Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

"03" листопада 2011 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова A.M., суддів: Широковоі Л.В., Шевчук A.M.,

при секретарі судового засідання Ходаківській 0.0.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 2 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Корнинська селищна рада Попільнянського району Житомирської області про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначала, що 30.11.1993 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2, який є її племінником, був укладений договір дарування жилого будинку №7 по вул.Лісовій у смт.Корнин Попільнянського району.

Посилаючись на те, що вказана угода не була посвідчена нотаріусом, і, крім того, вона вважала, що уклала договір пожиттєвого утримання, позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 2 вересня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Справа № 22ц/0690/2417/11 Головуючий в суді 1' інст. ОСОБА_4

Категорія 21 Доповідач Худяков A.M.

2

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлене рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір дарування відповідав волевиявленню сторін та був укладений відповідно до чинного законодавства.

З таким висновком погоджується колегія суддів, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.1,ст.58 ЦК України (в редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2,13 постанови від 28.04.1978 року №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", з подальшими змінами та доповненнями, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Вирішуючи справу, суд встановив, що ЗО листопада 1993 року між ОСОБА_1, з одного боку, та ОСОБА_2, з другого боку, було укладено договір дарування, за яким позивачка подарувала своєму племіннику житловий будинок №7 по вул.Лісовій у смт.Корнин Попільнянського району.

Частиною З ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

При укладанні договору дарування порушень чинного законодаства не встановлено. Позивачка їх не надала також і суду першої інстанції.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність судового рішення не впливають.

Колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

з

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 2 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти, днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5