АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: поновлення на роботі Доповідач Кіпенко І.С.
Р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого судді Кіпенка І.С., суддів - Котелевець А.В., Шаповал Н.М., при секретарі Макаренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного агентства резерву України державної організації «Комбінат Світанок» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державної організації «Комбінат Світанок», третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

встановила:

21 жовтня 2010року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до Державного агентства резерву України ДО «Комбінат «Світанок», 3-я особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в ДО «Комбінат «Світанок» вона працює з 1994 року.

14 вересня 2010 року генеральним директором ДО «Комбінат «Світанок» був винесений наказ №340-к про те, що у зв'язку з неявками за викликами керівництва ДО «Комбінат «Світанок» до відділу кадрів 10 та 13 вересня 2010 року їй необхідно з'явитись до відділу кадрів комбінату 15 вересня 2010 року о 15 годин для вирішення питання щодо проходження медичного огляду та інструктажу з охорони праці та техніки безпеки. Однак, про необхідність з'явитись до відділу кадрів 10 вересня 2010 року для вирішення цього питання її було повідомлено телефонограмою лише 11 вересня 2010 року.

Оскільки раніше мав місце факт незаконного звільнення за прогул в той день, коли ОСОБА_1 проходила черговий медичний огляд, вона просила надати їй копію наказу адміністрації комбінату з визначеним строком проходження медичного огляду, який би був підтверджуючим документом відсутності на робочому місті в день проходження медичного огляду за поважною причиною. Однак, всупереч вимогам ст.169 КЗпП України, адміністрацією ДО «Комбінат «Світанок» було відмовлено в цьому проханні. Тоді, 16 вересня 2010 року, з метою попередження незаконного звільнення за прогул, вона написала на ім'я генерального директора ДО «Комбінат «Світанок» ОСОБА_3 заяву з проханням надати відпустку без зберігання заробітної плати протягом трьох днів 17, 20 та 21.09. 2010р. для проходження медичного огляду, але й ця заява не була розглянута та прийнята до уваги.

Крім того, 16 вересня 2010 року на ім'я генерального директора комбінату була також написана заява із проханням надати чергову тарифну відпустку за 2009-2010 роки, яка також залишена адміністрацією без уваги та розгляду. Адміністрацією ДО «Комбінат «Світанок» і раніше неодноразово порушувались норми трудового законодавства, які фактично призводили до порушення конституційного права на працю і позивач була вимушена звертатись до суду за захистом цього права.

17 вересня 2010 року генеральним, директором ДО «Комбінат «Світанок» був винесений наказ №341-к про об'явлення догани за порушення трудової дисципліни. З тексту цього наказу вбачається, що під порушенням трудової дисципліни мається на увазі неявка за телефонограмою до відділу кадрів для вирішення питання про проходження медичного огляду та інструктажу з охорони праці та техніки безпеки, яка розцінена адміністрацією комбінату, як відмова від проходження чергового медичного огляду, але ця відмова була мотивованою та з поважної причини, тобто фактично зі сторони позивача не було порушення трудової дисципліни.

Наказом генерального директора ДО «Комбінат «Світанок» №349-к від 24.09.2010 року її було звільнено з займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що накази генерального директора комбінату №341-к від 17.09.2010 року та №349-к від 24.09.2010 року є безпідставними та незаконними.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позові, представник відповідача проти позову заперечував.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2011р. позов задоволено частково.

Суд скасував накази №349-к від 24.09.2010р. про звільнення, №341-к від 17вересня 2010року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, поновив ОСОБА_1 на роботі, стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 13384,62грн. середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнув на користь держави судовий збір в сумі 150.85грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120грн., рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Державне агентство резерву України ДО «Комбінат «Світанок», рішення районного суду оскаржили в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати в задоволенні позову відмовити.

Інші особи, які брали участь у справі, рішення суду не оскаржили.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності порушень трудових прав позивачки та відсутності підстав для задоволення позову, - безпідставні.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 20 липня 2010 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року, ОСОБА_1 була поновлена на роботі на посаді заступника начальника дільниці зберігання №3 (холодильник) державної організації «Комбінат «Світанок».

Відповідно до наказу генерального директора ДО «Комбінат «Світанок» №341-к, від 17.09.2010 року, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 законних вимог керівництва комбінату щодо неявки за телефонограмами до відділу кадрів 10.09.2010 року та 13.09.2010 року та запізнення на роботу 08.09.2010 року на 10 хв. їй об'явлено «виговор».

Відповідно до п.3 ч. І ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до наказу генерального директора ДО «Комбінат «Світанок» ОСОБА_3 №349-к від 24.09.2010 року, ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що накази №341-к від 17 вересня 2010 року та №349-к від 24.09.2010 року, про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, видано з порушенням чинного законодавства про працю, оскільки відповідачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 запізнилася 08 вересня 2010 року на роботу на 10 хвилин, а також те, що вона була належним чином повідомлена про необхідність прибуття у відділ кадрів підприємства 10.09.2010 року та 13.09.2010 року і що таке прибуття є її обов'язком, наказ №349-к від 24.09.2010 року видано без зазначення в чому конкретно виражені порушення дисципліни які стали підставою для звільнення.

Висновки суду про порушення відповідачем трудових прав позивачки при її звільненні і необхідності її поновлення на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є обґрунтованими і відповідають зібраним по справі доказам.

Разом з тим з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача 5000 гривен в рахунок відшкодування моральної шкоди погодитись не можна.

При вирішенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди судова колегія враховує обставини спору, характер правовідносин та положення, зазначені в ст. 237-1 КЗпП України, пунктах 3, 5, 8, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 (зі змінами) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". З урахуванням обставин справи, судова колегія вважає, що для відшкодування моральної шкоди достатньою є сума в 1000 гривен.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України державної організації «Комбінат Світанок» задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року змінити, - розмір суми, що підлягає стягненню з державної організації «Комбінат Світанок» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди зменшити до 1000гривен, в іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: