АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2592/11 Справа № 22ц-9871/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року

22 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Дніпропетровської міської ради

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Дніпропетровська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2011 року, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж /а.с.50-53/.

Зазначеним рішенням позов ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж задоволено.

Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на гараж літ. Е площею 20,3 кв.м. по вул. Барикадній, 8 у м. Дніпропетровську /а.с.46/.

Як на підстави апеляційній скарги Дніпропетровська міська рада посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с.50-53/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 20.11.1974 р. № 1417 громадянину ОСОБА_3 був наданий дозвіл на продаж належного йому гаражу у дворі будинку № 8 по вул. Барикадній у м. Дніпропетровську позивачеві ОСОБА_4 (а.с. 16).

25.11.1974 р. такий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений у простій письмовій формі (а.с. 15).

У 2009 р. ОСОБА_4 під даний гараж отримав земельну ділянку у користування на умовах оренди (а.с. 20-30).

Також ОСОБА_4 звернувся до КП «Дніпропетровське МБТІ» з заявою про реєстрацію за ним права власності на спірний гараж, але отримав відмову з посиланням на те, що наданий ним договір купівлі-продажу від 25.11.1974 р. був укладений без дотримання належної нотаріальної форми, а отже не є підставою для набуття права власності. Для вирішення цього питання ОСОБА_2, 1927 р.н, було запропоновано звернутися до суду (а.с. 31).

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що договір купівлі-продажу від 25.11.1974 р. був укладений у формі, що відповідала вимогам існуючого на той час законодавства, оскільки відповідно до ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 р., чинній на час укладання договору купівлі-продажу, нотаріальне посвідчення угод було обов'язковим лише у випадках, встановлених законом. Для договорів купівлі-продажу обов'язковість такої форми була встановлена ст. 227 ЦК України лише у випадках укладання їх щодо жилих будинків.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 224 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що договір купівлі-продажу від 25.11.1974 р. тягне передбачені ним юридичні наслідки, зокрема перехід до позивача як покупця права власності на майно, що було його предметом.

Доводи Дніпропетровської міської ради, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: