Справа № 2-710/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2011 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Семенівська сільська рада Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.09.2001 року померла його мати ОСОБА_5. В день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок №6 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Семенівна по вулиці Чапаєва Баришівського району Київської області. При житті мати склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своїм дітям ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 у рівних частинах кожному. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. До державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулась у встановлений законом строк, але прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що виразилось у постійному проживанні у спадковому будинку для доглядом за ним. Право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок підтверджується випискою з погосподарської книги Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області. Просить суд визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №6 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Семенівна по вулиці Чапаєва Баришівського району Київської області.

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив суду, що після смерті матері залишився житловий будинок, який на праві власності належав матері і який вона за життя заповіла своїм дітям у рівних частинах кожному. На даний час він та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями, оскільки інші два брати померли і спадщину не приймали та не оформили право власності на частину спадкового майна. Спадщину прийняв фактичними діями, оскільки по даний час проживає у спадковому будинку, підтримує його у належному стані. Спадкоємець ОСОБА_3 не претендує на частину у спадковому майні та не прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги заявленого ОСОБА_4 позову у повному обсязі та пояснив суду, що після смерті матері позивача залишилось спадкове майно. Спадщину позивач прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживає у спадковому будинку, підтримує його у належному стані. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про день та місце розгляду справи увідомлена своєчасно та належним чином. До суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позовних вимог та з проханням слухати справу у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність відповідача.

Представник третьої особи Семенівської сільської ради Баришівського району в судове засідання не з,явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Семенівської сільської ради надійшов лист про визнання позовних вимог та з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судом встановлено, що 19 вересня 2001 року у віці 83 років померла ОСОБА_5. При житті 17 листопада 1990 року спадкодавець ОСОБА_5 склала заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла своїм дітям ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у рівних частинах. В день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок №6 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Семенівна по вулиці Чапаєва Баришівського району Київської області. Спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 є син померлого ОСОБА_2, який у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті матері вступив в управління та володіння спадковим майном, що виразилось у постійному проживанні у спадковому будинку, проведенням у ньому капітального та поточних ремонтів. Інші спадкоємці за заповітом та першої черги за законом, діти померлої ОСОБА_3, ОСОБА_4 (помер 10 грудня 2010 року) та ОСОБА_6 (помер 06 лютого 2001 року) не прийняли спадщину у встановленому законом порядку та не претендували і не претендують на частину у спадковому майні.

Право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок підтверджується записом у погосподарській книзі №3 Семенівської сільської ради Баришівського району, відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Семенівка по вул..Чапаєва,6 належить ОСОБА_5, яка померла 19.09.2001 року. Оскільки спадкоємець за заповітом та першої черги за законом ОСОБА_5 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому має право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке на праві власності належало спадкодавцю та не припинилось у результаті смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №6 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Семенівна по вулиці Чапаєва Баришівського району Київської області.

Встановлене судом стверджується :

- копією паспорта ОСОБА_4, який народився 15.12.1953 року в с.Семенівка Баришівського району Київської області (серії СМ №247130);

- копією заповіту від 17 листопада 1990 року спадкодавця ОСОБА_5;

- копією технічного паспорта на житловий будинок №6 по вул..Чапаєва в с.Семенівка;

- довідкою №791 від 20.09.2011 року Семенівської сільської ради про те, що житловий будинок №6 з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Семенівка по вул.Чапаєва,6 належить ОСОБА_5 згідно запису погосподарської книги №3.

За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 208, 212-215, 218, 273, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 527, 529, 549 ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року, ст. 12 п.А Постанови Пленуму ВС України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок №6 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Семенівна по вулиці Чапаєва Баришівського району Київської області.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_7