АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1765/11 Справа № 22ц-9589/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року

20 вересня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Костюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про розбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року у частині відмови у позбавленні ОСОБА_3 батьківських прав, та постановити нове рішення по суті позовних вимог /а.с. 81-83/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. /а.с. 69-71/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 81-83/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що позивач е матірю, а відповідач батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.9).

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 07 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-КИ № 151211 (а.с.11).

З квітня 2008 року фактичні шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені.

13 травня 2010 року заочним рішенням Самарського районного суду Дніпропетровськ з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання їх сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 08 вересня 2008 року і досягнення дитиною повноліття (а.с 54).

На підставі вказаного рішення 16 вересня 2010 року позивач отримала виконавчий лист, який не був нею поданий до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів з відповідача (а.с. 8)

Після чого, Органом опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради 30 вересня 2010 року було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_4, який після фактичного припинення шлюбних стосунків залишився проживати з матірю у м.Дніпропетровську (а.с. 13-14).

Відповідач з 18 лютого 2011 року фактично проживає у м. Олександрія, працює на посаді охоронника в ТОВ «Фоззі - Фуд», що підтверджується довідкою про його доходи (а.с.32).

Судом також встановлено, що незважаючи на припинення спільного проживання та знаходження відповідача у іншій області, він бачиться з дитиною, бере участь у його вихованні, що також підтверджується спільними фотознімками та фотознімками дитини разом з іншими його родичами, зробленими у період 2008-2010 років (а.с.34-35).

З таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ч. 6 ст. 19 , п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 і правомірно відмовив у задоволенні вказаних вимог.

Також суд відмовив у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, Але у даної частині рішення не оскаржене.

Доводи позивача приведені в апеляційній скарзіє безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення судуу частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: