Справа № 22-ц-5318/11 Головуючий у І інстанції Дмитренко А.М.
Категорія 26 18.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Соловйову A.B.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_2, 3-я особа : приватне підприємство «Світ одягу» про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (надалі ТОВ «Український промисловий банк») звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовував тим, що 20.06.2008 року між ним та ПП «Світ одягу» Ц. було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі ч 175 000 дол. США строком до 19.06.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних, відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту. Позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості перед банком з нарахуванням процентів, пені становить 230 078,15 дол. США, що за станом на 09.11.2010 року в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 1 821 459 грн. 69 коп., в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого він взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником. Оскільки позичальник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача як поручителя вказану вище суму заборгованості і судові витрати по справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2011

року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову, при цьому посилається на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.З ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це положення не відповідає вимогам ст.,252 ЦК України. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, а вказані обставини в договорі поруки не встановлено.

Таким чином суд першої інстанції правильно вважав, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов'язання у кредитному договорі чітко визначений, а саме: строк повернення кредиту встановлено до 19 червня 2023 року та правильно прийшов до висновку, що перебіг цього строку починається з 19.06.2023 року, а щодо пред'явлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то це право, а не обов'язок кредитодавця.

З таким висновком погоджується і судова колегія, оскільки позичальник порушує зобов'язання платежу і має заборгованість суд правильно поклав відповідальність перед кредитором в сумі позову на поручителя.

За змістом ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку з будь-кого з боржників або всіх разом.

Колегія не може погодитися і з доводом апеляційних скарг про те, що дія договору поруки припинилася в наслідок пропуску кредитором строку для предявлення вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Строк може бути визначений сторонами у договорі. У разі, коли такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 ІДК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення (у даному випадку звернення з вимогою). Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За правилами ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Посилання апелянта на те, що в договорах поручительства не був встановлений строк, після якого поручительство припиняється, тому кредитор повинен був предявити вимоги до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку невиконання основного зобовязання, а саме з червня 2008 року, коли у позичальника виникла заборгованість по кредиту, на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, колегія не приймає до уваги, як таке, що суперечить умовам договору. У п. 16 Договору поруки сторони визначили термін початку перебігу строку до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором який співпадає з виконанням зобовязання.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: '¦

Судді :