. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за кожним з них право власності на 1/4 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої 12.08.2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що рішення суду від 22.02.2001 року про усунення перешкод було неправильним, а тому не може бути підставою для відмови в задоволенні їх позову. Просила задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб що зявилися, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом суд першої інстанції виходив із доведеності права позивачів на відповідну частину квартири АДРЕСА_1.

Даний висновок суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовується.

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що кооперативна квартира АДРЕСА_1 на підставі реєстраційного посвідчення, виданого КП «Харківське МБТІ» 26.03.1997 року зареєстрована за ОСОБА_6 ( а.с. 14 ).

Згідно з копією свідоцтва про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 1962 року /а.с. 149/.

Згідно довідки від 24.02.1997 року, виданої ЖБК «Радіст» ОСОБА_6 станом на 01.12.1983 року повністю виплатив пай по спірній квартирі.

Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, що діяв на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Тобто, кожному з подружжя належало право власності по ЛА частині спірної квартири.

25 січня 1994 року ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-ВЛ № 277945 від 31.08.2010 року ( повторне ).

Спадкоємцями за законом після її смерті були чоловік - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7

Сторони по справі не заперечують, що ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_9

Висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем та його представником факту прийняття спадщини його батьком ОСОБА_7 після смерті матері ОСОБА_9 судова колегія апеляційного суду вважає вірним.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. При цьому за правилами ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2001 року про усунення перешкод у праві користуванні за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_7 в спірній квартирі не проживав з 1994 року ( а.с. 226 ). Рішення набрало чинності, і відповідно до вимог ч. З ст. 61 ЦПК України не потребує доказування.

Так як з заявами про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори ОСОБА_7 не звертався, відповідно до вимог ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, він вважається таким, що відмовився від спадщини.

Згідно з свідоцтвом про одруження, виданим Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_8 29 березня 1997 року (а.с. 147 ).

26 листопада 2002 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 455834 ( а.с.9 ).

Згідно ч.2 ст.529 ЦК України в редакції 1963 року онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 залишились: його дружина ОСОБА_8 та онук ОСОБА_2, оскільки батько ОСОБА_7 помер до смерті свого батька, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2003 року про оголошення ОСОБА_7 померлим 21 листопада 1998 року та виданим на підставі вказаного рішення свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 375035 (а.с. 152,212-213).

ОСОБА_8 та ОСОБА_2Г після смерті ОСОБА_6 прийняли спадщину. ОСОБА_8 шляхом подання до Одинадцятої Харківської нотаріальної контори 10.12.2002 року заяви про прийняття спадщини, як за законом так і за заповітом; ОСОБА_2 шляхом подання 15.03.2003 року заяви про прийняття спадщини.

12 серпня 2008 року померла ОСОБА_8М, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 185249, виданого відділом РАЦС по м. Харкову №4 Харківського міського управління юстиції 13.08.2008 року ( а.с. 104).

Після смерті ОСОБА_8 на належну їй частину квартири спадкоємцями в рівних частинах кожний є її діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5). Спадщину вони прийняли, оскільки звернулися у встановлений законом строк до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявами про прийняття спадщини ( а.с. 175 ).

При таких обставинах судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України стосовно законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сиди-з-моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді