АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-а 278/ 2011р. Головуючий 1 інст. Плетньєв В.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач Кіпенко І.С.
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенко І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.

при секретарі - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010р. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди

встановила:

17 березня 2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 138грн..

В обґрунтування свого позову вказували, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді молодшого менеджера рекламно - інформаційного пункту Приватбанку та від імені Банку оформляла кредити з фізичними особами.

Під час роботи ОСОБА_1 нею від імені Банку був укладений кредитний договір у тому числі з ОСОБА_2.

В порушення пунктів 6, 7 наказу Банку "Про затвердження порядку та строків передачі кредитних справ на зберігання", відповідачка кредитну справу не передала на зберігання до бухгалтерії філії взагалі, що призвело до неможливості захисту Банком своїх прав та стягнення простроченої заборгованості за вказаним договором.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що вона своєчасно передавала всі кредитні справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010р., в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» рішення Київського районного суду м. Харкова оскаржили в апеляційному порядку.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просили рішення скасувати і постановити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді молодшого менеджера рекламно - інформаційного пункту Приватбанку та від імені Банку оформляла кредити з фізичними особами.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте з наданих позивачем доказів суду не можливо зробити висновок щодо наявності вини відповідачки у заподіяній матеріальній шкоді позивачу.

За змістом ч. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р. N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", керуючись вимогами цивільного процесуального законодавства суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 1353, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, ст. 1166 ЦПК України, - безпідставні, оскільки ця стаття встановлює загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди. Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди статті 1166 ЦПК є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведена наявність причино-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяній йому шкоді.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - відмовити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2010р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: