АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4185/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О. В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Коляді О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, ОСОБА_6 про визнання рішення неправомірним, договору міни недійсним, права власності на 2/3 частини квартири та витребування квартири у добросовісного набувача, -

встановила:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, ОСОБА_6 про визнання рішення неправомірним, договору міни недійсним, права власності на 2/3 частини квартири та витребування квартири у добросовісного набувача.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаються на незаконність рішення суду і просять його скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградської міської ради на ім'я ОСОБА_4 було видано свідоцтво № 17166 від 02 березня 1999 року про право власності на квартиру № 51 в житловому будинку № 74 по вул. Леніна в м. Павлограді Дніпропетровської області. Згідно довідки про склад сім'ї наймача квартири № 51 в житловому будинку № 74 по вул. Леніна в м. Павлограді Дніпропетровської області з лютого 1998 року у вказаній квартирі мешкав та мав право на житло тільки ОСОБА_4

Відповідно до договору міни від 15 грудня 1999 року укладеному на Павлоградській товарній біржі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обмінялись належними їм квартирами, а саме, двокімнатною квартирою № 51 в жилому будинку № 74 по вул. Леніна м. Павлограда Дніпропетровської області, належної ОСОБА_4 та однокімнатною квартирою № 50 в жилому будинку № 8 по вул. Кравченко м. Павлограда Дніпропетровської області належній ОСОБА_5 Згідно договору дарування від 28 березня 2009 року посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 подарила квартиру № 51 в житловому будинку № 74 по вул. Леніна в м. Павлограді Дніпропетровської області ОСОБА_6

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення по справі суд вірно врахував, що відповідно відповіді Відділу по обліку та розподілу житлової площі Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради від 06 січня 2011 року ОСОБА_2 перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов при міськвиконкому з 20 травня 1993 року. На момент взяття на облік ОСОБА_2 була зареєстрована у гуртожитку на вул. Промисловій 9/2. Тривалий час документи на перереєстрацію не надавались. Тільки в листопаді 2008 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_4, була надана довідка з місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомостей про її реєстрацію АДРЕСА_1 виконком не мав, бо при наявності такої інформації громадянка ОСОБА_2 була б знята з квартирної черги.

Отже суд, враховуючи надані докази та свідчення свідків прийшов до вірного

висновку, що вимоги позивачів про визнання неправомірним та скасування рішення

виконкому Павлоградської міської ради від 02 березня 1999 року щодо передачі у власність

квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4, а також

визнання за позивачами, кожним окремо, право власності на 1/3 частину квартири № 51

будинку № 74 по вулиці Леніна міста Павлограда Дніпропетровської області задоволенню не

підлягають.

Крім того, оскільки позивачі не були сторонами договору дарування та не мали прав, які можуть бути порушеними, тому суд дійшов до вірного висновку, що задоволенню не підлягають вимоги позивачів щодо визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_3, укладений між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 28 березня 2009 року та витребування у відповідача ОСОБА_7 на їх користь квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд вірно зазначив, що правовідносини щодо приватизації спірної квартири виникли у березні 1999 року, а договір міни квартири було вчинено у грудні 1999 року. В цей час інтереси неповнолітнього ОСОБА_3, здійснювала її законний представник мати ОСОБА_2, яка знала про вчинення спірних правочинів та повинна була усвідомлювати свої права та права неповнолітнього сина. Тому суд прийшов до вірного висновку, що не має підстав для поновлення позовної давності.

За таких обставин, суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: