Справа № 2-4566/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого судді Кузьменко В.В.,

при секретарі судового засідання Белевері В.А.,

за участі сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Миколаєві справу за цивільним позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

07 листопада 2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом, яким просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі ? всіх видів заробітку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після припинення, у квітні 2010 року спільного проживання з відповідачем, він не надавав жодної допомоги на утримання дитини, яка лишились проживати з матірю, хоча він має стабільний заробіток і повинен допомагати дитині на рівні не нижчому, ніж встановлений законом. Позасудове врегулювання питання утримання дитини вважає неможливим, тому звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги із підстав, викладених у позові, наполягаючи на їх повному задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні, позов визнав, не заперечуючи проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про під ставність заявлених вимог і можливості їх задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 лютого 2001 року між сторонами було укладено шлюб, про що Центральним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва в Книзі реєстрації актів про одруження 2001 року лютого місяця 21 числа зроблено відповідний актовий запис за №52 та видано відповідне свідоцтво І-ФП №058195.

В шлюбі сторін 05 липня 2001 року народилась дитина, син - ОСОБА_2, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану обласного управління юстиції в Книзі записів актів громадянського стану про народження 2001 року вересня місяця 22 числа зроблено відповідний актовий запис за №2055.

Поясненнями сторін встановлено, що з квітня 2010 року вони проживають окремо, в даний час відповідач звернувся із позовом про розірвання шлюбу, який знаходиться в провадженні іншого судді.

Спільна дитина, згідно довідки№1115 від 01/11/2011, виданої ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №3 проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.

Утримання дитини потребує значних фінансових затрат, які позивач самостійно здійснити не може, добровільну допомогу відповідач не здійснює.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким, чином, керуючись положеннями ст.182 СК України, суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 07/11/2011 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05/07/2019 відповідно.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності 01/11/2011, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подана до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182,183,191 СК України, ст.ст.10,60,88,157,197,208-210,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_3 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини всіх його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 07 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05 липня 2019 року відповідно.

3. Згідно до п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайному виконанню.

4. Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3) судові витрати у розмірі 188,20 (сто вісімдесят вісім гривень двадцять копійок) грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

СУДДЯ В.В.КУЗЬМЕНКО