Справа №2-1519/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2011 року Соломянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Лозинської М.І.

при секретарі Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

В грудні 2010 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, а також аліменти на своє утримання у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, обовязок визначений законом щодо утримання дитини відповідач не виконує.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але в матеріалах справи є заперечення на позов, де він зазначив, що позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини визнав, в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення їхньою дитиною трьох років не визнав, посилаючись на те, що він не спроможний сплачувати загальну суму аліментів, яку просить стягнути з нього позивачка, оскільки у нього на утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу, він ніде не працює.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мiнiмуму для дитини вiдповiдного віку.

Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що малолітня ОСОБА_2 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

При вирішенні спору, суд враховує письмові заперечення відповідача щодо визнання позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, у розмірі ? частини.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище, позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу, він ніде не працює, а тому суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2010 р. і до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 76 Сімейного кодексу України, після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач на даний час не працює, має на утриманні іншу малолітню дитину, що підтверджується довідками в матеріалах справи (а.с. 15-20).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2010 р. і до повноліття ОСОБА_3

В решті позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача задоволенню не підлягає, оскільки суд не вбачає підстав для його задоволення.

Згідно статті 88 ЦПК України судові витрати, сплата яких передбачена законом, підлягають стягненню з відповідача в доход держави.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 75, 76, 181, 182, 183, Сімейного кодексу України, статтями 11, 60, 88,209, 212-213,217, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уроженця Волинської області, Старовижівського району, с. Рудка, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття, до 16 квітня 2027 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Лозинська М.І.