Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-о-59/11
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

14 грудня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кагарлик справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кагарлицькому районі про встановлення факту трудового каліцтва, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кагарлицькому районі про встановлення факту трудового каліцтва, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1960 року вона була прийнята на роботу в колгосп «Червоний Маяк» на посаду лаборанта, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника.

20.09.1981 року, працюючи лаборантом в колгоспі «Червоний Маяк», що знаходився за адресою Кагарлицький район с. Шпендівка, о 7 годині вона йшла на роботу. В той момент, коли вона йшла по дорозі на роботу, внаслідок того, що вона підвернула ліву ногу та стався перелом кісток гомілки лівої ноги.

Одразу після нещасного випадку було викликано швидку допомогу, і вона була доставлена Кагарлицької центральної районної лікарні, де вона знаходилась на лікуванні в період з 20.09.1981 року по 1985 рік. Після отримання травми й проходження курсу лікування їй була присвоєна III група інвалідності та переведено її на роботу з легкими умовами роботи.

Коли вона вийшла на роботу, їй стало відомо, що було проведено розслідування факту нещасного випадку на виробництві. Відповідно до ОСОБА_2 розслідування нещасного випадку, що стався по дорозі на роботу від 20.09.1981 р. було встановлено, що лаборант колгоспу «Червоний Маяк» ОСОБА_2 о 7 годині 20.09.1981 р. ідучи на роботу поламала ліву ногу, після чого о 8 годині до Кагарлицької центральної районної лікарні з відкритим переломом лівої ноги нижче коліна.

З вищезазначеним актом вона звернулась до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кагарлицькому районі для призначення їй соціальної допомоги згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Однак, їй було відмовлено в призначені соціальної допомоги, оскільки до ОСОБА_2 розслідування нещасного випадку, що стався по дорозі на роботу від 20.09.1981 р. був складений за формою, яка діяла на час його складання. При цьому, на даний час затверджена інша форма акту (форма Н-1), а тому для призначення соціальної допомоги їй необхідно скласти акт про нещасний випадок за новою формою.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснив, що прийняти документи, які подані заявником ОСОБА_1 для того, щоб виплачувати соціальну допомогу він не може, оскільки в матеріалах відсутній акт про нещасний випадок форми Н-1 про нещасний випадок на підприємстві відповідної форми, тому покладається розсуд суду .

Суд, розглянувши заяву та письмові матеріали, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, прийшов до такого висновку.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема: - ( Абзац шостий пункту 2 виключено на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98 ) згідно з Законом "Про охорону праці" і Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1993 року № 623, факт каліцтва та іншого ушкодження здоров'я на виробництві посвідчується актом про нещасний випадок, а в разі відмови власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, скласти такий акт чи незгоди потерпілого або іншої заінтересованої особи із змістом акта питання вирішується в порядку, передбаченому законодавством про розгляд трудових спорів.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при застосуванні п.3 ст.273 ЦПК, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію

Закону України "Про охорону праці" (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.

Згідно з положенням ч.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі ст. ст. 235 ч. 6, 209, 210 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кагарлицькому районі про встановлення факту трудового каліцтва залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.І.Шевченко