Справа № 2-8/11
Провадження №
Рішення

іменем України

"13" грудня 2011 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Зайченко О.Л.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя,-

встановив :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 10.04.1991 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , який 06.10.1999 р. рішенням Кагарлицького районного суду розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час вони проживають окремо. Позивачка звернулась до Відповідача з проханням про поділ майна, а саме спільного житлового будинку в с.В.Пріцьки, вул..Харківська,5. Однак, Відповідач відмовляється поділити вищезазначене спільне майно, чим порушує її право на вказане майно.

Спірний будинок який був оформлений на Відповідача згідно договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р., повністю був придбаний лише за кошти, які їй подарували батьки.

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р. кошти за будинок будуть сплачуватись протягом 15 років рівномірними щомісячними внесками.

Однак, Відповідачем не сплачувались кошти за придбаний будинок, у звязку з чим, батьками Позивача кошти в сумі 2600 гривень, які були отримані ними 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. за майнові паї КСГП «Колос», подарували їй, а також ці кошти в сумі 2600 гривень були внесенні 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. як оплата за будинок придбаний Відповідачем.

А тому просить провести поділ їх спільного майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, визнавши за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, а за відповідачем 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Позивачка також доповнила свої позовні вимоги посилаючись на те, що під час виникнення спору щодо поділу житлового будинку та під час судового розгляду справи Відповідач незаконно, без її згоди виготовив державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5.

При цьому, згідно ухвали Кагарлицького районного суду від 14.10.2010 р. та висновку судової будівельно-технічної експертизи №1205/10793/10-15 від 02.12.2010 р. визначено варіанти поділу земельної ділянки виходячи з варіантів поділу житлового будинку.

Проте, поділ земельної ділянки та визнання за Позивачем права на частину земельної ділянки є неможливим за умови наявності у Відповідача державного акту серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку.

Виготовлення та отримання Відповідачем державного акту порушує право Позивача на виділення їй частини земельної ділянки та визнання за нею права на земельну ділянку.

А тому додатково просить суд визнати недійсним державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, що був виданий на ім'я ОСОБА_3 та Провести поділ між ними земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1250,0 кв. м. та 375,5 кв. м. га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с.В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; а також поділити спільне майно, виділивши їй майно меблеву стінку у гостинній, кухонну меблеву стінку, телевізор, холодильник, газову плиту, автомобіль та 1/2 приміщення кормоцеху. Також пояснила, що не претендує на земельну ділянку розміром 375,5 кв.м. і просить розділити будинок згідно 3 варіанту будівельно-технічної експертизи.

Відповідач з позовом згідний частково і суду пояснив, що приміщення кормоцеху він одержав на свій майновий пай члена КСГП, автомобіль придбав в 2009 році, коли шлюб з позивачкою був розірваний. Згідний на розподіл будинку будинку відповідно до 2 варіанту будівельно-технічної експертизи в співвідношенні 1/2 до 1/2., а також не заперечує, що батьки позивачки давали кошти на купівлю будинку, але не особисто позивачці, а для сім»ї.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що під час проживання в зареєстрованому шлюбі згідно рішення загальних зборів членів КСГП «Колос» с.В.Пріцьки Кагарлицького району від 11.02.1995 року та договору купівлі продажу придбали житловий будинок №5 по вул..Харківській в с.В.Пріцьки, право власності на який було оформлено на ім.»Я відповідача. Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р. кошти за будинок будуть сплачуватись протягом 15 років рівномірними щомісячними внесками.

Батьками Позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кошти в сумі 2600 гривень, які були отримані ними 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. за майнові паї КСГП «Колос», подарували позивачці, а також ці кошти в сумі 2600 гривень були внесенні 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. як оплата за будинок придбаний сторонами. Дане стверджується довідкою ОСОБА_7 сільської ради, посвідченої 12.10.1999 року секретарем виконкому ОСОБА_7 сільської ради як нотаріусом, довідкою правління КСГП «Колос» №301 від 13.10.1999 року.

Відповідно до довідки СТОВ «Колос» с.В.Пріцьки №59 від 22.06.2009 року балансова вартість спірного будинку становила 9491,15 грн., згідно рішення загальних зборів до сплати належало 2840,33 грн., з яких сплачено ОСОБА_5 2300 грн., ОСОБА_6 300 грн., ОСОБА_3 240 грн.. Дане ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, чого не заперечують і сторони.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Сторони після розірвання шлюбу до 2008 року проживали спільно, проводили переобладнання в будинку, на даний час проживають окремо.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Виходячи з вищезазначених норм суд вважає за можливе відступити від рівності часток в майні подружжя за обставин, що мають значення для справи, а саме більший внесок в купівлю будинку батьками позивача, а також те, що на утриманні позивачки знаходиться дочка, яка на час подання позову до суду була неповнолітньою, і виділити позивачці 2/3 частини будинковолодіння, А відповідачу 1/3 частину згідно варіанту 3 будівельно-технічної експертизи.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Дане також передбачено ст.. 89 ЗК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому жилий будинок, господарські будівлі і споруди, суд з»ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір»Я, тощо.

Тому суд вважає за необхідне визнати недійсним державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, що був виданий на ім'я ОСОБА_3 в той час, коли в суді розглядалась справа відносно розподілу спільного майна подружжя, та провести поділ між ними земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; визнавши за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1250,0 кв. м., яка необхідна для обслуговування житлового будинку.

Так як сторони дійшли згоди відносно поділу побутового майна, то за позивачкою слід визнати право власності на меблеву стінку у гостинній, кухонну меблеву стінку, телевізор, холодильник, газову плиту, а за відповідачем меблевий комплект у спальній кімнаті, м»Якицй куточок у гостинній кімнаті.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

В задоволенні позову в частині розподілу автомобіля та нежитлового приміщення кормоцеху слід відмовити, так як позивачка не надала доказів, що вказане майно є спільним майном подружжя.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.69,70,71 Сімейного Кодексу України, ст.. 89 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частин будинковолодіння в с.В.Пріцьки по вул. Харківська,5 Кагарлицького району та виділити в натурі : кімнати 1-1 передпокій площею 11,7 кв.м., 1-2 ванна кімната 5,4 кв.м., 1-3 вбудована шафа 0,5 кв.м., 1-6 коридор (частина приміщення) 2,7 кв.м.,1-7 житлова кімната 16,2 кв.м., 1-8 кухня 13,2 кв.м., 1 веранда (прибудова «а1» 3,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частин будинковолодіння в с.В.Пріцьки по вул. Харківська,5 Кагарлицького району та виділити в натурі : кімнати 1-4 житлова кімната 10,3 кв.м., 1-5 житлова кімната 12,6 кв.м., 1-6 коридор (частина приміщення) 7,6 кв.м., всього по будинку 30,5 кв.м. Гараж «Ж», сарай «Ж1»,навіс «З», огорожа «n» (1/3 частина), ворота «n1», вимощення (1/3).

Виділити ОСОБА_2 та визнати право власності на майно : меблеву стінку у гостинній, кухонну меблеву стінку, телевізор, холодильник, газову плиту.

Виділити ОСОБА_3 меблевий комплект у спальній кімнаті, м»Який куточок у гостинній кімнаті.

Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та розділити вказану земельну ділянку, визнавши за сторонами право власності на 1250 м2. за кожним.

Межі розподілу земельної ділянки площею 0,25 га прокласти по ламаним лініям:

●від точки 11, розташованої на передній межі земельної ділянки і на відстані 8,80 м від точки 1 ( кут сполучення передньої та лівої меж земельної ділянки) в точку 12, розташованої на відстані 1,0 від стіни головного фасаду житлового будинку, довжина лінії 11-12 7,52 м;

●від точки 12 в точку 13, розташованої на стіні головного фасаду житлового будинку і на відстані 6,35 м від кута сполучень головного і правого фасадів будинку. Довжина лінії 12-13 1,0 м;

●від точки 13, по лінії розподілу житлового будинку, в точку 14, розташованої на стіні дворового фасаду житлового будинку і на відстані 3,04 м від кута сполучення дворового і правого фасадів будинку;

●від точки 14, перпендикулярно стіні дворового фасаду житлового будинку, в точку 15, довжина лінії 14-15 1,0 м.;

●від точки 15 в точку 16, розташованої на відстані 1,0 м від кута сполучення головного і лівого фасадів гаражу «Ж», довжина лінії 15-16 15,30 м.;

●від точки 16, параллельно стіні лівого фасаду гаражу «Ж» і на відстані 1,0 м від нього, в точку 17, довжина лінії 16-17 1,11 м.;

●від точки 17 в точку 18 (кут сполучення лівого фасаду гаражу «Ж» і головного фасаду сараю «Б»);

●від точки 18, по лінії розподілу господарських будівель, в точку 19 (кут сполучення дворових фасадів сараїв «Б» і «Ж1»);

●від точки 19, перпендикулярно стінам дворових фасадів господарських будівель, в точку 20, довжина лінії 19-20 14,22 м;

●від точки 20 в точку 21, довжина лінії 20-21 14,99 м.;

●від точки 21 в точку 5, розташованої на тильній межі земельної ділянки і на відстані 11,33 м від точки 4 (кут сполучення тильної та лівої меж земельної ділянки), довжина лінії 21-5 41,12 м.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя: Т. Є. Іванюта