РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Янка Б.Я.;

при секретарі Павкевич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернулася в суд з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на будинковолодіння № 11 по вул. С.Бандери, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, на земельну частку пай серії ЛВ № 0106768 від 30.05.1997 року, виданий на імя ОСОБА_3, яка перебуває в колективній власності КСГП Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, розміром 0,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, а також право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства С/Г ТзОВ Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, загальною вартістю майна пайового фонду підприємства яке становить 465275 гривень, що стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № XV 231118, виданий на імя ОСОБА_3 - в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї бабці ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_3 є його бабцею, яка померла 16.04.2009 року та користувалася житловим будинком та господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області по вул. С.Бандери, 11. Проте, свідоцтва про права власності на будинковолодіння бабця не мала, оскільки за життя не встигла його виготовити, оскільки правовстановлюючі документи були оформлені на його діда її чоловіка ОСОБА_4 який помер 17.06.1994 року.

03.04.2009 року ОСОБА_3 у Пятій Львівській державній нотаріальній конторі склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на момент її смерті і на що вона матиме право заповіла йому.

Звернувшись у Сколівську державну нотаріальну контору із заявою про оформлення спадщини на майно після смерті бабці, яке знаходиться в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, йому було відмовлено у цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будівлі та запропоновано звернутись до суду.

Оскільки даний спір вирішити в позасудовому порядку не можливо, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити, визнавши за ним право власності на обєкти нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи про причини неявки не повідомив, однак подав суду заяву від 17.01.2001 року, яка зареєстрована у Підгородецькій сільській раді Сколівського району Львівської області у якій вказує, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, звертатись до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини не буде, оскільки не претендує на спадкове майно, а також просить розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

В судовому засіданні встановлено, що 23.11.1939 року покійні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 849795, яке повторно видане 06.03.1973 року.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 260144, яке видане Підгородецькою сільською Радою Сколівського району Львівської області, ОСОБА_4 помер 17.06.1994 року, про що зроблено актовий запис № 24.

Відповідно до технічного паспорта виданого Стрийським МБТІ від 07.09.2010 року, ОСОБА_4 належало будинковолодіння № 11, що в с. Підгородці по вул. С.Бандери Сколівського району Львівської області, яке складається з житлового будинку, двох сараїв, убиральні, огорожі.

В даному будинковолодінні після смерті ОСОБА_4 залишилась проживати ОСОБА_3, яка померла 16.04.2009 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-СГ № 169678, після смерті якої позивач ОСОБА_1 має намір успадкувати будинковолодіння та право на земельну частку пай, та право власності на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 03.04.2009 року у Пятій Львівській державній нотаріальній конторі склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на момент її смерті і на що вона матиме право заповіла позивачу ОСОБА_1

Чинний Цивільний кодекс України вступив в дію 01.01.2004 року. Відповідно до п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень вказаний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Спадкове майно, що є предметом спору, було прийняте спадкодавцем ОСОБА_3 до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки на час смерті чоловіка ОСОБА_4 проживала у спірному будинку та вступила в управління ним. Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину за правилами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із статті 534 вищевказаного кодексу кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно листа № 64/01-25 від 26.08.2010 року Сколівської державної нотаріальної контори вбачається, що позивач звертався із заявою про оформлення спадщини на майно після смерті ОСОБА_3, яке знаходиться в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, однак йому було відмовлено у цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будівлі.

Із представленого позивачем по справі сертифікату серії ЛВ № 0106768 від 30.05.1997 року на право на земельну частку пай, вбачається, що спадкодавцеві ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, розміром 0,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № XV 231118, ОСОБА_3 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства С/Г ТзОВ Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, загальною вартістю майна пайового фонду підприємства яке становить 465275 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні дані правовстановлюючі документи видані ОСОБА_3 на законних підставах, є чинними та ніким не скасованими та не відміненими.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги слід задоволити.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на будинковолодіння, на земельну частку пай, а також право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст. ст. 10, 62, 209, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 525-527, 529, 534, 548-549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 11 по вул. С.Бандери, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку пай серії ЛВ № 0106768 від 30.05.1997 року, виданий на імя ОСОБА_3, яка перебуває в колективній власності КСГП Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, розміром 0,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Визнати за ОСОБА_1 право власності на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства С/Г ТзОВ Україна, що в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, загальною вартістю майна пайового фонду підприємства яке становить 465275 гривень, що стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № XV 231118, виданий на імя ОСОБА_3 - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Б.Я.Янко