Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12" жовтня 2011 року колегія судців судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судці Товянської О.В. суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А. при секретарі: Трохимчук Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 липня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, -

вставовнла:

У грудні 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив визнати незаконними свідоцтва на ім'я відповідачки від 17.09.2009р. про право власності на 1/2 ід.ч. у спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадшдну на 1/4 ід.ч. квартири. Зазначав, що його батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проживали в кооперативній АДРЕСА_1, 30% вартості якої при житті з власних коштів сплатила його мати ОСОБА_5 Після смерті матері, яка померла 08.06.1989р., прийняв спадщину батько, а 01.12.1990 року одружився з відповідачкою. 18.02.2006 року батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 65/100 ід.ч., тобто їх з позивачкою частки у спадковому майні мали становити по 32,5% кожному. Проте, нотаріальною конторою відповідачці було видане свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя та на 1/4 частку, як спадшдну після смерті чоловіка. Тобто частка відповідачки у спадковому майні незаконно збільшена.

В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, просить визнати недійсними та скасувати видані на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя та про право на спадщину за законом.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року позов задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності видане на ім'я ОСОБА_1 на 1/2 ід.ч. у спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, яке складається з квартири АДРЕСА_2. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ід.ч. спадкового майна, яке складається з Уз ід.ч. АДРЕСА_3. В задоволені решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Додатковим рішенням цього ж суду від 18 липня 2011 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду від 12 липня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 липня 2011 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову за безпідставністю вимог. Зазначає, що рішення суду є упередженими, необгрунтованими, прийнятими з порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що вона є неналежним відповідачем, оскільки свідоцтва про право власності на майно та спадщину видала нотаріальна контора, яка і повинна бути відповідачем у справі. Додаткове рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки суд вирішив питання одноособово, без повідомлення сторін.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що батьки позивача - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проживали під час шлюбу у кооперативній квартирі АДРЕСА_4.

Суд визнав, що 30% вартості цієї квартири сплатила із власних коштів, які не били спільною сумісною власністю подружжя, мати позивача - ОСОБА_5 Ця обставина підтверджуэться, крім свідоцтва про право на спадшину за законом від 26 липня 1991р. на ім'я ОСОБА_4 на пайовий внесок в сумі 3500крб. в Овруцькому житлово-

Справа » 22ц/0690/2156/11 Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_6

Категорія 37 Суддя-доповідач ОСОБА_7

будівельному кооперативі після смерті його дружини ОСОБА_5 08.06.1989р., копією квитанції №28/80 від 05.04.1986р., довідкою ЖБК від 20.04.2011р. №152, так і ухвалою апеляиійного сиди Житомирської області від 11 червня 2008р., тому на підставі п.З ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

13 жовтня 1989р., ще до реєстрації шлюбу 01 грудня 1990р. із ОСОБА_4, ОСОБА_8 із власних коштів сплатила 20% пайового внеску за вказану квартиру. У 1992р. під час шлюбу подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_9 сплатили решту пайового внеску за спірне житло.

Суд правильно визнав, що власником ЗО/ІООід.ч. вказаної квартири була ОСОБА_5, а 20/100 іД.Ч. є ОСОБА_9, тобто у спільній сумісній власності подрзгжжя ОСОБА_4 і ОСОБА_9 була половина (50/100 ід.ч.) спірного житла. 18 лютого 2006р. ОСОБА_4 помер.

Суд правильно визнав, що після його смерті відкрилась спадщина на 55/100ід.ч. вказаної квартири (ЗО/ІООІД.Ч. ОСОБА_4 успадкував після смерті дружини, а 25/100ідч було у спільній сумісній власності подружжя).

Сторони прийняли спадшдну у рівних частках, тобто по 55/200ід.ч. кожен.

За таких обставин суд обгрунтовано визнав свідоцтва про право власності та про право на спадщину недійсними.

Є безпідставним посилання на те, що відповідачем по вимогах ОСОБА_2 повинна виступати нотаріальна контора, а не ОСОБА_9 Спірними правовідносинами безпосередньо зачіпаються права та інтереси ОСОБА_9

Рішення відповідає вимоггім закону та матеріалам справи. Підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст..209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 липня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий (підпис)

Судці: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_7