Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Матюшенка І.В., Євстаф'євої Т.А.,

з участю секретаря Порохні М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, редакції обласної офіційної громадсько-політичної газети «Житомирщина», ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування неправдивої інформації, -

встановила:

У листопаді 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до голови Коростишівської райдержадміністрації ОСОБА_5 в якому просили визнати недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачем 30.09.2010 року на телебаченні в програмі «Новини Житомирщини», обласному радіо в програмі «Новини Житомирщини» та в статті «Добилися землі через півтора... десятка років» газети «Житомирщина» від 04.10.2010 року про те, що родина депутата обласної ради ОСОБА_1 незаконно відібрала у дітей Кмитівської школи-інтернату 2.0 га землі на якій розташовані фруктові дерева, та на якій без жодного дозвільного документу побудовано маєток; спростувати вказану інформацію та зобов»язати відповідача публічно вибачитися.

У ході слухання справи в якості співвідповідачів притягнуто редакцію обласної офіційної громадсько-політичної газети «Житомирщина» та автора вказаної статті ОСОБА_6.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі представник позивачів просить рішення суду скасувати, ухваливши нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд невірно оцінив докази та неповно дослідив обставини справи.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.08.2008 року позивач ОСОБА_4 уклала договір оренди пасіки та фруктового саду з ТОВ «Критерій» (а.с. 7-8).

06.11.2009 року, між тими самими сторонами, було укладено договір купівлі- продажу приміщення пасіки за адресою с.Кмитів, Коростишівський р-н, вул. Леніна, 42-є (а.с. 9-10).

Із змісту вказаних договорів вбачається, що питання передачі у власність або користування будь-якої земельної ділянки не вирішувалося.

Рішенням 22 сесії третього скликання Кмитівської сільради від 21.11.2009 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 надано погодження на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з земель запасу сільради орієнтовно по 2.0 га (а.с. 51).

Розпорядженням голови Коростишівської райдержадміністрації від 22.02.2010 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу Кмитівської сільради з метою передачі у власність, орієнтовною площею 2,0 га (а.с. 49). ,

За повідомленням Коростишівської райдержадміністрації від 14.01.2011 року, управління держкомзему в Коростишівському районі від 14.01.2011 року, правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вул. Леніна, 42-є в с.Кмитів за ОСОБА_4 не зареєстровані, за виділенням земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не зверталися (а.с. 46, 47).

ЗО вересня 2010 року ОСОБА_8, як голова Коростишівської райдержадміністрації, виступав на обласному телебаченні в «Новинах Житомирщини» та на запитання журналіста про тих, хто зазіхнув на власність Кмитівської школи-інтернату відповів: «Це родина депутата обласної ради ОСОБА_4, сам банкір. То може хватить йому. Чуєте!? Ну, не в дітей забирати! Три гектари такої землі. Ви ж подивіться, що на ній території, без жодного дозвільного документу, побудовано маєток вже. І, дожились до того, що приходять стосунки з»ясовують з директором школи, щоби директор школи заборонив і не пускав дітей збирати яблука...»

Аналогічна інформація була озвучена ОСОБА_8 по обласному радіо 04.10.2010 року та 05.10.2010 року.

02 вересня 2010 року в газеті «Житомирщина» була надрукована стаття «Добилися землі через... півтора десятка років», в якій, зокрема, було зазначено: «Кілька чоловік лаштувалися заволодіти білокоровецькою землею, - наголосив керівник Коростишівського району. - А банкір. Депутат обласної ради ОСОБА_4 вже забрав у Кмитові привабливу ділянку. Забрав у дітей і побудував там неабияку «хатину».

Відповідно до вимог ст. 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідне) до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції з прав людини. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК Українита відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обгрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Враховуючи, що члени сім»ї позивачів користувалися майном, розташованим на спірній земельній ділянці, мали намір отримати у власність цю земельну ділянку, даний факт підтверджується вищезазначеними матеріалами справи та наявністю спору, який розглядається в судовому порядку за позовом прокурора в інтересах Кмитівської загальноосвітньої школи-інтернату до ОСОБА_4 про зобов»язання звільнити земельну ділянку (а.с. 55), позивачами факт користування останньою та будівництво на ній будинку не оспорюється, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вищевказану інформацію не можна вважати недостовірною. .

Оскільки зазначені висловлювання ОСОБА_5 носять характер оціночних суджень, критичної оцінки зазначених фактів, правильним є висновок суду про безпідставність позовних вимог. . '

Рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 333-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

. ухвалила:

І

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: