Справа № 2-572/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева О.В..

при секретарі Штепа О.В.

при участі представника позивача адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного часткового майна та виселення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до в ОСОБА_3 про поділ спільного часткового майна. Вказував, що згідно договору дарування від 26 грудня 2007 року вони разом з ОСОБА_3 стали співвласниками вбудованого приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці з розподілом часток по 1/2 частині кожному.

30 квітня 2010 року позивач зареєстрував шлюб і змінив прізвище на ОСОБА_2, в договорі дарування він зазначений як ОСОБА_4.

З грудня 2009 року і до цього часу позивач позбавлений можливості користуватись своєю власністю в звязку з тим, що відповідач, яка є співвласником приміщення, чинить йому в цьому перешкоди. .

Заявою від 27 квітня 2011 року позивач збільшив свої позовні вимоги і просив поділити в натурі вбудоване приміщення магазину промислових товарів за ІІІ варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи та виселити відповідача ОСОБА_3 з частини приміщення, яка буде виділена в натурі позивачу.

Представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала, проте вдруге не зявилася в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи давши аналіз та правову оцінку наданим доказам в їх сукупності знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, згідно до договору дарування від 26 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу за № 6689, ОСОБА_5 подарувала сину ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_3 в рівних частках кожному по 1/2 частини вбудованого приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці.

Згідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Кременчуцьке бюро технічної інвентаризації» на приміщення магазину сторонам в справі належить по Ѕ частині вбудованого приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул.. Першотравневій в м. Кременчуці. Загальна площа приміщення становить 45,9 м. кв., з якої 36,1 м. кв. основна, а 9,9 м. кв. допоміжна.

Згідно до свідоцтва про шлюб від 30 квітня 2010 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрацію шлюбу обрав собі прізвище ОСОБА_6.

До грудня 2009 року позивач користувався приміщенням, працюючи в ньому за трудовим договором у своєї матері, з грудня 2009 року в зазначене приміщення його не допускають та чинять перешкоди в користуванні ним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та розяснень, які містяться в пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані приміщення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2010 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якою ставилися запитання про варіанти розподілу в натурі вбудованого приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 12/1-10 від 16 грудня 2010 року експертом запропоновано 4 варіанти розподілу нежитлового приміщення магазину у відповідності з ідеальними частками співвласників в праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному. При цьому експертом вказано, що в звязку з труднощами, які виникають при отриманні дозволу на реконструкцію нежитлового приміщення з додатковим обладнанням окремого входу, він вважає за необхідне надати варіанти розподілу, при яких вхід з тамбуром залишаються в сумісному користуванні співвласників.

Згідно цього висновку виділ частки позивача за обраним ним варіантом розподілу № ІІІ відповідно до ст. 367 ЦК України є технічно можливим, оскільки не потребує капітальної реконструкції з отриманням відповідних дозвільних документів на неї та спорудження окремого входу до приміщення магазину. Відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень щодо такого варіанту поділу приміщення та доказів того, що в разі поділу приміщення за таким варіантом його інтереси зазнають суттєвого порушення.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи ту обставину, що на даний час відповідачка особисто користується цілим приміщенням, 1/2 якого належить на праві власності позивачу, та перешкоджає останньому в доступі до магазину, позивачу також підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо виселення .

Керуючись, ст. ст. 16, 321, 358, 364, 367, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Поділити в натурі вбудоване приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці.

Виділити в цьому приміщенні у власність ОСОБА_2 частину торгового залу «1» площею 16 м. кв., кабінет «2» площею 5,8 м. кв., всього 21.8 м. кв. в цьому приміщенні.

Виділити в цьому приміщенні у власність ОСОБА_3 частину торгового залу «1» площею 14,3 м. кв., службове приміщення «3» площею 1,5 м. кв., кладову «4» площею 3,0 м. кв. умивальник «5» площею 1,5 м. кв., вбиральня «6» площею 1,5 м. кв. всього 21.8 квадратних метри

Тамбур «7» площею 2,3 м. кв. залишити в спільному користуванні, всього 22,95 м. кв.

У вбудованому приміщенні магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці провести наступні переобладнання: встановити перегородку в приміщенні торгового залу «1», влаштувати вхід з боку частини приміщення торгового залу «1» за рахунок демонтажу підвіконної частини та розбирання раніше існувавшого віконного пройому, який нині закладено цеглою; влаштувати тамбур входу в приміщення ОСОБА_2 за рахунок збільшення лінійних розмірів існуючого тамбуру «7»; облаштувати нежитлове приміщення, виділене в користування ОСОБА_2 санвузлом; приміщення обладнати самостійними системами опалення, водопостачання, каналізації, електрозабезпечення в разі наявності для того технічної можливості. Витрати по переобладнанню магазину підлягають розподілу між сторонами в рівних частках.

Виселити ОСОБА_3 з частини вбудованого приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, а саме з торгового залу «1» площею 16 м. кв. та кабінету «2» площею 5,8 м. кв.

Припинити право спільної часткової власності на вбудоване приміщення магазину промислових товарів № 23 по вул. Першотравневій в м. Кременчуці.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 1400,00 грн., 503,63 грн. витрат на сплату державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: