Справа №22-ц-1314/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко
Категорія - 30 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Ільченко О. Ю.,

суддів - Маслова В. О., Семеній Л. І.,

з участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду від 25 травня 2011 року даний позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, а позовну заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду, при цьому, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позов підлягає поверненню з тих підстав, що ОСОБА_3 не може бути по справі представником ОСОБА_2, оскільки вона діє в своїх інтересах, що підтверджується підписанням від її імені позовної заяви ОСОБА_2 Крім того, зазначає, що суд не дав належної оцінки показам свідків, що стало причиною невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Ст. 297 ЦК України передбачає, що кожен має право на повагу його гідності та честі.

Із наявних в справі матеріалів вбачається, що позивач просив захистити його честь та гідність, оскільки відповідачка 22 серпня 2008 року в його дворі в присутності гостей обізвала його «московським бандитом та зібрав свою банду».

Перевіряючи доводи позивача та заперечення відповідачки, суд першої інстанції дійшов висновку, що при вищезазначених обставин, факт образи позивача зі сторони відповідачки мав місце. Обставини події та наявність принизливих висловлювань на адресу позивача підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, присутність яких під час події 22 серпня 2009 року не спростовується доводами апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що вказані свідки на її клопотання не вказали на окремі деталі події, не дають підстав для сумніву в достовірності їх показань щодо присутності відповідачки на подвір'ї позивача та висловлювань на його адресу.

Суд вважав, з чим погоджується і колегія суддів, що вислови відповідачки в присутності інших осіб є принизливими для позивача, оскільки вислів «бандит» асоціюється з поняттям скоєння кримінального діяння.

Враховуючи, фактичні обставини справи, суд обґрунтовано вирішив питання про часткове задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, визначивши її в розмірі 300 грн.

Стосовно інших доводів апелянта про те, що представник відповідача діяла в своїх інтересах, а не в інтересах позивача, то колегія суддів їх знаходить не заслуговуючими на увагу.

Із матеріалів справи вбачається, що довіреністю від 12 лютого 2009 року та від 29 квітня 2011 року (а.с. 7, 104) ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, для чого надав їй право подання та підпису всіх документів, необхідних для виконання наданих повноважень.

Ст. 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Таким чином, представником ОСОБА_3, яка діяла в інтересах свого довірителя, при підписанні позовної заяви ОСОБА_2 були дотримані вище зазначені вимоги закону. Тому посилання апелянта на те, що позов підлягає поверненню з тих підстав, що ОСОБА_3 не може бути по справі представником ОСОБА_2, так як вона діє в своїх інтересах, що підтверджується підписанням від її імені позовної заяви ОСОБА_2, є необґрунтованими, оскільки згідно з довіреністю вона мала право на підпис даного позову та діяла в межах наданих їй повноважень.

За викладених умов, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідачки.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 1 п. 2, 309 , 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -