Справа №2-138/11
Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болоніної М.Б.

при секретарі Шараповій О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вільногірську цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось КП «Жилсервіс»з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, де зазначає, що 04.06.1998 р. між КП «ВО ЖКГ м.Вільногірська»та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності квартирою в АДРЕСА_1, де проживають відповідачі.

01.08.2009 р. було створено нове КП «Жилсервіс»Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. Для укладення договору відповідачі до позивача не звернулись, запрошення позивача було проігноровано.

Відповідно до ст.ст.151,156 ЖК України власники квартири зобовязані забезпечувати схоронність житла, проводити його поточний і капітальний ремонт, утримувати у порядку прибудинкову територію, а також повнолітні члени сімї власників житлового приміщення зобовязані приймати участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. У ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»вказано, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Положеннями ст.ст.319,322 ЦК України встановлено, що власність зобовязує і власник зобовязаний утримувати належне йому майно. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитками, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відповідачі своїх обовязків щодо оплати не виконують, у звязку з чим станом на 01.02.2010р. утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 759,95грн., в тому числі: заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території 308,74грн., заборгованість за послуги водозабезпечення і водовідведення 451,21грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку та відшкодувати за їх рахунок понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не зявились, про дату слухання справи повідомлені у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (ар.с.31), тому з урахуванням вимог ст.224 ЦПК України та думки представника позивача суд дійшов до висновку про можливість постановлення заочного рішення по справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є одноособовим власником квартири, але за паспортним обліком по квартирі не зареєстрована, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за паспортним обліком по квартирі, тобто відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які їм надає підприємство, тому зобовязані їх оплачувати. На момент розгляду справи заборгованість по житлово-комунальних послугах відповідачами не відшкодована.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі письмові докази, в тому числі договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладений 04.06.1998 р. між КП «ВО ЖКГ м.Вільногірська»та відповідачем ОСОБА_2 (ар.с.5-6), довідки про паспортну реєстрацію відповідачів (ар.с.7,23), витяги з особового рахунку №03136061 на імя ОСОБА_2 щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги (ар.с.8,9), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача та письмових матеріалів справи встановлено, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає підприємство позивача, в порушення норм діючого законодавства та умов договору тривалий час їх не оплачують, у звязку з чим за ними обліковується заборгованість, тобто вимоги позивача являються законними та обґрунтованими. Заперечень проти позову відповідачі не надали, суму заборгованості не оспорювали.

В той же час, на думку суду, відсутні підстави для солідарного стягнення боргу з відповідачів, оскільки відповідач ОСОБА_2, як власник квартири, зобовязана утримувати майно, що їй належить. В свою чергу відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований за паспортним обліком по квартирі, є фактичним споживачем житлово-комунальних послуг з водозабезпечення і водовідведення. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по житлово-комунальних послугах з утримання будинку і прибудинкової території, в той час як з відповідача ОСОБА_3 заборгованість по житлово-комунальних послугах з водозабезпечення і водовідведення.

Згідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. та за розміщення оголошення у пресі у сумі 100грн., які підтверджені документально (ар.с.1,32), а також підлягає стягненню в доход держави судовий збір (державне мито) в сумі 51грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,213,215,218,226 ЦПК України, ст.ст.319,322,325 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (із змінами та доповненнями), суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Жилсервіс»Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає у АДРЕСА_1 (відомості про місце народження, місце роботи та ідентифікаційний номер відсутні), на користь КП «Жилсервіс»Вільногірської міської ради (юридична адреса: 51700, м.Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул.Лен.Комсомолу, буд.53, банківські реквізити: р/р 3574 ДГРУ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ОКПО 36489096) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території у сумі 308,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за паспортним обліком та фактично мешкає у АДРЕСА_1 (відомості про місце народження, місце роботи та ідентифікаційний номер відсутні), на користь КП «Жилсервіс»Вільногірської міської ради (юридична адреса: 51700, м.Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул.Лен.Комсомолу, буд.53, банківські реквізити: р/р 3574 ДГРУ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ОКПО 36489096) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг водозабезпечення і водовідведення в сумі 451,21 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Жилсервіс» Вільногірської міської ради 130 грн. у відшкодування судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію повного рішення направити відповідачам в порядку ст.227 ЦПК України.

СУДДЯ М.Б.БОЛОНІНА