Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2011 Справа №2-3238/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.

з участю секретаря Сесик Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Тернопільська фірмаБудівельникпро визнання майнових прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до відповідача ПП Тернопільська фірма Будівельникпро визнання майнового права на трикімнатну квартиру №92 загальною площею 117,9 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на девятому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.Юності,1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про пайове будівництво квартири базовою вартістю на момент підписання договору 501075 грн. В подальшому на виконання умов договору ним повністю сплачено відповідачу вартість квартири, що становить 537379 грн., та виконано умови даного договору, а тому позивач набув майнові права на вказану квартиру. Однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію зазначений будинок та не передав у власність квартиру. У звязку з цим просить визнати за ним майнове право на вищевказане нерухоме майно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки майнове право виникає у момент повної оплати коштів згідно договору на пайове будівництво і таке право не потребує додаткового визнання в судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини.

01 квітня 2008 року між ПП ТФ Будівельникта ОСОБА_1 укладено договір відповідно до умов якого ПП ТФ Будівельникприймає ОСОБА_1 у пайове будівництво на трикімнатну квартиру №92 загальною площею 117,9 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на девятому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.Юності,1.

Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію неодноразово відтерміновувались.

Позивачем було повністю сплачено відповідачу вартість квартири в сумі 537379 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджено квитанціями, які були оглянуті в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони позивача договір від 01 квітня 2008 року виконано повністю.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем не подано доказів про закінчення будівництва квартири та здачу будинку в експлуатацію в запланований строк та виконання таким чином умов договору.

Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, оскільки по даний час не завершив будівництво квартири, не здійснив дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будинку та не передав квартиру позивачу, чим прострочив виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами).

Відповідно до змісту ст. 190 ЦК України та Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач набув майнових прав на спірну квартиру, а саме право вимоги передачі у її власність даної квартири після завершення будівництва.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на трикімнатну квартиру №92 загальною площею 117,9 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на девятому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.Юності,1, згідно договору від 01 квітня 2008 року та стягнення з відповідача в користь позивача 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 51 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 190, 208, 509, 526, 629, 654 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на трикімнатну квартиру №92 загальною площею 117,9 кв.м., що знаходиться в другому підїзді на девятому поверсі будинку за адресою: м. Тернопіль, вул.Юності,1, відповідно до сплачених коштів згідно договору від 01 квітня 2008 року, укладеного з Приватним підприємством Тернопільська фірма Будівельник.

Стягнути з Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельникв користь ОСОБА_1 120 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 51 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська

Головуючий суддяОСОБА_2