Справа № 0417/2-1444/2011
14 грудня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
при секретарі Шевченко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового розгляду посилався на те, що 22 лютого 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким він того ж дня у повному обсязі передав відповідачеві у борг грошові кошти в сумі 5480 грн. 00 коп. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. За умовами договору ОСОБА_2 прийняв на себе зобовязання повернути йому отримані в борг грошові кошти в сумі 5480 грн. 00 коп. у повному обсязі до закінчення 2010 року, тобто в строк до 31 грудня 2010 включно. У визначений договором строк та пізніше відповідач взяте на себе зобовязання належним чином не виконав і борг не повернув. Крім того, з листопада 2010 року відповідач ОСОБА_2 припинив відповідати на його телефонні дзвінки. Наприкінці січня 2011 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист з проханням про повернення боргу у добровільному порядку, однак зазначений лист безпідставно залишений відповідачем без відповіді. Просив суд: стягнути із відповідача на його користь борг за договором позики від 22 лютого 2010 року у сумі 5480 грн. 00 коп. та судові витрати по справі.
Відповідач у судове засіданні не зявився. Про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до п.1, п.5 ст.74 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 лютого 2010 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики. За договором позики ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5480 гривен, а ОСОБА_2 зобовязувався повернути таку ж суму грошових коштів до кінця 2010 року . На підтвердження отримання коштів відповідач надав розписку від 22.02.2010 року (а.с. 35).
У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу у розмірі 5480 грн.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 175 грн. 00 коп.
Керуючись: ст. ст. 1049, 1050, ЦК України, ст. ст. 3,7,11,15, 15,57, 60, 61, 88, 169,224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики в розмірі 5480 гривень 00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 175 грн. 00 коп., а всього 5655грн. 00 коп. (Пять тисяч шістсот пятдесят пять гривень 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар