АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4941/11 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року

28 березня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козова С.П.

при секретарі Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до селянського(фермерського) господарства «Агроінтер», треті особи: Синельниківська державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності членів с(ф)г «Агроінтер», за позовом ОСОБА_1 до селянського(фермерського) господарства «Агроінтер», треті особи: Синельниківська районна державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про скасування змін та доповнень до статуту с(ф)г «Агроінтер», скасування наказу та визнання недійсним установчого договору про створення статутного фонду с(ф)г «Агроінтер», за позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Агроінтер», треті особи: Синельниківська районна державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про скасування змін та доповнень до статуту с(ф)г «Агроінтер» скасування наказу та визнання недійсним установчого договору про створення фонду с(ф)г «Агроінтер», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з апеляційними скаргами, в якіх просять скасувати рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2011 року та постановити нове рішення по суті їх позовних вимог /а.с. 105-110, 118-123, 131-136/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до селянського(фермерського) господарства «Агроінтер», треті особи: Синельниківська державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності членів с(ф)г «Агроінтер», скасування змін та доповнень до статуту с(ф)г «Агроінтер», скасування наказу та визнання недійсним установчого договору про створення статутного фонду с(ф)г «Агроінтер»,

визнання недійсним договору про право спільної дольової власності, за позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до селянського(фермерського) господарства «Агроінтер», треті особи: Синельниківська районна державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про скасування змін та доповнень до статуту с(ф)г «Агроінтер», скасування наказу та визнання недійсним установчого договору про створення статутного фонду с(ф)г «Агроінтер» /а.с.98-99/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_6 посилаються на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 105-110, 118-123, 131-136/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що відповідно до статуту с(ф)г «Агроінтер», зареєстрованого Синельниківськок райдержадміністрацією 17.01.2000 року, його головою і засновником є ОСОБА_4, його членами господарства зазначені: ОСОБА_3, ОСОБА_1 (ОСОБА_3) ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 3-13 т.1).

Згідно копії актового запису про смерть, 31.10.2001 року ОСОБА_9 померла (а.с.212-215). Спадщину після її смерті отримав ОСОБА_4 (а.с. 45-48,т.2).

Судом встановлено, що установчий договір між членами господарства: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2 та його головою ОСОБА_4 не укладався.

В 2002 році були внесені зміни та доповнення до пункту 1.3 статуту с(ф)г «Агроінтер» і членом с(ф)г «Агроінтер» стала - ОСОБА_5 (а.с. 100).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, треті особі ОСОБА_7, ОСОБА_2, пояснили, що вони ніяких внесків до статутного фонд: с(ф)г «Агроінтер» не вносили, а ні земельної ділянки а ні коштів, а ні будь-якого майна, юридично оформлені в с(ф)г «Агроінтер» не були ні за договором, ні за трудовою книжкою. В господарстві не працювали жодного дня.

Позивач ОСОБА_3 також пояснив, що з 1999 року він був студентом. В 2001 році він розбився на машині і не мав можливості брати участь у робот господарства до весни 2002 року. Потім деякий час працював різноробочим, але заробітну плату не отримував. Відносини свої з с(ф)г «Агроінтер» він порвав в 2002 році. А з 2006 року оформив підприємництво, як фізична особа (а.с.79т.1). Заявою до с(ф)г «Агроінтер», нотаріально завіреною 23.04.2008 року він повідомив про свій вихід з с(ф)г «Агроінтер». (а.с.. 14, т.1).

Як вбачається з листа Управління пенсійного Фонду України в Синельниківському район Дніпропетровської області від 03.03.2010 року за №889/05-27 на підприємстві с(ф)г «Агроінтер» за період: 17.01.2000 року по 23.04.2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2 не зареєстровані в звітах даного страхувальника, страхові внески за даних осіб не вносились» (а.с.199,т.1).

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_7І, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знали, що вони зазначені членами с(ф)г «Агроінтер», але їх не цікавила робота в господарстві, так як вони працювали постійно на інших посадах в інших підприємствах.

Судом встановлено, що ОСОБА_7І, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не звертались до с(ф)г «Агроінтер» за будь-якою інформацією стосовно статута або змін до нього. Суду вони не надали будь-яких доказів, що їм було відмовлено в інформації про укладання установчого договору про створення статутного фонду с(ф)г «Агроінтер» від 18.01.2000 року, договору спільної дольової власності від 20.01.2000 року, про доповнення до статуту с(ф)г «Агроінтер» від 14.12.2002 року, а також про наказ №2 голови с(ф)г «Агроінтер» від 03.01.2004 року, в частині виключення ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_2 зі складу членів с(ф)г «Агроінтер».

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме Закону України «Про селянське (фермерське) господарство, сг. ст. 256-257,267 ЦК України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7І, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, суду не надано жодних доказів пропуску строка позовної давності для звернення з позовом.

Доводи ОСОБА_7І, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Судді :