Справа № 22Ц-1779/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 41 Доповідач: Медяний В. М.

У Х В А Л А
Апеляційного суду Вінницької області
від 15 червня 2011 року
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого: Медяного В.М., Суддів : Чорного В.І., Матківської М.В.
При секретарі : Сніжко О.А.,
За участю сторін у справі: позивача ОСОБА_2, відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування квартирою, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку користування трикімнатною квартирою №16, що розташована в будинку №20 в м. Вінниці по вул. Л. Ратушної. Просив ухвалити рішення, яким виділити у його користування кімнату 11,6 кв.м. та зобовязати всіх членів сім»ї розрахунок за отримані комунальні послуги здійснювати в рівних частинах.
Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим через неповноту з'ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, викладені в ній мотиви вважають безпідставними, надуманими і такими, що не спростовують рішення суду першої інстанції. Просили скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін у справі, що зявилися до суду, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Від?повідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були д?осліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60, 213, 308 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно довідки ТОВ "Енергоагроімпекс" від 15.01.2011 року за №475 в трикімнатній квартирі за №16 в будинку №20 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці зареєстровані і проживають: ОСОБА_2 як квартиронаймач, ОСОБА_3, як колишня дружина квартиронаймача, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_6 - онук. ОСОБА_7 - родич ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі, але в ній не мешкає з моменту реєстрації 20 років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці, 30.09.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2011 р. позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Вінницької міської ради за участю третьої особи служби у справах дітей Вінницької міської ради задоволено, визнано незаконним і скасовано рішення виконкому Вінницької міської ради від 25.02.1993 року №106 про безоплатну передачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та скасоване свідоцтво, видане на їх імя на вказану квартиру.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні даного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на теперішній час, між сторонами по справі уже склався відповідний порядок користування спірною квартирою, а саме: онук - ОСОБА_6 користується кімнатою площею 9,7 кв.м., син - ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_5 користуються кімнатою площею 17,0 кв.м. Колишня дружина позивача - ОСОБА_3, яка зі слів самого позивача більшість часу проводить в селі, по догляду за своєю матірю і позивач ОСОБА_2 користуються кімнатою площею 11,6 кв.м. з виходом на балкон. Вимога позивача щодо виділення йому в одноособове користування зазначений балкон буде порушувати право інших мешканців цієї квартири на користування ним в побутових потребах.

В квартирі зареєстровані і користуються нею п`ять осіб, житлова площа якої 38,3 кв.м, тобто на одну особу припадає 7,7 кв.м., тоді як ОСОБА_2 просить виділити йому в користування окрему кімнату площею 11,6 кв.м. Таким чином, при встановленні запропонованого позивачем варіанта користування квартирою порушуватимуться права інших членів сім`ї квартиронаймача.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Колегія суддів повністю погоджуться з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно зясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх обєктивний склад, права та обовязки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Зокрема, в п.14 своєї Постанови від 22 травня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»Пленум Верховного Суду розяснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності, підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з врахуванням того, що поділ спірної квартири АДРЕСА_1, яка відповідно до вищевказаного рішення апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2011 р. фактично перестала бути спільною частковою власністю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, житлова площа якої складає 38,3 кв.м, у якій проживають пятеро осіб, тобто на одну особу припадає 7,7 кв.м., тоді як ОСОБА_2 просить виділити йому в користування окрему кімнату площею 11,6 кв.м., тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні даного позову про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, оскільки при встановленні запропонованого позивачем варіанта користування квартирою порушуватимуться права інших членів сім`ї квартиронаймача.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія погоджується з судженням суду про те, що позивач ОСОБА_2 не надав належних доказів того, що відповідачі у справі чинили та чинять йому будь-які перешкоди в користуванні спірною квартирою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого судом рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28 квітня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : В.М. Медяний

Судді : М.В. Матківська

ОСОБА_8