Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-917/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2011 року м.Чернігів Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кухти В.О.

при секретарях Микитченко К.Г., Чуйко Г.Г.,

з участю позивачки, відповідачки та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В с т а н о в и в :

У серпні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що в липні-серпні 2009 року телята відповідачки, які ходили самовільно, доїли її корову, чим завдали збитки, які вона оцінює в 1000 грн.. У вересні 2009 року телята відповідачки знищили на двох городах врожай капусти, чим їй були завдані збитки, які вона оцінює в 300 грн.. Весною 2010 року корови відповідачки, знищили врожай картоплі, який знаходився на городі в бурту. У вересні 2010 року телята ОСОБА_2 на городі знищили врожай моркви, чим завдали збитків, які вона оцінює в 300 грн.. 4 липня 2011 року двоє телят відповідачки знищили на її городі капусту, чим завдали їй шкоди, яку вона оцінює в 100 грн.. У звязку з цим просить стягнути з відповідачки 1800 грн. майнової шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, яка виразилася у завданні їй душевних страждань, які вона зазнала протягом 3 років, що призвело до захворювання нервової системи.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та додала, що вирощування сільськогосподарської продукції це основне джерело доходів її сімї, відповідачку всі жителі села неодноразово просили припинати своїх корів та телят, але вона не реагувала на ці зауваження.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позову не визнали та зазначили, що ні телята, ні корови ОСОБА_2 шкоди зазначеної в позові не завдавали.

Заслухавши сторони, свідків та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факти спричинення майнової шкоди у випадках зазначених в позові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в показах свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Проте, згідно положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, але позивачка не надала доказів, які б підтвердили обсяги сільськогосподарської продукції та її вартість, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 1800 грн. необхідно відмовити.

Стосовно спричинення позивачці моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Тобто, наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Наявність вини заподіювача шкоди презюмується. За загальною презумпцією вини в цивільному праві, встановленою, зокрема ст. 614 ЦК, відсутність вини доводиться заподіювачем шкоди.

Позивачка 29.07.2011 року зверталася до лікаря психіатра зі скаргами на головний біль, порушення сну, дратівливість, які зявилися через конфліктну ситуацію близько 2 неділь тому /а.с.7-9/. Відповідно до протоколів зборів громадян с.Стаси від 11.09.2010 року /а.с.15-16/ та протоколу зборів власників корів с.Стаси від 18.06.2011 року ОСОБА_1 неодноразово виступала на цих зборах стосовно своїх скарг на ОСОБА_2, щодо її непривязаних телят, які завдають шкоди. Зазначене підтверджує наявність душевних страждань у ОСОБА_1, порушення її нормальних життєвих звязків, спричинених бездіяльністю відповідачки щодо своїх телят та корів.

Відповідачка не надала доказів, які б довели відсутність у неї вини у спричиненні шкоди позивачці. Крім того, вона була обізнана у тому, що її телята завдають шкоди жителям села і її неодноразово попереджали про необхідність належного догляду за своєю худобою, що підтверджується рішеннями зборів громадян від 11.09.2010 року /а.с.17-18/ та показаннями сільського голови ОСОБА_6, які той дав у судовому засіданні. Тобто, непривязуючи свою худобу ОСОБА_2 усвідомлювала, що внаслідок цього її худоба може завдати шкоду майну інших осіб і хоча не бажала, але свідомо припускала такий результат.

Таким чином, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди необхідно зменшити до 700 грн..

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 23, 614, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 700 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судового збору в розмірі 4,13 грн. та частину витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 2,64 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Кухта