ун. № 2-6443/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «НОВА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ВАТ «НОВА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди у звязку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2008р. в м. Вишневе по вул. Київська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобіля «Хюндай», номерний знак АІ 4573ВК, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Газель», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_1 з вини якого і сталося вказане ДТП. Оскільки, автомобіль «Пежо», який належить ТОВ «Ілта» був застрахований позивачем, тому ним було здійснено виплату страхового відшкодування вказаному товариству у розмірі 22151,32 грн., розмір якого і просить стягнути з відповідача в порядку регресу.

У судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19.03.2008 року в м. Вишневе по вул. Київська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобіля «Хюндай», номерний знак АІ 4573ВК, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Газель», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_1

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2008 року винними у даній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1

01.112007 року між ВАТ «Страхова компанія «НОВА» та ТОВ «Ілта» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 6843, предметом якого є стархування автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_1.

Матеріальний збиток заподіяний автомобілю «Пежо» внаслідок ДТП, згідно висновку спеціаліста від 07.04.2008 р. № 66С/03, складений ПП «Галавтоекспертиза», складає 16901 грн.96 коп.

Згідно акту виконаних робіт сума відновлювального ремонту автомобіля «Пежо» склала 21699 грн. 07 коп.

З урахуванням встановлених збитків 26.09.2008 року ВАТ «СК «НОВА» було складено страховий акт № 5453 згідно якого було здійснено страхову виплату ТОВ Ілта» у розмірі 22151 грн. 32 коп. із розрахунку: 21699 грн. 07 коп. сума відновлювального ремонту + 425,25 грн. послуги евакуатора = 22151 грн. 32 коп.

Розмір такого страхового відшкодування визначався позивачем відповідно до умов договору страхування № 6843, а саме: п. 1.17 та 3.8 Договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник (або інша особа, яка одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, розяснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_1, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.

Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки автомобілем «Газель» керував відповідач ОСОБА_1, який визнаний винним у скоєній ДТП, то він зобовязаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 22151 грн. 32 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 221,52 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 27 Закону України Про страхування, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «НОВА» витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 22151 грн. 32 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 221,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього підлягає стягненню: 22492 (двадцять дві тисячі чотириста дев»яносто дві) грн. 84 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя