Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-180/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2червня 2011року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді Юсип І.М.

секретаря Воробчак Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2»юк Н.О.

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу мотивуючи свої позовні вимоги тим,що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.03.2010 р. визнано мирову угоду, за якою ОСОБА_5 зобов'язався до 01.06.2010 р. безплатно передати у власність йому легковий автомобіль вартістю 81953 грн.26 коп. або кошти в сумі 81 953 грн.26 коп. Дану ухвалу оскаржено не було.

Відповідно до біржової угоди № 07154/КА купівлі-продажу транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ-E-200 від 28.05.2010 p., на виконання ухвали суду, ОСОБА_5 з його згоди передав у власність ОСОБА_6 ( його дружині), а та прийняла даний транспортний засіб.

На прохання відповідача того ж дня він підписав заяву,що на виконання мирової угоди між ним та ОСОБА_5,яка затверджена судом,ним отримано автомобіль,який перебував у його власності. Одночасно вказав,що матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має.

На замовлення його дружини ОСОБА_6 НДЕКЦ при УМВС України в Івано- Франківській області надіслано копію звіту від 25.05.2010 р. про оцінку транспортного засобу якого він отримав від ОСОБА_5 де ринкова вартість на день оцінки складає 47 608 грн.75 коп. Вважає,що ОСОБА_5 частково виконав своє зобов'язання: передав йому транспортний засіб ринковою вартістю 47608 грн.75 коп., а повинен був передати легковий автомобіль вартістю 81953 грн.26 коп. або кошти в сумі 81953 грн.26 коп. Решту коштів, передбачених ухвалою суду, якою визнано мирову угоду, за якою ОСОБА_5 зобов'язується до 01.06.2010 р. безоплатно передати йому у власність легковий автомобіль вартістю 81953 грн.26 коп. або кошти в сумі 81953,26 грн., а саме 34 344 грн.81 коп.,тобто ( 81 953 грн.26 коп. - 47 608 грн.75 коп.,що складає ринкову вартість переданого йому автомобіля- 34 344 грн. 81 коп.) ,що повинен був передати ОСОБА_5 до 01.06.2010 p.,не передав до цього часу.

Вважає,що відповідно до положень ст. 526 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно висновку спеціаліста аудиторської фірми сума боргу з врахуванням 3% становить 34 345 грн.75 коп. - основний борг, + 344,40 грн.3% річних,які просить стягнути з відповідача та судовівитрати.

В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав повністю. Додатково зазначив,що ОСОБА_5 передано автомобіль пошкоджений на ремонт якого він витратив 2000 грн. Оцінки транспортного засобу під час зняття та постановку на реєстрацію йому відомо не було так як всю процедуру з переоформленням робила ОСОБА_7 Н,- дружина ОСОБА_5. Претензії матеріального характеру у нього до ОСОБА_5 були однак він в заяві вказав що немає. Просить задовольнити його вимоги.

Представник відповідача позовних вимог ОСОБА_1 не визнав повністю і суду пояснив,що з позивачем його довіритель обговорили вартість автомобіля,дійшли згоди та уклали мирову угоду,яка була затверджена судом 25.03.2010 р. Про проведення оцінки транспортного засобу позивач не ставив а оплати які проводилося під час зняття автомобіля та ставлення на облік здійснювала дружина позивача ОСОБА_6Недолік є у складанні мирової угоди, так як під час її винесення ніхто оцінки транспортного засобу не робив,хоча відповідач знав орієнтовну її вартість. Передача транспортного засобу якраз і є виконання мирової угоди. Саме ОСОБА_6,яка є дружиною позивача не є стороною мирової угоди

Заслухавши пояснення сторін,свідків, дослідивши докази,які надані у розпорядження суду,на обгрунтування вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи,суд приходить до висновку що в позові слід відмовити за безпідставністю у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.І ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини.на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень.

Вислухавши доводи позивача,заперечення представника відповідача,пояснення свідків,суд прийшов до висновку що в позові слід відмовити.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.05.2010 р. укладено та визнано судом мирову угоду за якою ОСОБА_5 зобов'язався до 01.06.2010 р. безоплатно передати у власність ОСОБА_1 легковий автомобіль вартістю 81 953 грн.26 коп. або кошти в сумі 81 953 грн. 26 коп.

28.05.2010 р. нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 на виконання мирової угоди отримав від ОСОБА_5 автомобіль марки MERCEDES-BENZ,випуску 1995 р. Одночасно зазначив,що матеріальних претензій до ОСОБА_5 не має.

З пояснень свідка ОСОБА_6 Я,- дружини позивача видно,що заяву на оцінку автомобіля підписано нею і даний автомобіль вони забрали так як на той час мали борги. Під час виконання мирової угоди оцінка транспортного засобу позивачу та її відома не була хоча вони і наполягали на даній оцінці. Згодом після отримання автомобіля вона звернулася за висновком до НДЕКЦ про вартість даного автомобіля і як вбачається із висновку експерта,що ринкова вартість становить 47608 грн.75 коп. Всі оплати пов'язані із перереєстрацією здійснювала дружина ОСОБА_5. Після передачі відповідачем автомобіля ремонт його здійснювала вона.

Свідок ОСОБА_7 пояснила,що на виконання мирової угоди як ОСОБА_1 так і її чоловік ОСОБА_5 дійшли згоди. У МРЕО м. Калуш йшла мова за оцінку транспортного засобу і переоформленням займалася суто дружина позивача так як на неї переоформлявся автомобіль. Кошти на це давав її чоловік. В нотаріуса дійшли згоди щодо ціни і передали автомобіль 28.05.2010 р. ринкову вартість автомобіля відома не була як позивачу так і її чоловіку. Дружина позивача не бажала мабуть проводити оплату до Пенсійного фонду і тому оплачувала меншу суму. Окрім того на проведення ремонту автомобіля,тобто заміни запчастин кошти давав її чоловік.

Як видно з пояснень свідка ОСОБА_8 що ремонт транспортного засобу він проводив за домовленістю з ОСОБА_5 який з ним і розраховувався за роботу. Автомобіль забрав ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_9 пояснив ,що неодноразово чув про домовленість між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про вартість автомобіля в сумі 9,5 тис. доларів США а також був майстер який оглянувши автомобіль сказав таку ж саме його вартість. Відомо йому,що ремонт бампера в

автомобілі здійснював ОСОБА_5.

Із копії довіреності від 7.07.2010 р. вбачається,що власниками транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ є ОСОБА_10, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про що і сам позивач не заперечив в судовому засіданні.

За змістом ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є: договори та інші правочини,створення літературних,художніх творів,винаходів,завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди іншій особілнші юридичні факти..

Відповідно до ст.ст.14,15 ЦК України цивільні зобов'язання виконуються у межах.встановлених договором або актом цивільного законодавства і кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Посилання позивача на порушення відповідачем зобов'язання та часткове його виконання є безпідставними. Будь-яких зобов'язань між сторонами немає. Визнана мирова угода ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.03.2010 р. виконана повністю 01.06.2010 р. і матеріальних претензій до ОСОБА_5 під час виконання цієї угоди у позивача не було.

Судом не беруться до уваги твердження свідка ОСОБА_6 про те,що всі оплати під час переоформлення транспортного засобу у МРЕО здійснювала ОСОБА_7 Як видно з матеріалів справи саме оплати проводила ОСОБА_6. Не заслуговують на увагу і посилання свідка ОСОБА_6 про те,що проведення ремонту автомобіля проводилось за її кошти. Такі твердження заперечив свідок ОСОБА_8

В судовому засіданні як позивач так і представники відповідача зазначили,що сторони при укладанні мирової угоди орієнтовну вартість автомобіля знали,однак в угоді зазначено ціни не було. Суд вважає,що передача транспортного засобу позивачу це і є виконання мирової угоди яка виконана добровільно.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 1,11,14-15 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,209,212215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано- Франківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з часу його проголошення.

Особи,які брали участь у розгляді справи але не були присутні під час проголошення рішення можуть його оскаржити протягом десяти днів з часу його отримання.

Суддя: ОСОБА_12