Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 3411/ 2011 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.

Суддів: Денисенко Т.С., Мануйлова Ю.С.,

При секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту та звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнювали, до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту та звернення стягнення на майно. Позивач зазначав, що 23 березня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/17-45/283-51 про надання кредиту у сумі 32 640, 00 дол. США під 13,75 % річних, на строк по 23.03.2017 року, для використання на споживчі цілі під заставу нерухомості.

У забезпечення повернення кредитних коштів за Кредитним договором, 23.03.2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, за п. 1.2. якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/12 квітняАДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві власності.

Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами при підписанні договору іпотеки в сумі 266 200 грн.

Позивач посилався на те, що позичальником ОСОБА_4 порушено вимоги п. п. 1.3., 5.1 Кредитного договору, згідно яких позичальник зобовязався здійснювати щомісячну сплату кредиту та відсотків за його користування згідно графіку погашення кредиту. Станом на 16.08.2010 року заборгованість позичальника за Кредитним договором складає 38 288, 09 дол. США, що в перерахунку на гривню за курсом НБУ: 100 дол. США = 789, 00 грн. становить 302 093, 03 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 25 024,00 дол. США (197 439, 36 грн.), нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом 3 868, 78 дол. США (30 524, 67 грн.), пеня за простроченими платежами 9 395, 31 дол. США (74 128, 99 грн.).

Виходячи з вищевикладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ЗОД АТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 р. в розмірі 302 093, 03 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/ 12 КвітняАДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 - в межах суми боргу у розмірі 302 093, 03 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу; стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ЗОД АТ «ОСОБА_3 Аваль» суму витрат на сплату державного мита у розмірі 1700 грн. та витрати на сплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2010 року залучено до участі в справі, в якості позивача по справі Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль».

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 року в розмірі 302 093, грн.. 03 коп.

В рахунок погашення заборгованості у розмірі 302 093 грн. 03 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/ 12 КвітняАДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 - в межах суми боргу у розмірі 302 093, 03 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль» судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати заочне рішення по справі, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові в частині звернення стягнення на предмет договору іпотеки.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольнивши позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», суд першої інстанції вірно посилався на положення ст. ст. 509, 526, 530, 536, 550, 575 ЦК України, якими визначено поняття зобовязання, підстави його виникнення, встановлено загальні умови виконання зобовязання та строк (термін) виконання зобовязання, проценти за користування грошовими коштами, підстави виникнення права на неустойку, визначено поняття застави та окремих видів застав.

Також суд застосував для даних правовідносин положення статей 623-625 ЦК України щодо відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, збитків, неустойки, відповідальності за порушення грошового зобовязання, статей 1048, 1049, 1050 цього кодексу щодо правового врегулювання договорів позики та статей 3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», якими передбачено правові наслідки порушення обовязків іпотекодавцем, визначено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 23.03.2007 року уклав з ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредитний договір № 014/17-45/283-51, на підставі якого отримав від банка кредит в розмірі 32640 доларів США .

У забезпечення повернення кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором 23.03.2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, за п. 1.2. якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/12 квітняАДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами при підписанні договору іпотеки в сумі 266 200 грн.

Позичальником ОСОБА_4 порушено вимоги п. п. 1.3., 5.1 кредитного договору, згідно яких позичальник зобовязався здійснювати щомісячну сплату кредиту та відсотків за його користування згідно графіку погашення кредиту.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконував боргові зобовязання перед позивачем, станом на 16.08.2010 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 38 288, 09 дол. США, що в перерахунку на гривню за курсом НБУ: 100 дол. США = 789, 00 грн. становить 302 093, 03 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 25 024,00 дол. США (197 439, 36 грн.), нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом 3 868, 78 дол. США (30524,67 грн.), пеня за простроченими платежами 9395,31 дол. США (74128,99 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 22).

Оскільки сума заборгованості боржника перед Банком значно перевищує вартість предмету іпотеки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення суми заборгованості і судових витрат з ОСОБА_4 та звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/12 квітняАДРЕСА_1 та належить на праві власності. відповідачу ОСОБА_2

Цей висновок суду відповідає як обставинам справи, так і вимогам відповідних норм матеріального права, зокрема, суд правильно виходив з того, що боржник та іпотекодавець це різні фізичні особи, які мають відповідати в межах всього розміру заборгованості солідарно. Боржник має відповідати грошовими коштами, а іпотекодавець (поручитель) своїм майном, що є предметом іпотеки.

Слід зазначити, що застава (іпотека) не тільки забезпечує виконання основного зобов'язання, а й визначає можливі способи здійснення іпотекодержателем захисту його прав та інтересів у основному зобов'язанні. При вирішенні спору також слід враховувати як визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так і норми параграфа 6 гл. 49 ЦК України (про заставу) та Законів України про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за рахунок його вартості вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що має місце неналежне виконання основного зобов'язання кредитором, а відтак, у іпотекодаржателя виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

З матеріалів справи вбачається, що ці вимоги закону були додержані позивачем, оскільки ним представлені в якості доказу письмова вимога від 20.05.2009 р. та поштові повідомлення про отримання вимог відповідачами (а. с. 20-21).

Так, в частині 1 статті 38 Закону України «Про іпотеку» зазначено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Згідно частини 5 цієї статті дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Зокрема, в цій статті вказано, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону тощо.

Основні доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію відповідача ОСОБА_2, висловлену в ході розгляду справи і полягають лише в переоцінці доказів,які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на незгоду з висновками суду щодо оцінки наданих по справі доказів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в силу ч.2 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції повноважень переоцінювати докази, встановлені судом першої інстанції, не має.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: