АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Триголова В.М., Омельченко Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2011 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору добровільного страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2011 року в позові Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору добровільного страхування №27/28-001207 від 24.07.2008 року - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2005 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») та ЗАТ «Страхова група «ТАС» (правонаступником якого є ПАТ «Страхова група «ТАС») укладено генеральну угоду про співробітництво, відповідно до умов якої сторони на взаємовигідних засадах надають один одному властиві для себе послуги у галузі страхування, розміщення тимчасово вільних грошових коштів та користування ними.

13.06.2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 укладений Кредитний договір № 014/9989/74/108184 на суму 65 000 доларів США, за яким позичальник зобовязався здійснити на користь кредитора страхування життя (або страхування потзичальника від нещасних випадків) у сумі, не меншій за суму кредиту та надати кредитору документ, що підтверджує сплату платежів.

Відповідно до п. 3.3 Договору встановлено, що вигодонабувачем є ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» у розмірі заборгованості (сума кредиту, відсотків, пені та інших зобовязань) страхувальника за кредитним договором від 13.06.2008 року №014/9989/74/108184.

Страховик і страхувальник погодили страхову суму по страхуванню здоровя на випадок хвороби в розмірі 317638 грн. і страхову суму по страхуванню від нещасних випадків 0 грн., страхові тарифи на застраховану особу по страхуванню здоровя на випадок хвороби 0% і по страхуванню від нещасних випадків 0,25%; страховий внесок на застраховану особу по страхуванню здоровя на випадок хвороби складає 0 грн., а по страхуванню від нещасних випадків 794,09 грн.

Загальний внесок у розмірі 794,09 грн. страхувальник ОСОБА_4 сплатив 24.07.2008 року. У січні 2009 року ОСОБА_4 помер внаслідок хвороби (а.с. 129).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Згідно з ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до цього Закону договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку; 2) якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили.

Статтею 229 ЦК України передбачено: якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи викладене та те, що сторони за договором добровільного страхування дійшли згоди щодо істотних його умов, спірний договір не суперечить вимогам чинного законодавства, особи, які вчинили правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і їх волевиявлення було вільним, правочин спрямовано на настання правових наслідків, окрім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ПрАТ «Страхова група «ТАС».

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2011 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно: