Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Гансецької І.А.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго про визнання відповідей на звернення такими, що не відбулися і не мали місця, визнання дій та бездіяльності протиправною і незаконною та відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 березня 2011 року,

встановила:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати такими, що не відбулися і не мали місця відповіді ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго від 14.04.2009 року №027/2163-003427, від 22.09.2009 року №08/6979-005596, від 30.09.2009 року №027/7328-002773, від 05.10.2009 року №027/7480-002774, від 07.10.2009 року №027/7633-002776, від 20.11.2009 року №027/9378-006452 на звернення її представника ОСОБА_2 Також просила визнати протиправною та незаконною бездіяльність відповідача щодо ненадання в установленому порядку відповідей на її звернення, а також визнати незаконними і протиправними дії відповідача щодо підробки підписів у відповідях. В обґрунтування позову зазначила, що вона є побутовим споживачем електричної енергії і неодноразово зверталась через свого представника до відповідача з ряду невідкладних питань. Отримані нею відповіді підписані не головою правління ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго ОСОБА_3, підписи відрізняються від його підписів на інших документах. Вважає, що ці підписи є підробленими, обставини вказують на ознаки посадового злочину. Оскільки надані їй відповіді фактично не підписані, що суперечить вимогам Закону України „Про звернення громадян, то вони не відбулися і не мали місця. На думку позивача її звернення не розглянуті належним чином, відповідачем допущені дії та бездіяльність, які спричинили їй моральну шкоду. Просила стягнути з відповідача на її користь 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2011 року відмовлено за безпідставністю в позові про визнання відповідей на звернення такими що не відбулися та не мали місця, визнання бездіяльності протиправною і незаконною та про відшкодування моральної шкоди. З позивачки на користь держави стягнуть 25 грн.50 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 21 березня 2011 року відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідача щодо ненадання в установленому порядку відповідей на звернення та його ж дій щодо підробки підпису у відповідях на звернення від 22 і 30 вересня 2009 року, 05 і 07 жовтня 2009 року, від 20 листопада 2009 року та від 14 квітня 2009 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2011 року виправлена описка в написанні прізвища позивачки в рішенні та додатковому рішенні - з „Лісовичик на „Лісковчик.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 просить скасувати рішення та додаткове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, зокрема ст.ст.15,20,25 Закону України „Про звернення громадян, ч.4 ст.24 Закону України „Про захист прав споживачів. Вказує на те, що рішення і додаткове рішення є незаконними і необґрунтованими.

Апеляційна скарга на додаткове рішення не підлягає задоволенню, апеляційна скарга на рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про звернення громадян відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Встановлено, що ОСОБА_2, який представляв інтереси побутового споживача електричної енергії ОСОБА_1, звертався до ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго із заявами від 29 березня, 10, 17, 22, 28 вересня та 09 листопада 2009 року.

На вказані заяви були надані відповіді від 14.04.2009 року №027/2163-003427, від 22.09.2009 року №08/6979-005596, від 30.09.2009 року №027/7328-0-02773, від 05.10.2009 року №027/7480-002774, від 07.10.2009 року №027/7633-002776, від 20.11.2009 року №027/9378-006452. Ці відповіді надані у строк, визначений ст.20 Закону України Про звернення громадян.

В якості особи, яка надала відповідь, вказаний голова правління ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго ОСОБА_3 Підпис на відповідях від імені останнього вчинений виконавчим директором ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго ОСОБА_4, який є першим заступником голови правління (а.с.33, 34).

Довіреністю від 02.09.2008 року ВАТ „Енергопостачальна компанія Житомиробленерго уповноважила виконавчого директора ОСОБА_5 представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади і управління, в судових органах та виконувати інші функції, визначені законодавством України (а.с.27).

Отже, виконавчий директор ОСОБА_5, перший заступник голови правління є керівником, який наділений повноваженнями щодо надання відповіді громадянам на їх звернення.

Підроблення документів є кримінально караним діянням і може бути встановлено тільки вироком суду. Позивачка та її представник такого процесуального документа на підтвердження своїх вимог суду не надали.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позовних вимог про визнання відповідей на звернення таким, що не відбулися і не мали місця, визнання дій та бездіяльності протиправною і незаконною, а також похідної від них вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, судом допущена помилка при вирішенні питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України „Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати державного мита за своїми позовами. Тому рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору належить скасувати.

В решті рішення, а також додаткове рішення, ухвалені із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишаються без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2011 року задовольнити частково.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 25 грн.50 коп. Віднести судовий збір за рахунок держави.

В решті дане рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення відхилити.

Залишити без змін додаткове рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 21 березня 2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: