Справа № 22-ц-5914/11 Головуючий у І інстанції Линник В. Я.
Категорія 21 24.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Мережко М.В. суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М., при секретарі: Косенко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Бучанського МУЮ на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2011 року у справі за поданням головного державного виконавця ДВС Бучанського МУЮ ОСОБА_2 про визначення частки майна,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року до суду першої інстанції надійшло подання головного державного виконавця ДВС Бучанського МУЮ ОСОБА_2, в якому просить визначити належну ОСОБА_3 частку майна на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бучанського МУЮ знаходяться виконавчі листи № 1-107/10 від 13.10.2010 р. Ірпінського міського суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Оскільки боржник добровільно борг не повертає, а виходом за місцем його проживання за адресою: м. Буча. АДРЕСА_2 двері квартири ніхто не відкрив, просив визначити належну ОСОБА_3 частки майна на квартиру АДРЕСА_3.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2011 року було відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця ДВС Бучанського МУЮ ОСОБА_2 про визнання частки майна.

Не погоджуючись з ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2011 року відділ державної виконавчої служби Бучанського МУЮ подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в зв'язку порушенням норм процесуального і матеріального права, та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити представнику боржника у задоволенні його вимог для повного та неупередженого виконання рішення суду.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду

першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді,

першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню .

Судом встановлено, що на виконанні відділі державної виконавчої служби

Бучанського міського управління юстиції знаходяться виконавчі листи № 1-107/10

(а.с.4) від 13.10.2010 р. Ірпінського міського суду Київської області про стягнення з

ОСОБА_3 грошових коштів на користь ОСОБА_5

ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Боржник ОСОБА_3 частково погасив борг за вказаними виконавчими листами.

Відповідно до ч. 6 ст. S2 Закону України "Про виконавче провадження" у

випадку коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення

звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника

у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням

державного виконавця.

Однак, державним виконавцем не надано доказів того, що боржник ОСОБА_3

спільно з іншими особами володіє квартирою №17 в будинку №6 й по

вул. Склозаводська в м. Буча Київської області.

Навпаки, в своєму поданні державний виконавець посилається на те. що

боржником було відчужено нерухоме майно, що належало йому раніше. Тому колегія

суддів не знаходить підстав для задоволення подання.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче

провадження" звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник, та спільно з ним інші особи.

Суду не було надано доказів того, що у боржника відсутнє не інше рухоме чи нерухоме майно крім квартири, в якій він проживає, яка ним подарована 21.03.2011 року (а.с.14).

При цьому, представник боржника в судовому засіданні в суді першої інстанції було зазначено, що боржнику належить гараж в автокооперативі «Скляний», який зараз виставлено на продажу з метою погашення боргу за виконавчими листами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно до ч. 1 ст.ЗОЗ ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України апелянт не надав доказів та не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити та залишити ухвали судді без змін.

Доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують висновків судді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Бучанського МУЮ відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді