Справа № 22-ц-1875/11 Головуючий у І інстанції
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 24.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Мягкій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ майна,

в с т а н о в и л а :

В липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Свої вимоги мотивував тим, що з 1997 року по лютий 2010 року він проживав відповідачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання 29.01.2007 року у них народилася донька Олександра. Влітку 2007 року відповідачкою було укладено інвестиційний договір на будівництво двокімнатної квартири в м.Українка Обухівського району, в якій сторони мали намір проживати однією сімєю та здійснювали спільно виплату коштів. Зазначав, що оскільки кошти за вказаним інвестиційним договором сплачувалися ними спільно, тому просив суд визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю, визнати за ним право на ? частину вказаної квартири. Крім цього, просив також визнати спірну квартиру спільно нажитим майном та встановити факт проживання однією сімєю.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано факт проживання сторін однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з 1997 року по лютий 2010 року.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільно нажитим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя квартиру АДРЕСА_2, залишивши іншу ? частину у власність ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачкою подано апеляційну скаргу, в якій вона просить суд скасувати вищевказане рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та визнати спірну квартиру приватною власністю ОСОБА_2

В обґрунтування своїх доводів зазначала, що судом не досліджено в повній мірі всіх доказів по справі щодо сплати сторонами коштів за інвестиційним договором, зокрема, не враховано ту обставину, що вказані кошти сплачувалися виключно нею та не взято до уваги те, що спільна дитина сторін перебувала на вихованні у батьків відповідачки та повному її утриманні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 1997 року по лютий 2010 року сторони спільно проживали, але при цьому не перебували в зареєстрованому шлюбі

24 лютого 2007 року у сторін народилась дочка ОСОБА_4.

ОСОБА_3 перебував на обліку в Подільському районному управлінні соціального захисту населення м.Києва по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку до 21.01.2010 року.

21 квітня 2008 року між відповідачкою та АКБ «Аркада» було укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва.

Згідно розписки АКБ «Аркада» №40963 від 30.10.2009 року про вилучення свідоцтва до договору про участь у фонді фінансування будівництва відповідно до якого відповідачкою здійснено інвестування конкретного обєкта інвестування - квартири №147 по вул.Будівельників в м.Українка Обухівського району Київської області в сумі 476 938,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, а тому, відповідно до ст. 74 СК України майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. До цього суд прийшов проаналізувавши докази, надані сторонами та правильно встановивши обставини, що мають значення для справи.

Сторони протягом тривалого часу проживали разом в одній квартирі, виховували дочку, саме позивач був зареєстрований у Подільському районному управлінні соціального захисту населення м.Києва по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку до 21.01.2010 року, в 2006 році на ім»я сторін гр.ОСОБА_5 була видана довіреність на керування та розпорядження автомобілем «DACIA SUPERNOVA», сторони спільно проводили відпустки, відвідували своїх батьків. Саме ці обставини, а саме наявність дитини, спільне проживання, ведення спільного господарства, на думку суду, доводили про створення сторонами сім»ї без реєстрації шлюбу .

Судова колегія в повній мірі погоджується з такими висновками суду і вважає, що суд першої інстанції правильно визначив спірні правовідносини на підставі повно та всебічно встановлених обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Судова колегія вважає, що доводи апелянта про те, що вона разом з позивачем проживала в квартирі не однією сім»єю, а лише як друзі, що народження дитини сторонами не планувалось і позивач лише 11 місяців доглядав за дитиною, після чого дитина знаходилась на вихованні у батьків відповідачки, що фотографії, які досліджував суд не є сімейними фотографіями, а свідчать лише про те, що сторони мали спільних друзів і разом проводили час та інші висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки вони є аналогічними тим запереченням проти позову, які висувала відповідачка в ході розгляду справи і які перевірялись судом першої інстанції. Нових доказів, які суд першої інстанції не прийняв до уваги, а також доводів, які б спростували висновки суду, апелянт в своїй апеляційній скарзі не навів.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий

Судді