Справа № 2-3858/11
21 вересня 2011 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Сидорук Є. І.
секретар - Патій Н.А.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. В обґрунтування позовних вимог суду пояснила, що 1988 року між нею та відповідачем був укладений шлюб від якого народилось двоє дітей. 25.08.2005 року за рішенням Рівненського міського суду шлюб між ними було розірвано, дітей залишено на її вихованні, а з ОСОБА_4 стягнено на мою користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно до їх повноліття. Однак відповідач аліменти сплачує несистематично, станом на 31.12.2010 року має заборгованість по виплаті аліментів яка складає 6552,46 грн. Позивачка є домогосподаркою та весь час приділяєє дітям. Працювати не може у звязку із хворобою. На сина ОСОБА_5 виплату аліментів зупинено в звязку з повноліттям дитини. Дочці ОСОБА_6 на сьогоднішній день є повних 15 років. Дитина часто хворіє і потребує постійної медикаментозної підтримки, оскільки в дівчинки набутий діагноз: скляр, містичний астигматизм слабого ступеня обох очей, зниження зору та захворювання кишково - шлункового тракту, хронічний гастрит, дизштоболічна нефропатія, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста Рівненської обласної дитячої лікарні. Просить позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки, та додатково пояснила, що згідно призначень лікарів, що відображено у медичній картці дівчинки, здійснено ряд лікарських призначень, зокрема: курс медикаментозного лікування, санаторно курортне лікування, окуляри, контактна корекція, ЛФК, масаж, пояс «Коректор постави» басейн та інші види обовязкового лікування. Позивачка для лікування дитини була змушена звернутись у «Дім здоров»я», де загальна вартість лікування згідно листка-призначень складає 1665,00грн. Також дитині потрібно відвідувати басейн згідно прас-листа «Фітнесспорт» за квітень одна година заняття коштує 30 грн., тобто відвідування басейну в місяць буде коштувати 900грн. Додатково позивачка понесла витрати на ліки які були призначені лікарем на загальну суму 1021,50грн., що підтверджується накладною від 01.04.211 року, для того щоб дитина могла підтримувати свій зір та не зважати на свої зорові недоліки постійно потрібні астигматичні контактні лінзи. Крім цього лікарями виписано направлення на санаторно-курортне лікування, що підтверджується довідкою для одержання путівки з дитячої поліклініки № 3 від 09.03.2011 року. Згідно з зверненням до приватного підприємства «Вояж- Тур» щодо санаторно курортного лікування згідно захворювання органів зору в м.Одеса, один день лікування в санаторії коштує 280,00грн. а 24 дні 6720,00грн.. Крім вище наведеного, донька позивачки є випускницею школи та планує вступити до Рівненського кооперативного економіко-правового коледжу, де навчання коштує 4930,00грн за один рік, за чотири роки навчання сума складає 1970,00грн. Тому позивачка самостійно не може забезпечити дитину належним, вищеописаним лікуванням, необхідним відпочинком та іншими речами, які необхідні для існування. Батько дитини дає кошти але у мінімальних розмірах, яких не вистачає на необхідне утримання дитини. Відповідач має змогу надавати додаткові кошти на утримання доньки, оскільки він знаходиться на заробітках у Чехії та переважно надсилає аліменти в доларах США.
Відповідач в судове засідання не з»явився,про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та у встановлений законом порядок.
Суд, заслухавши думку позивача та представника позивача та дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення позивачки та представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений шлюб від якого народилось двоє дітей. 25.08.2005 року за рішенням Рівненського міського суду шлюб між ними було розірвано, дітей залишено на виховання матері, а з ОСОБА_4 стягнено на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно до їх повноліття. Однак відповідач аліменти сплачує несистематично, станом на 31.12.2010 року має заборгованість по виплаті аліментів яка складає 6552,46 грн. Позивачка є домогосподаркою та весь час приділяє дітям. Працювати не може у звязку із хворобою, що підтверджується довідкою № 384 з Управління охорони здоров»я ВК РМР від 30.03.2011 року. На сина ОСОБА_5 виплату аліментів зупинено в звязку з повноліттям дитини. Дочці ОСОБА_6 на сьогоднішній день є повних 15 років. Дитина часто хворіє і потребує постійної медикаментозної підтримки, оскільки в дівчинки набутий діагноз: скляр, містичний астигматизм слабого ступеня обох очей, зниження зору та захворювання кишково - шлункового тракту, хронічний гастрит, дизштоболічна нефропатія, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста Рівненської обласної дитячої лікарні.
Позивачка не може забезпечувати дитину належним лікуванням, необхідним відпочинком та іншими речами, які необхідні для існування, оскільки є домогосподаркою та не може працювати у звязку із хворобою.
Згідно п.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відпрвідно до ст..8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а ткож виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладаюється однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток та навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров»я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону.
Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на дитину несистематично, своєю поведінкою та байдужістю до здоров»я власної дитини, змусив звернутись позивачку до суду про примусове стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки добровільно не бажає фінансово допомагати у лікуванні дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 82, 88, 212-215,225 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені додаткові матеріальні витрати на лікування та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме : на лікування у сумі 1968,42 грн., на необхідний одяг у сумі 1035,05 грн. на підготовку до навчання у коледжі у сумі 608,03 грн., а всього в сумі 3611,50грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткові матеріальні витрати на лікування та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: на санаторно-курортне лікування у сумі 6864,00 грн. на літній відпочинок у таборі у сумі 1050,00грн. на навчання у коледжі у сумі 9860,00грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8,50 грн., а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн.. на користь Державного бюджету.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Сидорук Є. І.

Повний текст рішення виготовлений 21.09.2011 року.

Суддя :