АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

06 жовтня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро», третя особа Національний банк України, про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що між закритим акціонерним товариством «Кредит - Дніпро», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк кредит Дніпро», та відповідачкою був укладений кредитний договір № 01-А- USD від 21 вересня 2007 року на видачу кредиту у сумі 11573,0 долара США для придбання автомобіля марки DETWOO NEX1А, а також не поновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 24462,98 грн. на оплату страхових платежів. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачкою умов вказаного договору позивач просив стягнути з неї на свою користь заборгованість у розмірі 59891,71 грн. та судові витрати.

У березні 2011 року ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Банк кредит Дніпро» про визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору № 201-А від 21.09.2007 року, посилаючись безпідставне надання банком кредиту у іноземній валюті.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Банк кредит Дніпро» задоволені частково; стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» суму заборгованості за кредитним договором № 01-А-USD від 21 вересня 2007 року в розмірі 59079 гривень 66 коп., в іншій частині позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між закритим акціонерним товариством «Кредит - Дніпро», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк кредит Дніпро», та відповідачкою ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 01-A-USD від 21 вересня 2007 року на видачу кредиту у сумі 11573,0 долара США для придбання автомобіля марки DEWOO NEXIA, а також непоновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 24462,98 гривень на оплату страхових платежів.

Згідно п.1.3 кредитного договору плата за користування кредитом встановлена в розмірі 12,5% річних, винагорода за видання фінансового інструменту встановлюється в розмірі 1,75 відсотків від суми наданого кредиту одноразово. Плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 24,2 відсотків річних. У разі прострочення повернення кредиту на придбання автомобілю, плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 25 відсотків річних. У разі прострочення повернення кредиту на оплату страхових платежів плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 48 відсотків річних.

Відповідачка за вказаним договором отримала обумовлену суму кредитних коштів та зобов'язалася на підставі п.4.1 кредитного договору своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та на підставі п. 4.3 договору повернути одержаний кредит у строки встановлені графіком погашення кредиту: 133,77 доларів США щомісячно з 1 по 10 число місяця включно, з остаточним погашенням 20 вересня 2014 року, сплатити нараховані відсотки та комісії за договором шляхом внесення готівки в касу, або перерахування банку грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків і комісій відповідно до встановлених строків.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 належним чином умови договору не виконувала, тому було звернуто стягнення на автомобіль відповідачки «Део Нексія», який в порядку Закону України «Про виконавче провадження» реалізовано за 28165,0 грн. та вказана грошова сума врахована банком при визначенні заборгованості відповідачки, яка складає 59079,66 грн., що стверджується відповідним письмовим розрахунком.

Статтею 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» операції банків із розміщення залучених коштів здійснюються від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями згідно пункту 2 ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року, з відповідними змінами та доповненнями.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки за первісним позовом на користь банку заборгованості у розмірі 59079,66 грн. та, на підставі ст. 625 ЦК України, правомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у сумі 812,06 грн. (550,22 грн. + 261,84 грн.).

Крім того, місцевий суд правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову за безпідставністю та недоведеністю. Колегія звертає увагу, що рішення районного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову учасниками процесу не оскаржується.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий