Справа №22-ц-2253/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко
Код категорії 51 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Левченко Т. А., Смирнової Т. В.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

про визнання наказу незаконним, зміну підстав та дати звільнення, стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки проведення остаточного розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди

за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» до ОСОБА_1

про стягнення 13 145 грн. 60 коп. отриманих без достатніх підстав грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 листопада 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В задоволенні позовних вимог ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 листопада 2011 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 листопада 2011 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» до ОСОБА_1 про стягнення 13 145 грн. 60 коп. отриманих без достатніх підстав грошових коштів. В іншій частині рішення залишити без зміни.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24 липня 2000 року прийнятий на роботу в ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в бюро зовнішнього монтажу інженером по наладці та випробуванням. Наказом № 186 к від 26 березня 2009 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за прогули без поважних підстав за п.4 ст. 40 КЗпП України, з даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 31 березня 2009 року. 12 березня 2008 року ОСОБА_1 подав заяву на ім.`я начальника БВМ, в якій просив звільнити його за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 13 березня 2008 року за станом здоров`я після перенесеного інфаркту. Також ОСОБА_1 подавав заяву на ім`я Голови Правління ВАТ Сумський завод «Насосенергомаш», де на бланку про звільнення за власним бажанням з 12 березня 2008 року є підпис тільки табельника. ОСОБА_1 находився на стаціонарному лікуванні в КУ «Сумська клінічна лікарня № 1» з 09 вересня 2007 року до 28 вересня 2007 року з діагнозом інфаркт. Також ОСОБА_1 був доставлений 25 березня 2008 року до КУ «Сумська клінічна лікарня № 1», але у звязку з відсутністю місць рекомендовано лікування по місцю мешкання в 5 - й міській лікарні. Згідно листа територіальної державної інспекції праці у Сумській області від 28 квітня 2009 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що за результатами перевірки порушень у процедурі звільнення , як одного із заходів дисциплінарного стягнення не вбачається. З жовтня 2007 року ОСОБА_1 знаходиться на «Д» обліку у в КУ «Сумська міська клінічна лікарні № 5» у лікаря ЗП-СМ та лікаря кардіолога. Протягом жовтня 2007 року січня 2010 року ОСОБА_1 регулярно проходив курси амбулаторного та стаціонарного лікування. Згідно акту перевірки № 18-01-039/452 Територіальною державною інспекцією праці у Сумській області від 21 квітня 2009 року ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» було виявлено порушення ведення трудових книжок та особливих карток працівників, інших порушень виявлено не було. Листом ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» від 26 березня 2009 року ОСОБА_1 було запропоновано з`явитись на підприємство та отримати трудову книжку у звязку із звільненням. 18 березня 2009 року представником підприємства було складено акт про те, що ОСОБА_1 18 березня 2009 в кабінеті начальника відділу кадрів відмовився давати письмові пояснення по факту відсутності його на роботі з 26 березня 2008 року. З 26 березня 2008 року. ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, документів, які підтверджують поважність відсутності надані не були. 16 лютого 2009 року адміністрація підприємства звернулась до голови профспілкового комітету про надання згоди на розірвання трудового договору з інженером 2 категорії ОСОБА_1 за скоєний прогул без поважних причин з 26 березня 2008 року по цей час. Начальником відділу кадрів підприємства було надіслано листом від 10 січня 2009 року прохання до ОСОБА_1 з`явитись з питання відсутності його на робочому місті з 25 березня 2008 року по цей час. Згідно посвідчення про відрядження ОСОБА_1 з 29 липня 2007 року по 06 вересня 2007 року знаходився у відрядженні в м. Шилово Рязанської області. Відповідно до звіту використаних коштів наданих на відрядження від 09 листопада 2007 року ОСОБА_1 витратив 52 000 руб. РФ. ОСОБА_1 проживав у готелі «Причал» з 16 липня 2007 року по 17 липня 2007 року , вартість проживання за добу складає 500 руб., ним був отриманий чек на вказану суму. З 31 липня 2007 року до 05 серпня 2007 року ОСОБА_1 в готелі не проживав.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органудля повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Ствердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що наказ № 186 к. від 26 березня 2009 року був незаконним є безпідставними.

Суд при винесені рішення звернув увагу на те, що ОСОБА_1 переніс інфаркт міокарда, знаходився на амбулаторному лікуванні в лікарні ухвалив рішення з урахуванням цих обставин.

Також, ухвалюючи рішення про відмову в позові ОСОБА_1 суд взяв до уваги докази, котрі знаходяться в матеріалах справи того, що ОСОБА_1 дійсно був відсутній на роботі без поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 звернувся до адміністрації ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» 12 березня 2008 року із заявою про звільнення за власним бажанням з 13 березня 2008 року є обґрунтованими, але висновків суду не спростовують, оскільки ця заява не була належним чином прийнята та зареєстрована, рішення щодо звільнення працівника у зазначений ним день не приймалось і він продовжував працювати.

Ствердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не повинен доводити факт одержання заводом заяви, а лише підтвердити факт відправки не є підставою для перегляду судового рішення.

Ствердження апеляційної скарги ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про те, що суд при ухваленні рішення посилався на ті норми законодавства, які дані правовідносини не регулюють є необґрунтованими

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

У даному випадку про факт заподіяння шкоди позивачем внаслідок неналежного використання коштів у відрядженні підприємству стало відомо у лютому 2008 року, а позов з цього приводу заявлено ним лише у травні 2010 року, чого не заперечує саме підприємство.

Посилання підприємства на положення статті 1212 ЦК України у даному випадку є безпідставними, оскільки вказана норма не регулює виниклі правовідносини.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційні скарги на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -