Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-2492/11
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«31» травня 2011 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Олефіренко Н.А.
секретаря - Шевченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу
про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Позивач звернувся з позовом до суду про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, мотивуючи тим, що він та відповідачка по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1989 року по 2 квітня 2011І року. За період перебування у зареєстрованому шлюбі ними було придбане рухоме та нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира по вулиці Гагаріна в будинку 38 м. Павлограда, гараж №796 в гаражному товаристві «Старт» в м. Павлограді, гараж № 23 в боксі №9 в гаражному кооперативі «Станкостроітель-2» м. Павлограда та автомобіль марки «ДЕУ-СЕНС», державний номер НОМЕР_1. За договором міни від 30.07.1999 року, який був укладений з позивачем, було зареєстровано право власності на спірну квартиру за останнім. При оформлені договору міни на спірну квартиру, як і на інше майно сторони домовились, що воно буде являтися їх спільноюсумісною власністю. На теперішній час спільне життя між ними припинено, сумісного господарства не ведеться, проживають окремо. Питання про добровільний поділ майна між ними не досягнуто, що змушує його звернутися до суду з питанням розділу Спільного з відповідачкою майна виділивши у власність позивачу гараж №796 в гаражному товаристві «Старт» в м. Павлограді, гараж № 23 в боксі №9 в гаражному кооперативі «Станкостроітель-2» м. Павлограда та автомобіль марки «ДЕУ-СЕНС», державний номер НОМЕР_2 та визнати за ним право власності на вказане майно, при цьому виділить у власність відповідачці двокімнатну квартиру по вулиці Гагарина в будинку 38 м. Павлограда та визнати за нею право власності на вказане майно.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Суд. заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обгрунтування позовних вимог так і заперечення проти них, вважає встановленими наступні обставини.
Так. в судовому засіданні було встановлено, що сторони з 15 липня 1989 року по 27 квітня 2011 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. За період перебування у зареєстрованому шлюбі ними було придбане тане майно: двокімнатна квартира по вулиці І Гагаріна в будинку 38 м. Павлограда, гараж №796 в гаражном) товаристві «Старт» в м. Павлограді, гараж № 23 в боксі №9 вгаражному кооперативі «Станкостроітель-2» м. Павлограда та автомобіль марки «ДЕУ-СЕНС», державний номер НОМЕР_1. На теперішній час спільне життя між ними припинено, сумісного господарства не ведеться, вони проживають окремо.
Також судом встановлено, що дане рухоме та нерухоме майно було придбано сторонами в період шлюбу . При реєстрації спірного майна, на позивача було зареєстровано право власності, при цьому сторони домовились, що домоволодіння буде являтися їх спільною сумісною власністю.
Тож спірне майно було придбане для забезпечення потреб усієї сім'ї та перебувало у їх спільному користуванні, а тому відповідачка є співвласницею спірного майна, оскільки останнє було придбане подружжям під час шлюбу. Насамперед якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, яке було одержано за цим договором є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, а це означає, що ні чоловік ні дружина не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно набуте у шлюбі. Реєстрація прав на спірну квартиру на імя одного з подружжя не спростовує презумпції належності цієї квартири до спільної сумісної власності подружжя.
Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суд вирішує питання згідно до ч.4,5 ст.71 СК України.
Відповідно до ся .70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Договору про поділ спільного сумісногомайна подружжя, відповідно до ст..69 СК України між сторонами укладено не було.
За таких обставин з урахуванням того, що в судовому засіданні сторони досягли згоди щодо вирішення спору між ними а умови їх домовленості не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб тому суд вважає можливим задовольнити позов.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10,60.13] ЦПК України, ст. ст. 364 ЦК України, суд. -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнит и.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №796 в гаражному товаристві «Старт» в м. Павлограді, гараж № 23 в боксі №9 в гаражному кооперативі «Станкостроітель-2» м. Павлограда та автомобіль марки «ДГУ-СГНС». державний номер НОМЕР_2
Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартира №40 в будинку по вулиці Гагаріна в м. Павлограді Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н.А. Олефіренко