Справа № 2-4156/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого судді - Кузьменко В.В.,

при секретарі судового засідання - Белевері В.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2011 року до Заводський районний суд міста Миколаєва надійшов цивільний позов ОСОБА_1, яким вона просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, спільна дитина, син ОСОБА_3 лишився проживати з матірю, утримання дитини потребує значних матеріальних затрат, які позивач сама здійснювати не спроможна. Добровільно домовитись з відповідачем щодо утримання можливості не має, що стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, наполягаючи на їх повному задоволенні.

Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23/09/2008, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий записом за №471 та 03/08/2010 видано відповідне свідоцтво.

В шлюбі сторін 25 травня 2003 року народилась дитина син ОСОБА_3, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції в книзі актів громадянського стану 2003 року червня місяця 04 числа зроблено відповідний актовий запис за №1369.

Після розірвання шлюбу дитина лишилась проживати з матірю та згідно довідки ОСББ «Айланд» від 12/09/2011 №214 знаходиться на її утриманні.

Утримання дитини потребує значних фінансових затрат, які позивач самостійно здійснити не спроможна, добровільну допомогу відповідач не здійснює

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Таким, чином, керуючись положеннями ст.182 СК України, суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 05/10/2011 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25/05/2021.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності 01/11/2011, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подана до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182,183,191 СК України, ст.ст.10,60,88,157,197,208-210,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 25травня ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 05/10/2011 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25/05/2021.

3. Згідно до п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайному виконанню.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати у розмірі 188,20 (сто вісімдесят вісім гривень двадцять копійок) грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

СУДДЯ В.В.КУЗЬМЕНКО