Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

"16" червня 2011 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова A.M., суддів: Снітка С.О.,

Кочетова Л.Г.,

при секретарі судового засідання Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Київ» на заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 січня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Київ» про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ АКБ «Київ») , в якому розміщені його кошти на відповідних рахунках, допустило грубе порушення та розголошення банківської таємниці, у зв'язку з чим йому були спричинені глибокі душевні страждання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив

визнати вказані дії банку неправомірними та стягнути з

відповідача на його користь 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24 січня 2011 року позов задоволений частково. Визнано дії ПАТ АКБ «Київ» щодо розголошення відомостей, що становлять банківську таємницю, відносно ОСОБА_2

Категорія 30 Доповідач Худяков A.M.

2

неправомірними. Стягнуто з ПАТ АКБ «Київ» на користь ОСОБА_2 6200 грн. на відшкодування моральної шкоди, 120 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ПАТ АКБ «Київ» на користь держави 17 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ПАТ АКБ «Київ», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушує питання про скасування постановленого по справі рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 107 6 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. У разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю, клієнт має права вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Відповідно до СТ.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи без діяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що в січні 2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Київ» був укладений договір банківського вкладу "Новорічний". Оскільки ПАТ АКБ «Київ» не виконав свої зобов'язання по поверненню коштів прокурор в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з відповідним позовом.

Проте, банк вийшов за межі предмету спору та самостійно надав інформацію про всі інші рахунки позивача із зазначенням всіх грошових коштів на цих рахунках, чим порушив свої зобов'язання перед клієнтом щодо забезпечення таємниці банківського вкладу.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов правильного висновку про те, що в результаті розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю. ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода, тому відповідач зобов'язаний її відшкодувати.

Проте, вирішуючи питання щодо розміру такого відшкодування, суд першої інстанції, не врахував положень постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не надав належної оцінки обсягу страждань позивача, а тому визначений розмір відшкодування не відповідає принципу справедливості та розумності.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції відповідно до СТ.309 ЦПК України змінює рішення суду та зменшує розмір морального відшкодування до 1000 грн. і вважає таку суму достатньою для відновлення немайнових втрат позивача.

3

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Частиною З ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція відповідача зводиться до того, що на запит суду була надана інформація про всі рахунки позивача із зазначенням на них сум коштів. Проте, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції вказані заперечення відповідача нічим не підтверджені, тому суд виходив з тих доказів, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи безпідставні. Як видно з матеріалів справи суд об'єктивно оцінив зібрані по справі докази та дав їм правильну правову оцінку. При розгляді справи не встановлено порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 314-316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Київ» задовольнити частково.

Заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 січня 2011 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши розмір морального відшкодування до 1000 грн. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області Худяков A.M.