Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/1895/11 Головуючий у 1-й інст. Чішман
Категорія 34 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного сулу м.Житомира від 26 травня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2009 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належала квартира АДРЕСА_1. Під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних для неї умовах 24.06.2009 року вона уклала договір дарування зазначеної квартири з дочкою ОСОБА_3 Просила визнати недійсним договір дарування спірної квартири та відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду.

Під час розгляду справи позивач змінила підставу позову і просила визнати недійсним договір дарування квартири №78 по проспекту Миру,З-Д в м.Житомирі, укладений 24.06.2011 року між нею та відповідачкою в зв'язку з невідповідністю його вимогам закону внаслідок підписання його не нею, а іншою особою, застосувати наслідки недійсності правочину і повернути сторони в первинний стан та стягнути з відповідачки на її користь 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 26.05.2011 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір в частині дарування ОСОБА_1 належної їй частини квартири АДРЕСА_1 дочці ОСОБА_1 - ОСОБА_4 Сторони повернуто в первинний стан. В задоволенні решти вимог в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд не з'ясував обставин, за яких позивач змінила підставу позову, не перевірив факт укладення правочину, не дослідив висновок експерта.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,11,27,31,61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для підтвердження своїх вимог або заперечень особи, які беруть участь у справі, зобов'язані подати усі наявні у них докази до початку розгляду справи або під час попереднього судового засідання. Позивач має право змінити предмет або підставу позову. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717 ЦПК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом даної статті дарувальник добровільно позбавляє себе права власності на майно, не маючи на меті жодних вигод матеріального чи морального характеру з боку обдарованого, у свою чергу, обдарований набуває права власності на майно за відсутності з його буку обов'язку надання таких вигод.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали з ОСОБА_3 договір дарування квартири, за яким безоплатно передали у рівних частках останній у власність квартиру АДРЕСА_2.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 23.12.2010 року підпис, розташований в графі "дарувальники" договору дарування квартири від 24.06.2011 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Відповідач та її представники в суді першої та апеляційної інстанцій не заявляли клопотань про призначення додаткової чи повторної почеркознавчої експертизи, а також не .надали об'єктивних доказів на спростування тверджень позивачки і висновків експерта.

Вирішуючи спір і частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано керувався висновками експерта та вимогами ст.ст.203, 215,216 ЦК України за змістом яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог щодо вільного волевиявлення учасника правочину.

Виконання підпису в договорі дарування від імені дарувальника іншою особою не може свідчити про вільне волевиявлення ОСОБА_1 подарувати дочці ОСОБА_3 належну їй на праві власності частину квартири.

Посилання апелянта на те, що відповідно до вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від. 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» спірний договір не може бути визнаний недійсним, в зв'язку з тим, що він не був вчинений, оскільки відповідач не прийняла дарунок та не зареєструвала право власності на подароване майно - є безпідставними.

Так, п.9 спірного договору дарування передбачено, що сторони домовились, що під передачею квартири слід вважати символічну передачу речі. Прийняття обдарованою технічної документації та документів на квартиру (цього договору) свідчить про те, що передача речі відбулася. Позивач в позовній заяві зазначає, що оригінал договору знаходиться у відповідачки. Даний факт відповідачкою не спростований.

Витяг з Державного реєстру правочинів від 24.06.2009 року, копія якого міститься в матеріалах справи, свідчить про реєстрацію договору дарування в Державному реєстрі правочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,308,313,314,315,317,319,324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Залишити без змін рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26 травня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: