Справа № 2-3281/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" жовтня 2011 р. м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Прінь І.П.,
при секретарі Бевз О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
Представник позивача у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення телеграми ( а.с.31). Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Суд, на підставі ст.169 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.
З нормами ст.ст. 610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про заставу»заставодержатель має право за рахунок заставленого майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Статтею 20 цього ж закону визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Пунктом 22 договору застави визначено, що за вибором заставодержателя, звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися, зокрема, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.
Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок порушення ОСОБА_1 строків погашення кредиту за договором утворилась заборгованість, яка підлягає погашенню шляхом звернення стягнення на предмет застави, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн., а також судовий збір у сумі 1033,06 грн., а всього 1153,06грн.
Керуючись ст.ст.10,15,60,88,169,208,212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 572,589,590,611,612,629 ЦК України, Закону України «Про заставу», суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ZPRWAK00010003 від 29.08.2005 року в розмірі 103306,10 грн. звернути стягнення на предмети застави:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1153,06грн.
Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: ОСОБА_2