АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22- ц -8787/2011 р. Головуючий 1-інст. : ОСОБА_1
Категорія : інші Доповідач: Кіпенко І.С.
УХВАЛА

іменем України

7 червня 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Котелевець А.В., Шаповал Н.М.,

при секретарі - Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2011 року та на додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області про визнання неправомірними дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказував, що 28 грудня 1995 року ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом гр. ОСОБА_4 на прізвище «Печенежський», що не відповідає його паспортним даним, де прізвище вказано на українській мові «Печеніжський».

При зверненні до нотаріальної контори у 2010 році для внесення виправлень в написанні прізвища у свідоцтві про право на спадщину згідно паспорта та для заміни цього свідоцтва на нове з правильним зазначенням прізвища як «Печеніжський» йому було відмовлено. Вважає, що дії нотаріальної контори по перекрученню його прізвища порушили його немайнові права на ім'я та перешкоджають користуватись і розпоряджатись нерухомістю. Це стало підставою для звернення до суду за захистом особистого немайнового права.

Просив суд визнати неправомірними дії нотаріуса, пов'язані з перекрученням його прізвища, зобов'язати ОСОБА_3 державну нотаріальну контору видати йому нове свідоцтво про право на спадщину за заповітом гр. ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач позов підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області в судовому засіданні позов не визнала пояснила, що при вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом особу учасника цивільних відносин, яка особисто звернулася за вчиненням нотаріальних дій було установлено згідно наданого ним паспорта.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2011 року додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 рішення та додаткове рішення суду оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення по суті позову.

Інші особи що приймали участь у розгляді справи, рішення суду не оскаржили.

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 1995р. ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою Харківської області ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом гр. ОСОБА_4 на прізвище «Печенежський», зареєстровано в реєстрі за № 4184.

За захистом свого особистого немайнового права гр. ОСОБА_2 звернувся до суду, та рішенням Валківського районного суду від 01.12.2010 року встановлено факт належності йому вказаного свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_3 ДНК 28 грудня 1995 року.

При зверненні до суду січні 2011 року ОСОБА_2 вказував на порушення нотаріусом вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України Про нотаріат, - перекручення імені фізичної особи, що призвело до порушення його права на ім'я.

Стаття 294 ЦК України закріплює одне із найбільш важливих прав фізичної особи, що забезпечують її соціальне буття - право на ім'я. Його важливість визначається специфікою об'єкта, який опосередковується даним правом та полягає в забезпеченні фізичній особі можливості індивідуалізувати себе у суспільстві.

Об'єктом даного права є ім'я фізичної особи, яке будучи особистим немайновим благом (ч. 1 ст. 201 ЦК України), дає можливість фізичній особі набувати прав та створювати для себе цивільні обов'язки, а також здійснювати ці права та виконувати цивільні обов'язки під своїм іменем (ч. 1 ст. 28 ЦК України).

Аналіз чинного законодавства приводить до висновку, що право на ім'я фізичної особи, як особисте немайнове право включає в себе такі повноваження: а) володіння, користування і розпорядження своїм іменем; б) вимагати від інших осіб звертатись до особи відповідно з її іменем; в) використовувати псевдонім; г) вимагати зупинити незаконне використання свого імені, а також будь-які інші його порушення.

Судовим розглядом установлено, що ОСОБА_2 особисто звернувся за вчиненням нотаріальних дій надавши паспорт, що унеможливлювало будь-які сумніви щодо його особи.

Установивши, що при вчиненні оспорюваних нотаріальних дій нотаріусом було дотримано вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. N 20/5, та вимог ст. 203 ЦК, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 немає, оскільки та обставина, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом була допущена описка та зазначено прізвище позивача російською мовою, - Печенежський, не перешкоджала нотаріусу правильно встановити особу. Зазначені дії не призвели до порушення прав позивача на ім'я у розумінні вимог ст.. 294 ЦК України.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2011 року та додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді колегії