Справа № 22ц- 1302/2009 Головуючий в 1 інстанції
ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Фурман Т.Г.
Рішення

іменем України

2011 року березня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого: Пузанової Л.В.

суддів: Фурман Т.Г., Закарян К.Г.

при секретарі: Пашковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановила :

В жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі вказаним вище позовом, зазначаючи , що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.05.2010 року, мають неповнолітню дитину - доньку Марину-2008 року народження, на утримання якої за рішенням суду стягуються з відповідача аліменти.

Посилаючись на те, що на даний час вона доглядає дитину, у звязку з чим не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, позивачка просила стягнути з останнього на її користь аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до 20.05.2013 року.

Рішенням від 21 січня 2011 року суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну допомогу в розмірі ? частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 18.10.2010 року по 30.04.2013 року та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове, яким у задоволенні заявлених вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема на те, що позивачка не довела наявність потреби матеріальної допомоги, в той час, як колишній чоловік не може надавати таку допомогу.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 12.04.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано 20.05.2010 року ( а.с. 3,8).

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання батьками шлюбу проживає разом з матірю.

За рішенням суду від 23.03.2009 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно ( а.с. 7).

Надані позивачкою докази свідчать про те, що на даний час вона у звязку з доглядом за дитиною не працює, інших доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній скарзі зазначав про те, що ОСОБА_3 отримує дохід від реалізації вирощеної ним сільськогосподарської продукції.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 76 СК України якщо у звязку з вихованням дитини один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, знайти відповідну посаду, він має право на утримання у звязку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Оскільки позивачка у звязку з вихованням дитини не має можливості працювати та отримувати заробітну плату, а відтак потребує матеріальної допомоги, яку колишній чоловік може надавати на її утримання, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачка має право на утримання після розірвання шлюбу відповідно до вимог ст.. 75,76 СК України і вважає , що суд обґрунтовано визначив розмір утримання у частці від заробітку ( доходу) відповідача, як це передбачено ст. 77,80 СК України.

Разом з тим, при визначенні розміру утримання, колегія суддів, враховуючи сімейний стан та матеріальне становище платника аліментів, вважає за необхідне ухвалене в справі рішення частково змінити, зменшивши розмір аліментів з ? частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно до 1/8 частини від його заробітку(доходу), щомісячно.

Законність та обґрунтованість рішення суду в частині кінцевого терміну стягнення аліментів в апеляційному порядку не перевірялося, як таке, що сторонами не оскаржувалося.

На підставі викладеного, ст.ст. 75,76,77,80 СК України, керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2011 року в частині стягнення аліментів змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 аліментів з ? частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно до 1/8 частини від заробітку( доходу), щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді