Справа № 2-217/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Малофеєвої О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, який був укладений 06.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 79.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років шлюбні відносини стали погіршуватись, між подружжям відсутнє взає- мопорозуміння, а шлюб має формальний характер. Фактично сімя розпалася та и подальше збереження є неможливим. Дані обставини й змусили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, категорично заперечувала проти надання часу на примирення подружжя /а.с.6-7/. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу. . . л

Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та

всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вим,ог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 06 грудня 2003 року між позивачкою ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище - Духно/ та відповідачем ОСОБА_1 Олександром Миколайовичем, відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 79, що підтверджується свідоцтвом про одруження серім-ЕЛ № 064445, виданим 06.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного

управління юстиції Чернігівської області/а.с. 14/. .

Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років шлюбні відносини стали погіршуватись, між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, а шлюб має формальний характер. Фактично сімя розпалася та н подальше збереження є неможливим.

Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. .

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобов язана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

Відповідачем не надано доказів щодо обмежень реалізації права позивачки на безперешкодне

розірвання шлюбу з урахуванням положень ст.110 СК України. /

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивачка категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, а відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, зясувавши

фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, те що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі, в звязку із чим даний позов і підлягає задово-

З урахуванням положень ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. .

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 38,50 гривень у відшкодування понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 208, 209, 213-215, 218, ЦПК України, суд - ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.12.2003 року між позивачкою ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище - Хоменко/ та відповідачем ОСОБА_2 відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 79 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38 /тридцять вісім/ гривень 50 /пятдесят/ копійок в рахунок відшкодування судових витрат. .

Після розірвання шлюбу за позивачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити прізвище - «Матвієнко».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили. Надіслати копію рішення, після набрання .ним. законної сили, до органу державнйї реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які,брал и участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4