РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2011 року. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника третьої особи органу опіки та піклування

виконкому Славутської міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута цивільну справу за позовом Комунального підприємства Славутське житлово-комунальне обєднаннядо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради,

в с т а н о в и в:

КП Славутське ЖКОзвернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування квартирою №64 в м. Славута по вул.Я.Мудрого,41 внаслідок їх відсутності в житлі понад шість місяців.

Судом до участі в справі притягнуто в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що під час перевірки проживання осіб в квартирі АДРЕСА_1 неодноразово зясовувалося, що відповідачі не проживають там більше пятнадцяти років. За вказаною адресою без жодних на те підстав проживають квартиранти, які періодично змінюються. Оскільки ОСОБА_2,ОСОБА_3 відсутні в житлі більше шести місяців, просить задоволити позов та визнати їх втратившими право на користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав і пояснив, що з дитинства зареєстрований в спірній квартирі та проживав там до 2007 року разом з малолітнім сином. Після смерті в 2007 році матері, йому необхідно було здійснювати постійний догляд за бабою, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Баба відмовлялася перейти на проживання в його квартиру. В звязку із цим він забрав малолітнього сина і перейшов проживати в квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2, де і здійснював догляд за бабою, яка потребує стороннього догляду. Через скрутне матеріальне становище в його квартирі тимчасово періодично проживали квартиранти. Квартира по вул. Козацькій, де мешкає баба не приватизована, баба в ній не зареєстрована. Цю квартиру отримав співмешканець матері, який там був зареєстрований і помер раніше. Власну квартиру баба подарувала сусідам, які її не доглядають. Іншого житла у нього та у сина не має. В даний час він із сином перейшов на проживання в спірну квартиру. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Неповнолітній ОСОБА_2 позову не визнав і пояснив, що в малолітньому віці мати залишила його на виховання батькові. В звязку із смертю в 2007 році баби, він з батьком перейшов доглядати прабабу в квартиру АДРЕСА_2. Іншого житла, ніж спірне, він не має.

Представник органу опіки та піклування виконкому Славутської міської ради в адресованій суду заяві просила слухати справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, із пояснень сторін, матеріалів справи судом обєктивно встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з 2007 року там не проживали. ОСОБА_2 періодично надавав це житло за плату іншим особам в користування.

У відповідності до ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_2 відсутній в спірній квартирі понад шість місяців є достатні підстави для визнання його втративши право на користування цією квартирою.

Згідно ст.18 Закону України Про охорону дитинствадержава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному розвиткові. Діти-члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 в 2007 році, тобто на момент переходу на проживання в квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2 був малолітнім і в силу свого віку не міг знати про порушення батьком ОСОБА_2 його майнового та житлового права на користування спірною квартирою.

Статтею 177 СК України передбачено, що батьки малолітньої дитини не мають права відмовлятися від майнових прав дитини.

Відповідно до принципу 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині повинно належати право на належне житло.

Статтею 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи громадськими установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради прийшов до висновку про недоцільність визнання неповнолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом (висновок від 13 липня 2011 року). Цей орган встановив, що в даний час ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі, має там власну кімнату, яка облаштована необхідними меблями, квітами. Іншого житла у нього не має.

Таким чином суд вважає, що в малолітньому віці і в подальшому ОСОБА_3 неправомірно було позбавлено права на користування належною йому квартирою №64 в м. Славута по вул.Я.Мудрого,41, а тому з врахуванням викладеного в задоволенні позовних вимог щодо нього про визнання втративши право на користування житлом слід відмовити.

Керуючись ст.71,72 ЖК України, ст. ст.8, 10, 14, 15, 158, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити частково. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_3 в звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців.

Відмовити в задоволенні позову Комунального підприємства Славутське житлово-комунальне обєднаннядо ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роїк В. П.