Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/2076/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.,

при секретарі судового

засіданняЖовновської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 березня 2011 року

по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» далі ВАТ КБ „Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу, відсотків, неустойки ,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ВАТ КБ «Надра» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати укладений між ним та ОСОБА_1 кредитний договір № 01/03/ЕК/2008/980 від 04.08.2008 року та стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в загальній сумі 56723,56 грн., та витрати повязані з розглядом справи.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 березня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати дане заочне судове рішення посилаючись на його незаконність. На обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує на те, що при розгляді вищезазначеного позову було порушено її конституційні права. Вона не була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Також вказує на те, що протоколи судових засідань не велись, що є грубим порушенням вимог ЦПК та прав сторін і учасників процесу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з обґрунтованості позовних вимог у звязку із порушенням відповідачами договірних зобовязань за умовами кредитного договору та наявності правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, що відповідають обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Статтею 526 Цивільного кодексу (далі - ЦК)України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 546 цього кодексу виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Положеннями частини 1 статті 611 вказаного кодексу визначені правові наслідки у разі порушення зобовязання, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання ; сплата неустойки ; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з вимогами статті 1054 цього кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит у сумі 25 тис. грн. на споживчі потреби. Договір був укладений строком 18 місяців під 36% річних (а.с.8-9).

На забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за належне виконання позичальником взятих за договором кредиту зобовязань і несе з ним солідарну відповідальність перед кредитором (а.с.10) .

Унаслідок порушення ОСОБА_1 своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів, станом на 18.08.2010 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом у сумі 21663,51 , процентами за кредитом 13749,55 грн. , у звязку з чим нарахована пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу 6653,24 грн., штраф в сумі 8853,26 грн. і загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 56723,56 грн.

Про наявність заборгованості за договором кредитор неодноразово надсилав ( 28.10.2008 року, 16.12.2008 року, 08.01.2009 року, 09.01.2009 року,04.02.2009 року, 12.03.2009 року) позичальнику і поручителю вимогу по погашенню боргу та пені, яку відповідачі отримали, проте наявну заборгованість не сплатили (а.с. 11-18).

Правильність викладених обставин сторонами не оспорювалася та підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене і керуючись наведеними нормами права, суд першої інстанції при вирішенні справи дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 56723,56 грн., яка утворилась унаслідок неналежного виконання договірних зобовязань.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають.

Так, доводи апелянта про скасування рішення суду у звязку з порушенням судом вимог ст.ст.74,75.76 ЦПК не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст.197 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників процесу, суд першої інстанції у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання не фіксував.

Виготовлення протоколу судового засідання законодавцем передбачено тільки у випадку вчинення судом окремої процесуальної дії (ст.200 ЦПК України). А тому і ці доводи апелянта є безпідставними.

Норми права, а саме ст.ст.198-201 ЦПК України, на які посилається апелянт, як на доводи незаконності судового рішення, щодо протоколу судового засідання, на час вирішення даного спору судом першої інстанції втратили чинність.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що взаємовідносини між сторонами виникли з господарських відносин. Як вбачається з кредитного договору, він був укладений між Банком з однієї сторони та ОСОБА_1, як фізичною особою, а не підприємцем, з другої сторони.

Рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи. Підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 березня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді