АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4831/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року

21 березня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козова С.П.

при секретарі Солодової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровська обласна рада про визнання права власності на нерухоме майно, зобовязання вчинити певні дії та стягнення витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2010 року та постановити нове рішення по суті позовних вимог /а.с. 126/.

Зазначеним рішенням ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та ОСОБА_3, третя особі: комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради про визнання права власності на нерухоме майні зобов'язання вчинити певні дії та стягнення витрат. /а.с.51-52/

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 54-55/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від ЗО травня 1985 року належить 69/100 часток будинку з належними йому господарськими будовами і спорудами № 210 по вул. Мандриківській м.Дніпропетровська, 31/100 частка цього ж будинку належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 Право приватної власності позивача на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу

У 1998 році на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 18 червня 1998 року № 1159 у приватну власність позивача було передано земельну ділянку площею 0.0859 гектарів на території Жовтневого рай м. Дніпропетровська по вул. Мандриківській, б.210, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що позивачу було видано державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в книзі записів державних актів право приватної власності на землю за № 013645.

Після набуття позивачем права приватної власності на вказане нерухоме майно та земельну ділянку в нього виникла необхідність у підвищенні комфортності житла і його більш ефективній експлуатації і тому позивачем було здійснено ремонт з переплануванням, переобладнанням існуючого житлового будинку, будівництво нового житлового будинку 2007 року побудови (літ. Л-1). В 2007 року спеціалістами КІ «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласна ради було проведено інвентаризацію об'єкта та виготовлено технічний паспорт житловий будинок № 210 по вул. Мандриківській у м. Дніпропетровську. У зазначені Технічному паспорті було зроблено відмітки-записи про «самовільне будівництво», а саме нове будівництво: житлового будинку літ. Л-1, та вказано, що даний обєкт нерухомості підлягає введенню в експлуатацію, узаконенню.

Судом також встановлено, що позивач самовільно без належного дозволу чи належно затвердженого проекту провів будівництво нового будинку Л-1.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме ст. ст. 375, 376 ЦК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення витрат.

Доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяті днів з цього часу.

Судді :