Справа №2-2122/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2011 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - суддіПолонця С.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту окремого проживання зі спадкодавцями, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт окремого проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини від спадкодавців ОСОБА_5, яка померла 09 лютого 2003 року в м. Житомирі та ОСОБА_6, який помер 30 березня 2004 року в м. Житомирі. При цьому посилається на те відповідач в спадковому будинку зареєстрована але не проживає у ньому з 1990 року, на спадщину після смерті батьків не претендує, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Факт реєстрації відповідача у спадковому будинку не дає можливості позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

В судове засідання представник третьої особи не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є сестрою померлої ОСОБА_5, яка померла в 2003р., а її чоловік помер у 2004р. Дочка померлих ОСОБА_3 вийшла заміж у 1989р. та виїхала на проживання до Новогуйвинська. На похорони батьків не з»являлася, на час їх смерті та після цього по вул. Болгарській, 3 не проживала, будинком не цікавилася. На цей час конкретне місце її проживання не відоме.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що бачила відповідача у 1986 році на свадьбі подруги. По вул. Болгарській, 3 відповідач з того часу не проживає, на поховання батьків не з»явилася.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.02.2003р. померла мати позивача та відповідача ОСОБА_5, а 30.03.2004р. помер батько ОСОБА_6 Після їх смерті відкрилася спадщина на 51/100 ід. частин житлового будинку №3 по вул. Болгарській, 3.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.525 ЦК УРСР, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, а саме смерті матері ОСОБА_5, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи із змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів справи, в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_3 фактично не вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком по вул. Болгарській, 3 в м. Житомирі, оскільки проживала на цей час в іншому місці та не обслуговувала спадковий будинок.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, а саме смерті батька сторін ОСОБА_6, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_6 його дочка ОСОБА_3 не проживала постійно з спадкодавцем та після цього. ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про те, що вона в управління чи володіння спадковим майном до шести місяців з дня смерті батьків не вступала. На долю у спадковому майні не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім.»я сина спадкодавців ОСОБА_2 Звертатись до суду про прийняття спадщини не буде. Вказану заяву було складено відповідачем після спливу встановленого законом шестимісячного строку після смерті спадкодавців. Наявність реєстрації відповідача у спадковому будинку по вул. Болгарській, 3 у м. Житомирі не дозволяє позивачу оформити спадщину на все спадкове майно, а тому позивачу необхідно встановлення факту окремого проживання відповідача від спадкодавців.

Таким чином, суд вважає доведеним факт окремого проживання відповідача на час відкриття спадщини від спадкодавців та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт окремого проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини від спадкодавців ОСОБА_5, яка померла 09 лютого 2003 року в м. Житомирі та ОСОБА_6, який помер 30 березня 2004 року в м. Житомирі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: