АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року липня місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Полікарпової О.М.

Суддів: Майданіка В.В., Цуканової І.В.

при секретарі - Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 червня 2011 року за поданням відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

встановила:

У квітні 2011 року начальник відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні (далі ВДВС) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що він, як боржник у виконавчому провадженні ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки в розмірі % всіх видів доходів та дружини в розмірі 1/6 всіх видів доходів.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 червня 2011 року тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до моменту виконання зобовязання за виконавчим листом №2- 281 від 17.07.2006 р., виданим Комсомольським районним судом м. Херсона.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив ухвалу суду скасувати, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для розгляду подання ВДВС.

Зокрема,апелянт зазначає, що обмеження його у праві виїзду за кордон, без будь-яких доказів про те, що він має намір виїхати, є порушенням його прав.

В письмових запереченнях ВДВС доводи апеляційної скарги не визнає, просить ухвалу суду залишити без змін, як постановлену з додержанням вимог закону.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року з наступними змінами передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань (п.5 ч.І, ч.2 ст. 6).

Згідно п. 18 ч.З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника

від виконання зобовязань, покладених рішенням

звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження справі виїзду боржника - фізичної особи за межі України - д виконання зобовязань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України передбачено, що питанш про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у прав виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні з 07.09.2006 року знаходиться виконавче провадження, відкрите за виконавчими листами, виданим 17.07.2006 року /а.с.3,5/.

Оскільки ОСОБА_2 рішення суду належно не виконує, надає недостовірні відомості щодо своїх доходів, внаслідок чого утворилась заборгованість по виконавчому листу на утримання дитини в сумі 3058, 55 грн, а всього по аліментах - в сумі 8785 грн, суд задовольнив подання ВДВС та тимчасово обмежив ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на зазначених нормах права, підтверджується довідкою-розрахунком про розмір заборгованості.

З огляду на вищенаведене підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про те, що заборгованість йому нарахована необгрунтовано до уваги не приймаються, оскільки дії державного виконавця по її нарахуванню у передбаченому порядку незаконними не визнані. Не може свідчити про незаконність ухвали і часткове погашення заборгованості боржником, оскільки частина боргу на сьогоднішній день ще залишилась. Також ці обставини не мають юридичного значення при встановленні факту ухилення ОСОБА_2І від виконання зобовязань за рішенням суду на момент постановления оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, колегія суддів вважає невірним встановлення терміну обмеження - до моменту виконання зобовязання за виконавчим листом №2-281 від 17.07.2006 року, оскільки у виконавчому листі такий термін встановлено до повноліття дитини. Тому формулювання резолютивної частини ухвали підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, п.З ч.2 ст. 307, ст. 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Процента. ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 червня 2011 року змінити, виклавши її резолютивну частину після слова «паспорту» в такій редакції «до моменту погашення заборгованості за виконавчим листом №2-281 від 17.07.2006 року. Ухвала Оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: