Справа № 2-2530/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого-судді - Кузьменко В.В.,

секретаря судового засідання - Белевері В.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

В травні 2011 року позивач звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом, яким просила суд ухвалити рішення, про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей, у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що відповідач, як батько дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , народжених від шлюбу з позивачем цього добровільно не здійснює, в той час, як діти потребують нормального забезпечення.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, наполягаючи на їх повному задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації його проживання, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Врахувавши думку позивача, суд, керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача або ж його представника на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлено, що 28/04/2006 р. позивач уклала з відповідачем шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №166 та видано відповідне свідоцтво серії 1-ФП №013493.

В шлюбі сторін народилися діти. 12 жовтня 2006 року син - ОСОБА_3, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №2988 та видано відповідне свідоцтво серії 1-ФП №044314 від 18/10/2006 р. та 26 січня 2009 року син - ОСОБА_4, про Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №600 та видано відповідне свідоцтво серії 1-ФП №100314 від 24/02/2009 р.

Відповідач не надає фінансової допомоги на утримання дітей. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Взаємної угоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Таким, чином, керуючись положеннями ст.182 СК України, суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 16/05/2011 р. до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 (із змінами і доповненнями) «Про державне мито» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» від 21.12.05 № 1258 (із змінами і доповненнями) не надано квитанцій про сплату судового збору та витрат, повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи - з відповідача у дохід держави належить стягнути судові витрати у розмірі 171 грн., які складаються з судового збору у розмірі 51 грн. та витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182,183,191 СК України, ст.ст.10,60,88,157,197,208-210,212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 12/10/2006 р. н. та ОСОБА_4, 26/01/2009 р. н. у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16/05/2011 року і до повноліття дітей.

Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 51,00 грн. та витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду цивільної справи у розмірі 120,00 грн., що разом становить 171 (сто сімдесят одна) грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО