АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Громада» про відшкодування шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року позовач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Фермерського господарства «Громада». Прохала стягнути з відповідача на її користь 1630 грн. 69 коп. на відшкодування майнової шкоди, а також понесені нею судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Стягнуто з Фермерського господарства «Громада» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 1630 грн. 69 коп., судові витрати в розмірі 171 грн., витрати на правову допомогу в сумі 907 грн. 20 коп., а всього 2798 грн. 89 коп.

Не погодившись частково з рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржив представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, прохав змінити оскаржуване ним рішення суду в частині визначення граничного розміру витрат на правову допомогу та ухвалити рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача 5500 грн. витрат на правову допомогу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, підстав для задоволення скарги не вбачає виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, що 04 жовтня 2010 року близько 17 год. на вул. Павленківській м. Полтави сталась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.10.2010 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, оскільки допустив порушення п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

На час ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ФГ «Громада» та керував належним вказаній юридичній особі транспортним засобом.

Згідно висновку спеціаліста №2210 від 29.10.2010 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу ОСОБА_2, яка є власником автомобіля НОМЕР_1, становить 7037 грн. 30 коп.

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна», яким застрахована цивільно-правова відповідальність Фермерського господарства «Громада» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 5406 грн. 61 коп.

Встановивши наведені обставини, а також те, що різниця між розміром матеріального збитку та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням складає 1630 грн. 69 коп., місцевий суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 1187, ст. 1194 ЦК України, дійшов вірного висновку про те, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача, правомірно стягнувши її на користь ОСОБА_2

Рішення суду в цій частині є законним і обгрунтованим та ніким зі сторін не оскаржується.

Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на її користь витрат за надання правової допомоги у розмірі 5500 грн., згідно наданої суду квитанції про сплату зазначених коштів та звіту представника позивача про надану правову допомогу, місцевий суд, враховуючи обсяг часу і роботи, що вимагалась для належного надання позивачу правової допомоги, ступеня складності правових питань, необхідності професійного досвіду для успішного завершення розгляду справи, науково- практичної підготовки, а також розумність витрат, зокрема відповідність понесених позивачем витрат складності, обсягу та характеру наданої правової допомоги у даній справі, дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 7% від розміру мінімальної заробітної плати за одну годину роботи, що у сумарному вигляді, згідно приведеного судом розрахунку, становить 907 грн. 20 коп.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду, який зокрема не супе-речить Постанові Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, котрою затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, у тому числі витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, оскільки наполягання представника позивача на стягненні з відповідача витрат на правову допомогу у максимальному граничному розмірі, передбаченому вищевказаною Постановою, не дають правових підстав на зміну чи скасування судового рішення, яке є достатньо мотивованим та узгоджуються з вимогами закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Колегія суддів, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: