Справа № 2-319/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 грудня 2011 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря Мотроненко І.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 (фізична особа),

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 (фізичні особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування витрат на поховання,

У С Т А Н О В И В:

12.04.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування витрат на поховання.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що

23 серпня 2010 року помер її бувший співмешканець ОСОБА_7 з яким вона проживала у незареєстрованому шлюбі з квітня 2006 року і до дня смерті. Після смерті ОСОБА_7 організацію і затрати на його поховання взяла позивачка, так як останній був розлучений зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 та яка на той час перебувала у м. Одеса. ОСОБА_1 замовила столову для того щоб відбувати поминальний обід, автобус для ритуальних послуг, продукти харчування, труну, інші ритуальні речі, на що було затрачено кошти. На слідуючий день до м. Пирятин приїхала бувша дружина ОСОБА_7 ОСОБА_4, мати відповідача ОСОБА_3, яка спочатку попрохала позивачку допомогти їй в організації поховання, а пізніше почала все влаштовувати на свій лад. У звязку з чим, від столови та автобуса позивачці прийшлося відмовитися. Продукти харчування, які вона купувала були відвезені додому до позивачки для організації поминального обіду та сніданку, оскільки бувша дружина покійного не запросила на поминальний обід тих людей, які перебували у дружніх стосунках з покійним та його рідню. Після того, як поховали ОСОБА_7 минув деякий час, могила стояла не прибрана на не огороджена, тому ОСОБА_1 вирішила поставити огорожу, на яку також затратила кошти. Відповідачі у добровільному порядку не відшкодували витрати на поховання та облаштування могили, тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення позову та стягнення солідарно з неї та ОСОБА_8 затрачених позивачкою коштів на поховання.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, лише в частині сплати коштів за придбані позивачкою труну та ритуальні речі на які було затрачено 1007 грн., та пояснив суду наступне, що труну та ритуальні речі дійсно купувала позивачка, а поминальний обід та сніданок відбувала його мати, колишня дружина покійного ОСОБА_4, куди і для чого купувалися продукти харчування ОСОБА_1 йому невідомо. Що стосується огорожі навколо могили то відповідач заперечував проти її облаштування, оскільки хотів поставити іншу, але не заперечив той факт, що огорожа поставлена ОСОБА_1 і до цього часу знаходиться там.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (рідний брат покійного), ОСОБА_13, ОСОБА_14 (копач на кладовищі), ОСОБА_15 (кума ОСОБА_4А.), ОСОБА_16 (подруга ОСОБА_4А.), ОСОБА_17 (сусідка покійного), ОСОБА_18 (сусідка покійного) підтвердили той факт, що дійсно ОСОБА_7 помер 23.08.2010 року, 24 серпня 2011 року його було поховано. До приїзду з м. Одеси колишньої дружини покійного, організацією похорон займалася позивачка, поминальний обід відбували не у столові, а у ОСОБА_4 вдома на вул. Абаканській. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 займалися купівлею продуктів харчування, складали меню. На поминальному обіді була позивачка, рідні покійного, сусіди і друзі. Огорожа яку поставила ОСОБА_1 навколо могили і по цей час знаходиться там.

Свідок ОСОБА_19, племінник покійного, у судовому засіданні пояснив, що він безпосередньо разом із позивачкою їздили на автомобілі замовляли труну, автобус, столову, купували ритуальні речі, продукти харчування, крім того, 23.08.2011 року свідок разом із відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_12 відвозили тіло покійного до м. Гребінки на проведення судово-медичної експертизи, за що ОСОБА_19 особисто платив кошти, які дала йому позивачка ОСОБА_1 Після того, як до м. Пирятина приїхала колишня дружина покійного, то автобус і столову відмінили, продукти харчування які купувала ОСОБА_1 на відбування поминального обіду, свідок відвіз останній додому на пров. Бурячний.

Судом установлено:

23 серпня 20101 року помер ОСОБА_7, про що зроблено запис у Книзі реєстрації смертей 27.08.2010 року за № 228, зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 4)

23.08.2010 року ОСОБА_1 у магазині «Ритуальні послуги»купувала труну та інші ритуальні речі, про що свідчить накладна № 27 видана ФОП Куцебко, на загальну суму 1007 грн. (а.с. 5) Крім того, було придбано продукти харчування, про що свідчать товарні чеки: від 23.08.2010 року за № 4, 11, 172; від 24.08.2011 року № 173; від 29.08.2010 року № 3, 24, 27, 176; від 26.09.2010 року № 4; від 27.09.2010 року № 179; від 27.09.2010 року № 99. (а.с. 5-6, 8-11). Також, 11.09.2010 року було придбано позивачкою матеріал для виготовлення огорожі навколо могили, що підтверджується товарними чеками за № 42 та б/н від 11.09.2010 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1232 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Вказані витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що продукти харчування, які були нею придбані, використані на поминальний обід та сніданок, оскільки як було встановлено вони були відвезені додому позивачці, та свідки підтвердили що поминальний обід проходив у матері відповідача ОСОБА_3, тобто бувшої дружини покійного, якій допомагали готуватися подруги.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»та відповідно до ст. 459 ЦК України у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Тому вимоги про стягнення витрат на поховання можуть пред'являтись як особами, що мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми до потерпілого громадянами і організаціями, що фактично понесли ці витрати.

Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. При цьому суд ураховує, що підтверджується матеріалами справи, що позивачкою придбано труну та ритуальні речі і поставлено огорожу навколо могили, у звязку з чим були понесені витрати на загальну суму 1316 грн. 13 коп.

Крім того, ст. 88 ЦПК України закріплює, що стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У свою чергу, ст. 79 ЦПК України відносить до судових витрат і витрати на правову допомогу. Таким чином, при стягненні витрат на правову допомогу визначального значення набуває саме документальне підтвердження понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 понесла втрати за сплату судового збору та юридичну допомогу на загальну суму 671 грн. (а.с. 1, 53), відповідачем ОСОБА_3 понесено витрати на юридичну допомогу у сумі 1000 грн. Так як позов задоволено часткового, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 10, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягти солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія КО № 591764 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 24.11.2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Шахтарськ, Донецької області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія КО № 370877 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 25.06.2002 року, понесені витрати на поховання ОСОБА_7 у сумі 1316 (одна тисяча триста шістнадцять) гривень 13 копійок, а також у повернення 59 (пятдесят девять) гривень 16 копійки судові витрати сплачених позивачем при подачі позову та 172 (сто сімдесят дві) гривні 97 копійок витрат на правову допомогу, а всього на загальну суму 1548 (одна тисяча пятсот сорок вісім) гривень 26 копійок.

Стягти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія КО № 370877 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 25.06.2002 року, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія КО № 591764 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 24.11.2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені витрати на правову допомогу у сумі 654 (шістсот пятдесят чотири) гривні.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів.

Суддя

Повний текст рішення виготовлено 03.01.2012 року.