АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 ( 3 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.

при секретарі Бондарі Ю. А.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ВАТ «Суха Балка») про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 90 000 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року позов ОСОБА_3 до ВАТ «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_3 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 90 000 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; судом не прийнято до уваги поважність неявки представника відповідача у судове засідання; не зазначено правового обгрунтування ухваленого рішення; не враховано, що шкідливі умови праці законодавчо дозволені; помилково застосовані положення ст. ст. 153, 173 та 237' КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, які не поширюються на спірні правовідносини; не враховано, що належним відповідачем по справі має бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а не підприємство; не зясовано, що позивач добровільно погодився працювати у шкідливих умовах, і така робота законодавчо дозволена; не обгрунтовано факт спричинення та розмір моральної шкоди; не була застосована позовна давність.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у період з 1979 року по 2008 рік працював на підземних роботах у шкідливих умовах праці на шахтах «Південна» та «Ювілейна», які є структурними підрозділами ВАТ «Суха Балка». Висновком МСЕК від 12 вересня 2007 року ОСОБА_4 була первинно встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25%, наступним переоглядом 21.07.2009 року позивачу було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та ІІІ група інвалідності безстроково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п. 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання №50 від 27 серпня 2007 року (а.с. 9) встановлено, що винним у виникненні хронічного професійного захворювання позивача є керівництво шахт «Південна» та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», які допустили порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Тому доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на користь позивача є безпідставними.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у звязку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні. Позивач переносить моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням та неможливістю вести повноцінний спосіб життя.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відшкодування моральної шкоди ВАТ «Суха Балка» відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обовязок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать вищевказаному «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обовязків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 12.09.2007 р. встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Таким чином, виходячи з положень п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з ВАТ «Суха Балка» на користь позивача з 90 000 до 25 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2010 року в частині розміру стягнутої моральної шкоди змінити, зменшивши з 90 000 до 25 000 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: