Справа № 2-3270/11
Провадження № 2/1412/7386/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2011 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: Головуючого-судді - Кузьменко В.В.,

секретаря судового засідання - Белевері В.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

01/08/2011року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06/05/2006 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки фактично припинені у 2008 році, дітей від шлюбу з відповідачем не має, спільне господарство не ведуть, немає спору щодо поділу майна. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її особистим інтересам.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, заявлені у позовній заяві, наполягаючи на їх повному задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі із повним визнанням позову, не заперечуючи проти розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 травня 2006 року між громадянином ОСОБА_3 федерації ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 2006 року було зроблено відповідний актовий запис за №335 та видано відповідне Свідоцтво серії 1-ФП №014641. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_2.

На даний час відповідач є громадянином ОСОБА_5 (посвідчення особи №327461166, видане 31/12/2006 р. відділом МВС в м. Тель-Авів) та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про міжнародні договори», форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародні договори», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний звязок іншим чином.

Останнім спільнем місцем проживання сторін є м. Миколаїв, Україна, тож застосуванню підлягає законодавство України.

Заявою ОСОБА_2, підпис якого засвідчено Д.Гелернтером - нотаріусом у Державі ОСОБА_5 11/07/2011 р. за №2/542/11, із відповідним перекладом на українську мову, відповідач дав згоду на розірвання шлюбу із позивачем, вказавши на факт відсутності з нею майнового спору.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За таких обставин, суд, на виконання вимог ч.1 ст.112 СК України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, той факт, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами фактично припинені у 2008 р., що і стало дійсною причиною позову про розірвання шлюбу, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, скориставшись своїм, висловила бажання іменуватися прізвищем, набутим у звязку із реєстрацією шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 105, 110, 112 СК України, ст. 56, 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 11, 60, 209 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_2 (12/06/1979 р.н.) та ОСОБА_1 (29/05/1978 р. н.), зареєстрований 06 травня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за №335 розірвати.

Після розірвання шлюбу, позивачу лишити прізвище «Аронова».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО