АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-3588/11 Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В.С.
Категорія 44 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.

суддів - Лаченкової О.В., Єлізаренко І.А.

при секретарі - Солодовій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року по справі за заявою ОСОБА_2 про усиновлення малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про усиновлення малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що вона має можливість та бажає усиновити малолітню дівчинку, просила задовольнити її заяву.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено / а.с. 158 -160 /.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як необгрунтованого і ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про усиновлення / а.с. а.с. 163-166 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 19 грудня 2008 року за № 1079 ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та визначено місце проживання малолітньої дитини разом із опікуном за адресою АДРЕСА_1 / а.с. 20 /.

13 листопада 2008 року в домоволодінні АДРЕСА_2 виявлена малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була залишена матір"ю ОСОБА_4 / а.с. 23 /.

На підставі листа дитячої міської клінічної лікарні № 6 в Ленінському відділі РАЦС та акту про покинуту дитину від 13 листопада 2008 року, було зроблено запис про народження ОСОБА_3 за № 1811 від 27 листопада 2008 року / а.с. 44 /.

В своїх висновках орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради від 09 грудня 2008 року та 08 жовтня 2009 року, зазначив про доцільність усиновлення дівчинки зявницею і що воно відповідає інтересам дитини / а.с. а.с. 6, 30 /.

Рішенням виконавчого комітетету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області № 6 від 16 січня 2008 року ОСОБА_2 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_5 та піклувальником над житловим будинком, що належить на праві власності ОСОБА_5 та знаходиться в АДРЕСА_1 / а.с.а.с.75-78 /.

Будучи приватним підприємцем, ОСОБА_2 в період із 01 січня 2008 року по 31 серпня 2008 року доходів від підприємницької діяльності не отримувала / а.с. 18-19/ . У 2009 році розмір її доходів складав 11 250 грн. / а.с.51-52 /.

Встановлено також, що власного житла заявниця не має, проживає в будинку АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_6 та підопічною ОСОБА_3, 2008 року народження та з 13 липня 2009 року зареєстрована у даному будинку / а.с. а.с. 7, 46-47/.

За змістом ч. 2 ст. 219 СК України, усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

Станом на 18 квітня 2001 року мати дівчинки ОСОБА_4 знаходиться в Дніпродзержинській виправній колонії № 34, де відбуває покарання у вигляді позбавлення волі / а.с. 209 /.

Заочним рішенням Леніського районного суду м. Дніпропедзержинська від 16 червня 2001 року ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 231 .

За таких обставин, суд обгрунтовано відмовив ОСОБА_2 в усиновленні малолітньої дитини.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий :

Судді :