АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року

06 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Гаражно-будівельний кооператив Комунарпро визнання права власності на гараж,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року , та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги /а.с. 60-62/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволені позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Гаражно-будівельний кооператив Комунар про визнання права власності на гараж /а.с. 54-56/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 60-62/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради №77 від 09 лютого 1983 року та рішення Ленінської районної ради ОСОБА_4 від 14 жовтня 1983 року за №576/1 було створено гаражний кооператив «Комунар» та виділено йому земельну ділянку для будівництва гаражів по пров. Красноармійському в м. Дніпропетровську /а.с. 26, 28/.

Одним із членів зазначеного кооперативу був ОСОБА_3, який мав в користуванні гараж №323, повністю сплатив свій пай за нього, однак право власності на гараж в КП «ДМБТІ» не зареєстрував.

В суді ОСОБА_2 пояснила, що купила у ОСОБА_3А гараж №323 за 5500 доларів США. Але зазначену угоду не мали змоги оформити нотаріально, оскільки ОСОБА_3 будучи власником зазначеного гаражу, не оформив належним чином своє право власності на нього та не зареєстрував його в КП «ДМБТІ».

Виконавчий комітет Ленінської районної ради м. Дніпропетровська своїм рішенням за №1043 від 17 серпня 2007 року переоформив гараж за №323 з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 /а.с. 16/. На підставі даного рішення вона була прийнята в члени кооперативу /а.с. 25/.

В подальшому позивачка звернулась із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначений гараж в КП «ДМБТІ», але отримала відмову з посиланням на неможливість реєстрації права власності та необхідність звернення з даним питанням до суду /а.с. 31/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Гаражно-будівельний кооператив Комунар про визнання права власності на гараж, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не надано суду безперечних доказів підстав набуття права власності на гараж, в силу діючого законодавства, а саме: ст..ст. 209,210, 392, 328, 334, 657 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Доводи ОСОБА_2, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: