Справа № 22-ц-4615/11 Головуючий у І інстанції Бартко В.М.
Провадження № 22-ц/7327/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 20.09.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Приходька К.П.

суддів: Голуб С.А., Рудніченко О.М.

при секретарі Мариняка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк" на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2008 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕСВІЗА» до ОСОБА_2 про стягнення штрафу та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

3 жовтня 2008 р. позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» є власником нежитлових вбудованих приміщень групи №127, загальною площею - 714,90 кв. м, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А).

Позивачем був укладений договір оренди від 15.01.2008р. з ТОВ «КОМПАНІЯ ІМПЕРІАЛ БУДСЕРВІС» вказаних нежитлових приміщень. Ці приміщення були самовільно добудовані та реконструйовані ТОВ «КОМПАНІЯ ІМПЕРІАЛ БУДСЕРВІС». Тому, за ініціативою Позивача договір оренди від 15.01.2008р. був розірваний.

Згідно з актом здачі-прийому нежитлових приміщень від 18.05.2008р. добудовані та реконструйовані нежитлові приміщення: №127 - загальною площею 429,5 кв. м., №131 - загальною площею 463,9 кв. м., №132 - загальною площею 361,6 кв. м., розташовані за адресою: вул. Щербакова, буд. 53 (літера А); м. Київ, були повернуті Позивачу.

Враховуючи те, що групи приміщень №127, №131, №132 є відокремленими один від одного, мають окремі входи Позивач звернувся до КП «Київське МБТІ» з проханням зареєструвати право власності на зазначені групи приміщень як окремі об'єкти нерухомого майна.

Однак, КП «Київське МБТІ» відмовило Позивачу в реєстрації права власності. Підставою для відмови було стало не подання правовстановлюючих документів на окремі об'єкти нерухомого майна. ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» вважає таку відмову незаконною, такою що обмежує його право як власника на розпорядження своєю власністю, тому вирішив звернутися з позовом до суду на незаконні дії КП «Київське МБТІ» за допомогою спеціаліста з права ОСОБА_2

Для виконання договору про надання юридичних послуг від 18.09.2008 р. Позивач передав ОСОБА_2 оригінал договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 22 червня 2007 року, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А); технічні паспорти на групи приміщень №127, №131, №132, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А); договір оренди нежитлових приміщень від 15.01.2008р.; акт прийому-передачі від 15.01.2008р.; акт здачі-прийому від 18.05.2008р. Однак ОСОБА_2 не виконала умови договору про надання юридичних послуг.

Внаслідок того, що у ОСОБА_2 залишилися оригінали переданих їй документів Позивач змушений звертатися до суду за місцем проживання ОСОБА_2 із вимогою про визнання права власності на групи приміщень №127, №131, №132, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А), як на окремі об'єкти нерухомого майна, витребування у відповідачки оригіналів переданих їй документів та стягнути з неї штраф за невиконання умов договору у розмірі 1500 грн..

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (08500, Київська обл., Фастівський район, с. Червона Мотовилівка, вул. Шкільна, 10), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕСВІЗА» (03126, м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд.50, ) штраф за невиконання умов договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2008 р. в розмірі 1500 грн.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕСВІЗА» (03126, м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд.50, ) право власності на: групу приміщень №127 - загальною площею 429,5 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень №131 - загальною площею 463,9 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень №132 - загальною площею 361,6 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБІЗНЕСВІЗА» витрати по справі: 85 грн. держмита та 30 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що цим рішенням порушені його права, оскільки спірне майно, а саме нежитлові приміщення площею 714, 9 кв.м. які знаходяться за адресою м.Київ, вул..Щербакова, 53 знаходиться в іпотеці у апелянта за договором іпотеки, укладеному між ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» та ПАТ «ВТБ Банк» 4 лютого 2008 року. Позивач, в порушення вимог діючого законодавства щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, не звертався до компетентних органів з питань введення реконструйованих та збудованих об»єктів в експлуатацію, а фактично просив суд визнати право власності на новостворений об»єкт нерухомості, тим самим позбавивши апелянта права звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов»язання, яке випливає із кредитного договору.

Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що позові пред»явлений до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_2 не володіє, не користується спірними об»єктами нерухомості, право власності позивача на ці об»єкти не оспорює і, взагалі, не має ніякого відношення до них.

Таким чином, оскільки суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, апелянт просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, в позові позивачу необхідно зазначити про наявність у нього суб»єктивного права, зазначити ким і яким чином це право порушене і обрати спосіб захисту порушеного права відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.

При вирішенні спору, суд відповідно до ст. 214 ЦПК України повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних подій.

Виходячи з підстав заявленого позову - ст.ст.1, 3, 4, п.5 прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст. ст. 182, 392, 525,526,610 ЦК України підлягали встановленню судом такі юридичні факти як наявність у позивача права власності на нежитлові приміщення площею 714,9 кв.м. за адресою м.Київ, вул.Щербакова, 53 наявність чи відсутність перепланувань і добудов до вказаних приміщень, законність проведення вказаних дій, дотримання процедури прийняття в експлуатацію цих приміщень, і головне, якими діями відповідачки порушуються права позивача як власника спірних приміщень, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх прав, тобто наявність спору між сторонами з приводу нерухомого майна.

Суд першої інстанції при відкритті провадження у даній справі залишив поза своє увагою те, що в позові об»єднанні вимоги, які впливають із договірних зобов»язань між позивачем та відповідачкою та вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, до якого відповідачка не має жодного відношення, тобто це майно не належить позивачці на праві власності, не знаходиться у її володінні чи користуванні. Дані вимоги не могли бути розглянуті в одному провадженні. Оскільки одна із позовних вимог стосується нерухомого майна, яке знаходиться в м.Києві суд відповідно до вимог ст. 114 ЦПК не мав правових підстав відкривати провадження у справі в цій частині.

Всі ці порушення судом норм процесуального права призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 22 червня 2007 року, ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» є власником нежитлових вбудованих приміщень групи №127, загальною площею -714,90 кв. м, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А).

ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» був укладений договір оренди від 15.01.2008р. з ТОВ «КОМПАНІЯ ІМПЕРІАЛ БУДСЕРВІС» нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: вул. Щербакова, буд. 53 (літера А); м. Київ., та загальна площа яких складала 714,90 кв.м.

Вказані приміщення були самовільно добудовані та реконструйовані ТОВ «КОМПАНІЯ ІМПЕРІАЛ БУДСЕРВІС», тому за ініціативою Позивача договір оренди від 15.01.2008р. був розірваний.

Згідно з актом здачі-прийому нежитлових приміщень від 18.05.2008р. добудовані та реконструйовані нежитлові приміщення: №127 - загальною площею 429,5 кв. м., №131 - загальною площею 463,9 кв. м., №132 - загальною площею 361,6 кв. м., розташовані за адресою: вул. Щербакова, буд. 53 (літера А); м. Київ, були повернуті ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА».

Враховуючи те, що групи приміщень №127, №131, №132 є відокремленими один від одного, мають окремі входи Позивач звернувся до КП «Київське МБТІ» з проханням зареєструвати право власності на зазначені групи приміщень як на окремі об'єкти нерухомого майна. Проте КП «Київське МБТІ» відмовило Позивачу в реєстрації права власності. Підставою для відмови було зазначено неподання правовстановлюючих документів на окремі об'єкти нерухомого майна.

Задовольняючи позов в частині визнання права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції керувався ст.ст.317, 319 ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. N 1952-ІУ та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445 (далі за текстом - Положення № 157/6445) і виходив з того, що позивач не може користуватись своєю власністю, оскільки КП «Київське МБТІ» відмовило йому у реєстрації реконструйованих та добудованих об»єктів нерухомості.

При цьому поза увагою суду залишилось те, що КП «Київське МБТІ» не є відповідачем в даній справі, позивач його дії не оспорював. В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до КП «Київське МБТІ» із заявами про реєстрацію прав на нерухоме майно, відмови позивачу у здійснені такої реєстрації.

Матеріали справи також не містять доказів того, що на час звернення з позовом до суду позивач був власником нежитлових приміщень площею 714,9 кв.м. за адресою м.Київ, вул..Щербакова, 53, тобто приміщень, які були в подальшому переплановані та до яких зроблені добудови. Матеріали справи також не містять звернень позивача до компетентних органів з питання прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна, хоча позивач зазначав, що належні йому об»єкти нерухомості самочинно були реконструйовані та добудовані.

Таким чином оскільки зміст позову - визнання права власності на самочинне будівництво, дані правовідносини регулюються не статтями 316, 317, 319 ЦК, а ст. 376 ЦК. І при вирішенні спору суду необхідно було уточнити у позивача підстави позову. В своєму рішенні суд зазначив, що відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. N 1952-ІУ та Положення № 157/6445, Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний зареєструвати право власності на об'єкти нерухомості.

Ці висновки суду є алогічними, безпідставними і такими, що суперечать матеріалам справи і нормам діючого законодавства, оскільки відповідачка, як фізична особа не має повноважень на реєстрацію нерухомого майна.

Як вбачається із апеляційної скарги і доданих до неї доказів. 04.02.2008 року між ВАТ ВТБ Банк та ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» був укладений іпотечний договір, відповідно до якого ТОВ «УКРБІЗНЕСВІЗА» у забезпечення зобов'язань за Кредитним договором № 03.144-96/08-СК передав в іпотеку ВАТ ВТБ Банк нежилі приміщення ( в літ. «А») з № 1 по № 18 (групи приміщень №127), що знаходяться в м.Києві по вул.Щербакова, 53 загальною площею 714,9 кв.м. Іпотека була зареєстрована в реєстрі за № 233, 04.02.2008 року, а також накладено заборону відчуження нежилих приміщень, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Щербакова, 53.

Ухвалюючи рішення про визнання права власності на нерухоме майно суд не з»ясував та не перевірив чи не порушує таке рішення права та інтереси інших осіб, а саме наявність накладення обтяження на майно, та не залучено ПАТ "ВТБ Банк" до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог. Тим самим, позбавлено ПАТ "ВТБ Банк" можливості захисту своїх прав, відповідно до чинного законодавства України .

Оскільки оскаржуваним рішенням порушуються права апелянта, вказане рішення не може залишатися без змін в частині визнання права власності на нерухомість.

В частині стягнення штрафу з відповідачки ОСОБА_2 рішення суду не може бути скасоване, оскільки ОСОБА_2 його не оскаржила , а права апелянта при цьому не порушуються.

З врахування наведеного, рішення суду підлягає скасуванню в частині визнання права власності на позивачем на нерухоме майно, а в іншій частині залишається без змін.

Керуючись ст.ст..303,307,309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2008 скасувати в частині визнання права власності на нерухоме майно і в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбізнесвіза» до ОСОБА_2 про визнання права власності на групу приміщень №127 - загальною площею 429,5 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень №131 - загальною площею 463,9 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна; групу приміщень №132 -загальною площею 361,6 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 53 (літера А) ВІДМОВИТИ.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

.

Головуючий

Судді