Справа № 0417/6-86/2011
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П..

при секретарі Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника по справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника посилаючись на те, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення боргу на загальну суму 70432,44 грн. з ОСОБА_1 за виконавчим документом: виконавчим листом №2-250 від 15.02.2010 року виданим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 70432,44 грн. Боржником вказане рішення суду не виконується, на виклики виконавчої служби боржник не реагує. В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що за місцем прописки боржника, боржника виявити неможливо, що підтверджується актом державного виконавця від 04.08.2010 року, актом державного виконавця від 28.12.2010 року. Нерухомого майна та автотранспорту за ОСОБА_1 не зареєстровано. Відсутність майна, належного боржнику, робить неможливим виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обовязковим для виконання на всій території України. 15.10.2010 року в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем зясовано, що в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану є актовий запис про реєстрацію шлюбу №533 від 16.06.1990 року, складений на громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3, одночасно вказано, що в зазначеному актовому записі відмітка про реєстрацію розірвання шлюбу відсутня. ОСОБА_3 в період знаходження у шлюбі, було придбане майно, яке належить їй на праві приватної власності, а саме автомобілі : MERCEDES BENZ 311, державний номер АЕ 8120ВХ; MERCEDES BENZ 312D, державний номер НОМЕР_1; MERCEDES BENZ 310, державний номер НОМЕР_2, MERCEDES BENZ 310D, державний номер АЕ 3522ВС; TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_3, вартістю 132457,07 грн. Просили суд визначити Ѕ частку у праві спільної сумісної власності подружжя за громадянином ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпропетровськ.

Представник заявника в судовому засіданні просив суд задовольнити подання.

Представники стягувача в судовому засіданні просили суд задовольнити подання.

Представник боржника у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволені подання. Вказав, що зазначене майно придбане приватним підприємцем ОСОБА_3 за допомогою позичених коштів для здійснення підприємницької діяльності та використовуються нею у підприємницьких цілях. Також між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений та нотаріально посвідчений шлюбний договір, за яким майно є власністю того з подружжя, за яким зареєстровано право власності на нього. А майно, на яке є посилання в поданні обтяжене кредитними зобовязаннями та є особистою власністю ОСОБА_3, яка використовує його у власній підприємницькій діяльності.

Суд заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до постанови державного виконавця від 25.03.2010 року про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-250 виданого 15.02.2010 року Індустріальним районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 70432,44 грн. та надано боржнику строк для добровільного виконання до 01.04.2010 року. (а.с.134-138).

В добровільному порядку ОСОБА_1 рішення суду не виконано. При примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем встановлено, що нерухомого майна та автотранспорту за ОСОБА_1 не зареєстровано ( а.с. 6,7,)

Згідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, 16 червня 1990 року, прізвище після одруження дружини Кононова. ( а.с.150).

ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця є Фізичною особою - підприємцем ( а.с. 152) та здійснює підприємницьку діяльність в сфері пасажирських перевезень ( а.с.170-186).

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 придбано майно автомобілі : MERCEDES BENZ 311, державний номер АЕ 8120ВХ; MERCEDES BENZ 312D, державний номер НОМЕР_1; MERCEDES BENZ 310, державний номер НОМЕР_2, MERCEDES BENZ 310D, державний номер АЕ 3522ВС; TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_3. ( а.с.9-54).

Як вбачається із кредитних договорів №2006-188 від 19.07.2006 року , №2006-331 від 30.11.2006 року цілі надання кредиту: придбання основних засобів та автомобіля, ремонт основаних засобів. Згідно до договору застави автотранспорту №2006-331 від 30.11.2006 року в заставу передано два автомобіля MERCEDES BENZ: державний номер НОМЕР_1; державний номер АЕ 3522ВС. Автотранспорт використовується ОСОБА_3 для підприємницької діяльності (а.с.153-168). Приватний підприємець ОСОБА_3 має домовленість з ТОВ ВКФ Ігрек, якому автобуси MERCEDES BENZ; державний номер АЕ 8120ВХ; АЕ0464 АХ; АЕ6984АА, АЕ 3522ВС передані у постійне користування для використання у внутрішніх перевезеннях пасажирів. ПП ОСОБА_3 наймані водії на відповідні маршрути.

Відповідно до шлюбного договору, посвідченого 08 червня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за №813 , нерухоме та рухоме майно, яке було придбане ОСОБА_1 і ОСОБА_3 під час шлюбу, є особистою приватною власністю того із подружжя, на чиє імя воно зареєстровано. Дане положення розповсюджується і на те, майно, яке було придбане кожним з них до укладання Договору ( а.с.186).

Враховуючи вищевикладене, та те, що державним виконавцем не вказано конкретно на яке майно необхідно визначити частку, та наявність на даний час шлюбного договору між подружжям ОСОБА_3, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 11,52 Закону України Про виконавче провадження, ст. 379 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар