АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року

14 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі Бецман І.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Синельніковського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Шевченківської сільської ради, ПП «Агрофірма «Степова» про визнання права приватної власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Синельніковського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2010 року та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог /а.с. 95-96/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Шевченківської сільської ради, ПП «Агрофірма «Степова» про визнання права ватної власності на земельну частку (пай), розміром 8,92 умовних кадастрових гектара на землях, розташованих на території Шевченківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 10.07.1995 року /а.с. 90-91/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 95-96/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що після смерті ОСОБА_3 померлої 10.07.1995 року, відкрилась спадщина на майно у вигляді майнового паю, яке в порядку спадкування за заповітом отримала позивачка, що підтверджується свідоцтвом про спадщину на заповіт. (а.с.5,6,8,13).

Судом також встановлено, що в протоколах загальних зборів членів КСП ім. Тельммана за 1993-2000 роки відомості про прийняття в члени КСП імені Тельмана ОСОБА_3 (ОСОБА_4) не відображені Згідно листа архівного відділу Синельніковської районної державної адміністрації від 12.04.2010 року за № 15, в протоколі №2 загальних зборів членів КСП ім. Тельмана є рішення про затвердження списку членів КСП ім. Тельмана, які мають право на земельний пай (а.с.32).

Судом першої інстанції досліджено затверджений загальними зборами список членів КСП ім. Тельмана, які мають праве земельний пай в кількості 271 чоловік. Прізвище ОСОБА_3 в цьому списку відсутнє (а 41).

Згідно з випискою з пенсійної справи - протоколу №59 від 01.11.1997 року ОСОБА_3 працювала в колгоспі ім. Тельмана з 1934 року до 1961 року, (а.с.36-37).

Як вбачається спадкової справи яка була досліджена в судовому засіданні на аркушах 71-83, позивачка звернулась за прийняттям спадщини 05.11.2003 року і отримала спадщину у вигляді майнового паю в розмірі 825 грн.

Згідно довідки Синельниківського відділу земельних ресурсів від 12.03.2002 року за №810-4/3 ОСОБА_5 в списках-додатку до державного акту не значиться. /а.с. 14/.

Згідно довідки держкомзему у Синельниківському районі від 20.11.2009 року №2226-08/11 за номером 27 списку-додатку до державного акту значиться російською ОСОБА_6, не надано доказів, що дані довідки належать ОСОБА_3.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до про визнання права ватної власності на земельну частку (пай), розміром 8,92 умовних кадастрових гектара на землях, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 набула право на земельний пай, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки Указом Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Із матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що державний акт на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Тельмана видано Великоміхайлівською сільською радою та зареєстровано в Сінельніківський районній раді народних депутатів 6 травня 1997 року за № 39, тобто після смерті ОСОБА_3, яка наступила 10.07.1995 року

Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Оскільки державний акт на право колективної власності на землю видано не за життя ОСОБА_3, то вона не набула право на земельний пай.

Посилання ОСОБА_8 на довідку держкомзему у Синельниківському районі від 20.11.2009 року №2226-08/11 про те, що за номером 27 списку-додатку до державного акту значиться російською ОСОБА_6, також не можуть бути прийняти до уваги, оскільки не надано доказів, що дані довідка належить ОСОБА_3.

Крім того, згідно довідки Синельниківського відділу земельних ресурсів від 12.03.2002 року за №810-4/3 ОСОБА_5 в списках-додатку до державного акту не значиться. /а.с. 14/.

Інші доводи ОСОБА_2, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Синельніковського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяті днів з цього часу

Судді :