Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - судді Поліщука М.А.,

суддів: Олійника В.І., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області та ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача у перерахунку соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії неправомірною, та зобов'язати його нарахувати на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період від 2006 року до 2008 року та нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії протягом 2006-2008 років.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2009 року позов задоволено частково. Відмову УПФ в м. Ірпінь щодо не нарахуванні та виплаті позивачці соціальної допомоги, як дитині війни та постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії починаючи від 22 травня 2008 до 31 грудня 2008 року визнано протиправною. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачці щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, як особі віднесеній до 4 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за період від 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2009 року сторонами було подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі УПФ в м. Ірпінь просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФ в м.Ірпінь Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни, а також постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, та відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте така надбавка у 2008 році виплачувалась їй у значно меншому розмірі, про що свідчить довідка УПФУ в м. Ірпінь, видана ОСОБА_1 від 09 січня 2009 року.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198,202,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: