Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
справа № 2-4877/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

при секретарі - Поночковій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 Донатьєвни до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просили суд зобовязати відповідача повернути їм козу та стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивачі зазначили, що в кінці жовтня 2008 року вони припнули свою козу на городі свого городу, але коза відірвалася та забігла на територію домоволодіння відповідача де на деяких деревах зїла молоді пагони. Виявивши це. ОСОБА_2 забрала свою козу з території домоволодіння відповідача та припнула на своєму городі. Відповідач відіпнув козу з їх городу, забрав її собі повідомивши, що поки позивачі не сплатять йому спричинений збиток у розмірі 500 грн. він козу не віддасть. З 2008 року відповідач не повертає козу і незаконно користується молоком яке дає коза.

В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просили суд зобовязати відповідача повернути їм козу, а у разі якщо козу неможливо повернути сплатити їм вартість кози в сумі 1000 грн. Крім того, зазначили що діями відповідача їм спричинена моральна шкода яку вони оцінюють в 1000 грн. Просили стягнути з відповідача моральну шкоду. Уточнені позовні вимоги позивачі, кожен окремо підтримала посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав пояснив суду, що дійсно в кінці осені 2008 року кози позивачів забігли в його сад та зїли пагони молодих дерев. Раніше їх кози вже неодноразово знищували дерева в його саду, з цього приводу він звертався до сільської ради. Позивачі не припинають кіз і тому вони бігають де їм забажається та пошкоджують дерева у мешканців села. Дійсно в кінці 2008 року коли кози позивачів в котрий раз, забігли в його сад, він їх вигнав, а одну козу привязав для того, щоб коли позивачі прийшли за нею він їм довів що це саме їх кози пошкодили його сад. Однак за козою ніхто не прийшов і на наступний день він разом з ОСОБА_4 вигнали козу позивачів з двору. Куди потім поділася коза він не знає, ніколи більше її не бачив.

Вислухавши позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що восени 2008 року, позивачка ОСОБА_2 випасала своїх кіз. Залишивши кіз біля магазину, вона пішла додому. Повернувшись, позивачка, кіз, на тому місці де їх залишила, не знайшла. Як зясувалася пізніше, кози забігли до саду відповідача. Відповідач кіз вигнав, але одну козу залишив у себе.

Зазначені обставини не заперечувалися та були визнані сторонами в судовому засіданні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він був головою сільської ради і особисто приймав заяву від відповідача про те, що кози позивачів знищують його сад. Він розмовляв з позивачами з приводу того, що їх кози бігають по селу не прив'язані та поїдають дерева у мешканців села.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає про те, що кози позивачів неодноразово поїдали сад відповідача, він сам привозив відповідачу дерева і бачив потім що ці дерева були зїдені козами. Бачив у відповідача в суду прив'язану козу, на його запитання чия це коза, відповідач йому розповів що кози позивачів знову прибігли до його суду і він їх вигнав а одну вирішив залишити щоб підтвердити позивачам, що це саме їхні кози знищують його сад. Однак він, ОСОБА_4, порадив відповідачу відпустити козу, а краще піти до сільради та написати заяву щоб з ними розібратися. Вони вдвох вивели козу з двору відповідача, відпустили її і вони ще подивилися, як коза побігла в сторону будинку позивачів. Більше тієї кози він не бачив, знає що у ОСОБА_3 кози позивачів немає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що кози позивачів постійно бігають по селу не привязані та зїдають дерева. Він особисто виганяв кіз позивачів від свого двору, він особисто розмовляв з позивачкою щоб вона припинала своїх кіз, а не пускала по селу. Однак до теперішнього часу нічого не змінилося і вони продовжують випускати кіз та не прив'язують їх.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що приходив додому до відповідача та бачив у нього козу, позивачів. Знає що це коза позивачів, оскільки їх коза була безрога.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що бачила у дворі відповідача привязану козу позивачів. Знає що це, саме коза позивачів, оскільки їх коза була безрога.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до ст. 387 ЦК України позов про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути предявлений лише тоді, коли відповідач незаконно заволодів спірною річчю.

Доказів того, що відповідач незаконно заволодів козою позивачів і з 2008 року утримує її у себе та користується молоком, яке вона дає, а також того, що в результаті незаконних дій відповідача, позивачам була спричинена моральна шкода, позивачами в судовому засіданні не надано, у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 Донатьєвни до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Юдіна