Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2н-605/10
У Х В А Л А

03 березня 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Красіковій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з нього коштів на користь Госпрозрахункової житлово-комунальної дільниці №7, -

в с т а н о в и в :

28 вересня 2010 року Київським районним судом м. Полтави видано судовий наказ за заявою Госпрозрахункової житлово-комунальної дільниці №7, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГЖКД №7 заборгованість в розмірі 1225 грн. 58 коп. та 30 грн. судових витрат.

02 лютого 2011 року до суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Враховуючи, що копія судового наказу вручена ОСОБА_1 27 січня 2011 року, його заява про скасування судового наказу подана у встановлений законодавством строк.

Заслухавши пояснення представника стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В своїй заяві про скасування судового наказу боржник посилається на відсутність між сторонами письмового договору на надання послуг та незадовільне надання послуг ГЖКД №7 як на обставини, що свідчать про відсутність у нього боргу.

Вказані обставини судом вивчені в судовому засіданні, та зясовано, що сума заборгованості ОСОБА_1 перед ГЖКД №7 стягувачем обрахована в розмірі 1225 грн. 58 коп. за період з 01.11.2008 року по 31.07.2010 року.

Обраховуючи суму боргу ОСОБА_1, ГЖКД №7 правомірно виходила з тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.02.2008 року №50 в залежності від площі належної боржнику квартири.

Заперечення ОСОБА_1 проти стягнення проти нього боргу є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло , виданого 23 червня 2006 року квартира за адресою: м.Полтава, пров.ШевченкаАДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.17,19).

Договір про обслуговування будинку та прибудинкової території сторонами не укладався.

Але однією стороною стягувачем по справі ГЖКД №7 - надавались другій стороні відповідачу по справі власнику квартири ОСОБА_1. послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, боржник зазначені послуги приймав, але не оплачував. Від отримання послуг боржник не відмовлявся.

Відмовляючись оплачувати послуги ГЖКД №7 по утриманню будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 діє недобросовісно та всупереч норм чинного законодавства.

При цьому суд вважає, що разом з виникненням у ОСОБА_1 права власності на квартиру у нього виник і обовязок брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території.

Фактично з виникненням у боржника права власності на квартиру між ним та стягувачем виникли відповідні правовідносини з утримання будинку та прибудинкової території.

До такого висновку суд приходить на підставі ч.2 ст.382 ЦК України, згідно якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Тобто, внаслідок виникнення у нього права власності на квартиру у багатоквартрному будинку у ОСОБА_1 виникло право спільної сумісної власності з іншими власниками квартир у цьому будинку, в тому числі і з позивачем, на його окремі елементи та загальні інженерні конструкції.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому суд приходить до висновку, що боржник як власник квартири у багатоквартирному будинку та відповідно як співвласник будинку зобовязаний утримувати як свою квартиру, так і будинок, в якому ця квартира розташована.

Чинним законодавством передбачена також і форма участі власника квартири в утриманні будинку та прибудинкової території, а саме - через внесення коштів на рахунок відповідної ГЖКД.

Крім того, відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 власник квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Такі ж норми містить і п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Тобто, законодавством передбачена активна позиція власника квартири у правовідносинах з утримання будинку та прибудинкової території.

Крім того, суд враховує, що не сплачуючи на рахунок позивача плату за послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, боржник позбавив позивача фінансової можливості оплачувати необхідні роботи та матеріали на обслуговування будинку.

При перевірці суми заборгованості суд бере до уваги, що протягом спірного періоду правовідносини з житлово-комунального обслуговування населення крім інших нормативних актів регулювались рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.02.2008 року №50, яким закріплювались тарифи на житлово-комунальні послуги.

Наведений стягувачем розрахунок заборгованості виконаний з врахуванням затверджених тарифів на житлово-комунальні послуги.

Таким чином судом встановлено, що на день винесення судового наказу 28 вересня 2010 року - загальна сума заборгованості боржника за період з 01.11.2008 року по 31.07.2010 року становить 1225 грн. 58 коп.

Посилання боржника на незадовільну якість послуг, що надаються ГЖКД №7 судом до уваги не беруться, оскільки у встановленому законом порядку претензії боржника як споживача житлово-комунальних послуг до стягувача як виконавця житлово-комунальних послуг не оформлялись.

Таким чином суд прийшов до висновку про обґрунтованість розміру боргу ОСОБА_1 перед ГЖКД №7.

Підстави для скасування чи зміни судового наказу відсутні.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 105? ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишити без задоволення.

Судовий наказ може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом трьох днів.

Головуючий О.А.Самсонова

03.03.2011