_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-110/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2011 року, Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючогосудді Васильків О.В.

при секретарі Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, про зобов`язання надати житло, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позов, в якому просить зобов`язати відповідачів надати йому та членам його сім`ї жиле приміщення для проживання до отримання постійного житла. При цьому позивач вказує, що з 14 лютого 1998 року він перебуває на квартирному обліку. З 2004 року проживав та був зареєстрований у гуртожитку /штаб-казармі/ військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В липні 2005 року командуванням Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України було прийнято рішення про реконструкцію вказаного приміщення в житловий будинок. На період реконструкції мешканцям гуртожитку надавалося інше тимчасове приміщення. 5 травня 2009 року, у відсутності позивача, відбулося виселення позивача із кімнати без надання іншого житла, вказані обставини встановлені Постановою військового апеляційного суду ВМС від 18.09.2009 року. Позивач 26.06.2009 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , у якої є син ОСОБА_3 , про зміни складу сім`ї позивач повідомив 15.10.2009 року командування в/ч НОМЕР_1 . Позивач з сім`єю орендує житло, в реконструйовану квартиру він не був заселений, а кімната в якій він проживав входить до складу іншої квартири, яка надана іншій особі. Позивач стверджує, що пропозиції відповідачів відносно вселення в приміщення колишньої санчастини не можуть бути ним прийняті, так як вказане житло не відповідає санітарним та технічним нормам, тому просить задовольнити його позов і зобов`язати відповідачів надати йому та членам його сім`ї житлове приміщення, яке відповідає санітарним та технічним нормам для проживання до отримання постійного житла.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Власова В.Є. позовні вимоги підтримали, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Некрасов Д.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволені вимог відмовити.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України Калашніков Ю.Ю. позовні вимоги не визнав, просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено судом і не оспорювалось сторонами, позивач ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований у гуртожитку /штаб-казармі/ військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

05 травня 2009 року позивач був неправомірно виселений з вказаного приміщення, що підтверджується Постановою військового апеляційного суду ВМС від 18.09.2009 року, з якої слідує, що до кримінальної відповідальності притягувався ОСОБА_4 , командир Одеської авіаційної ескадрильї ДПС України, за скоєння злочину, передбаченого ст. 162 ч.2 КК України. Потерпілий по справі ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_5 підтвердили, що за вказівкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двері кімнати, де проживав позивач ОСОБА_1 , в його відсутності були виламані, речі вивезені, вказані дії були здійснені за вказівкою командира ОСОБА_4 /а.с.11-12/ .

Починаючи з часу незаконного виселення позивачу іншого житлового приміщення не надали, він з сім`єю по цей час перебуває на квартирному обліку та винаймає житло.

Представники відповідачів на підтвердження заперечень, наполягали на тому, що позивач проживав в приміщенні, яке немає статусу житлового. Це штаб-казарма військової частини НОМЕР_1 , яку позивач сам пристосував для проживання, тому вимоги про надання позивачу житлового приміщення, відповідаю чого санітарним та технічним нормам, вважають безпідставними. На цей час командування розглядає питання про надання позивачу приміщення для проживання, але всі запропоновані варіанти позивача не влаштовують, на підтвердження чого суду наданий акт від 15.07.2011 року.

Позивачем позовні вимоги ґрунтуються на підставі ст. ст. 109, 125 ЖК України, але з урахуванням встановлених обставин, суд вважає необхідним звернутись до роз`яснень, викладених в постанові № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з внесеними змінами та доповненнями Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України. При цьому суд вважає, що позивач має право вимагати зобов`язати відповідачів надати йому приміщення для проживання, яке за характеристикою відповідає раніше займаному ним приміщенню: аналогічне штаб-квартирі військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з чим суд погоджується з доводами представників відповідачів про безпідставність вимог позивача про надання житлового приміщення, яке відповідає санітарним та технічним нормам.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 31, 37, 42, 43, 46, 110, 125 ЖК України, постановою Пленуму Верховного суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України№2 від 12.04.1985 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України та військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надати ОСОБА_1 службове приміщення для проживання до отримання постійного жилого приміщення, в іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя : Васильків О. В.