АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц 3176/2011 р. Головуючий 1 інст. Богдан М.В.
Категорія: усунення перешкод Доповідач - Кіпенко І.С.
в користуванні земельною ділянкою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : судді - Кіпенка І.С,

суддів : - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - МіхноІ.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про в'язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

16.10.2006р. позивач ОСОБА_3М звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Після смерті позивача ОСОБА_7 його спадкоємці: жінка ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 звернулися з позовною заявою до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якій після уточнення позовних вимог остаточно просили: зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та звільнити їх межу від гаражу літера Г, сараю літера В, сараю літера М, сараю літера Д які збудовані на їх межі та відновити огорожу згідно з технічним паспортом; заборонити відповідачам ставити належний їм на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 2104 на відстані більш ніж 10 метрів від вікон їх будинку; стягнути відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 1360 грн., кошти витрачені на придбання ліків, моральну шкоду в розмірі 5000 грн., та судові витрати.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що відповідачі на межі їх ділянок побудували вказані будівлі, внаслідок чого, сніг та дощова вода з вказаних забудов стікає у їх двір, вони не можуть користуватися своєю земельною ділянкою, оскільки на ній постійно збираються калюжі води, яка потрапляє до погребу. Крім того, їм заважає постійний шум та гул від автомобілю, запах бензину та вихлоп газів, що шкідливо сприяє на їх життя та здоровя.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти позову заперечували.

Справу розглянуто за відсутності позивачки ОСОБА_4 у відповідності до поданої нею заяви.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, розгляд справи за її відсутності, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у звязку з порушення судом норм процесуального права, - розгляду справи за її відсутності, - не ґрунтується на вимогах закону. Діючим ЦПК України такі повноваження суду апеляційної інстанції не передбачено.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо не доведеності позивачами свої позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є землекористувачами сусідніх земельних ділянок, та між ними виник спір з приводу суміжного землекористування.

Відповідно до ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. За правилами ч. 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо порушення її прав користування земельною ділянкою. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права, з огляду на це та відповідно до ст. 308 ЦПК України підстав для скасування судового рішення не має.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді