Справа №22-ц-822/11 15.03.2011 15.03.2011 15.03.2011
Справа № 22ц-822/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 5 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Величковською В.С.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2011 року

за позовом

Новоодеської міської ради до ОСОБА_4 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у придатний для використання стан,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 р. Новоодеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у придатний для використання стан.

Позивач зазначав, що відповідачка ОСОБА_4 самовільно здійснила забудову на земельній ділянці площею 0.01 га по вул. Леніна,185 в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Леніна,185. Спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності громади міста. Перевіркою державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель було встановлено самовільне зайняття земельної ділянки житлової та громадської забудови міста площею 0.0106 га. В установлений даною інспекцією термін, відповідачка порушення чинного законодавства не усунула. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив зобовязати ОСОБА_4 повернути міській раді самовільно зайняту земельну ділянку №12 по вул. Леніна,185 в м. Нова Одеса, Миколаївської області та зобовязати її привести дану земельну ділянку в придатний для використання стан.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2011 року позов задоволено.

Постановлено зобовязати ОСОБА_4 повернути міській раді самовільно зайняту земельну ділянку №12, розташовану по вул. Леніна,185 в м. Нова Одеса, Миколаївської області та привести дану земельну ділянку в придатний для використання стан у тримісячний строк з дня набрання рішенням законної сили та стягнуто судові витрати .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу міська рада просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_4, а рішення залишити без змін, оскільки воно є законним, обґрунтованим та таким, що винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки, представника позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. На земельній ділянці №12 по вул. Леніна, 185 у м. Нова Одеса Миколаївської області площею 0.0106 га, яка належить до земель комунальної власності громади міста, самовільно здійснила будівництво нежилого приміщення. Факт самовільного зайняття спірної земельної ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного інспектором відділу Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області від 09 червня 2010 року, приписом цього відділу про усунення вимог діючого законодавства в строк до 09 липня 2010 року та постановою №4 від 09 червня 2010 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.ст.125,126 ЗК України. Дана постанова відповідачкою не оскаржена, штраф у розмірі 170 грн. сплачено, що підтверджується квитанцію №126 від 10 червня 2010 року. Також ОСОБА_4 сплачено і кошти на відшкодування шкоди, завданої державі самовільним зайняттям земельної ділянки( а.с. 8- 15).

Рішенням №27 ХХХУ111 сесії 5 скликання Новоодеської міської ради від 22 квітня 2010 року, ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ділянка №12 по вул. Леніна, 185 в межах м. Нова Одеса. у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу площею 0.01 га.Строк дії цього дозволу один рік.( а.с.6)

Жодних документів, які б посвідчують право власності чи право користування зазначеною земельною ділянкою, відповідачка не надала.

Задовольняючи вимоги міської ради, суд керувався положеннями ст.ст. 125,126 ЗК України та вказав, що земельна ділянка зайнята відповідачкою самовільно, так як в установленому законом порядку їй не виділялася, а тому зобовязав її привести земельну ділянку у придатний для використання стан та повернути її позивачеві.

Такий висновок суду відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, що належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, що перебувають за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до приписів ст. 116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень. За змістом п. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України регламентовано, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Самовільно зайняті земельні ділянки, в силу вимог ст.212 ЗК України, підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними та на підставі рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачка самовільно займає дану земельну ділянку, документів на підтвердження права власності або права користування спірною земельною ділянкою як на час звернення позивача до суду з даним позовом, так і на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідачка не надала. За таких обставин суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Новоодеської міської ради.

Твердження апелянта про безпідставність заявленого позивачем позову, так як рішенням №27 ХХХУ111 сесії 5 скликання Новоодеської міської ради від 22 квітня 2010 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах земельного законодавства. Оскільки, надання органом місцевого самоврядування згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки не тягне за собою виникнення у осіб, які отримали таку згоду і на замовлення яких розроблено проект відведення, будь-яких прав на користування земельною ділянкою (ст. 126 ЗК України) . Ця згода дає право звертатися із замовленням на розроблення документації з землеустрою до організацій, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання таких видів робіт.

Таким чином, підстав для скасування рішення відповідно до ст.303 ЦПК України не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку .

Головуючий

Судді