Справа №2-670/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі головуючого судді:- ОСОБА_1

секретаря судового засідання: - ОСОБА_2.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 Кузьмивича до спілки колективних власників ,,Міжгір»я,, с.Скородистик Чорнобаївського р-ну ,ОСОБА_5 районної Державної адміністрації , сільської ОСОБА_6 с.Іркліїв Чорнобаївського р-ну Черкаської області про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В липні місяці 2011 року, позивачі звернулися до суду зазначивши ,що 08.05.1995 року помер дід позивачів ОСОБА_7 , 24 травня 2000 року помер батько ОСОБА_8 ,а 08 травня 2007 року померла і їх мати ОСОБА_9 які в період свого життя являлися членами колгоспу ,,Радянська Україна ,, та який в 1995 році було реорганізовано в спілку колективних власників ,,Міжгір.я,, .

Спадкодавці ,являючись членами колективного сільськогосподарського підприємства за період свого життя не отримали право установчого документа ,що засвідчував би право на земельну частку /пай/ в землях переданих в колективну власність правонаступнику колишнього колгоспу ,,Радянська Україна ,, ,тобто-спілці колективних власників ,,Міжгір,я,, тому позивачі вважають ,що останні мали право у відповідності до Указу Президента України № 720/95,,Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ,, - на земельну частку /пай/ та яке після відкриття спадщини перейшло до них,як спадкоємців за законом .

Позивачі своєчасно прийняли спадщину та вступили в управління спадковим майном , але не можуть реалізувати свої спадкові права на земельні частки /паї/ , на які мали право їх померлі дід та батьки ,оскільки землі передані в колективну власність СКВ. ,,Міжгір.я,, залишаються не розпайованими та відсутній на неї в спадкодавця право установчий документ, який підтверджував би право останнього на дану земельну частку /пай/ та являвся б підставою для реалізації позивачем свого права на дану земельну частку ,що і змусило його звернутися до суду з даними позовними вимогами.

В судове засідання позивачі не з.явилися ,а через свого представника надали письмове клопотання про розгляд справи без їх участі та просять задовольнити позов в повному обсязі. .

Представники відповідачів ОСОБА_5 районної Державної адміністрації смт.Чорнобай ,сільської ОСОБА_6 с.Іркліїв та спілки колективних власників ,,Міжгір.я ,, с.Скородистик Чорнобаївського р-ну в судове засідання також не з.явилися ,а подали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі та не заперечують стосовно задоволення позову ,тому суд прийняв рішення про розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази суд вважає ,що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так ,згідно рішення ОСОБА_5 ОСОБА_6 народних депутатів №34 від 28.02.1995 року та на підставі рішення зборів членів спілки від лютого місяця 1995 року було створено спілку колективних власників ,,Міжгір.я,, яка являється правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства якому в липні місяці 1994 року ,було передано органом місцевого самоврядування в колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва.

З 1995 року тобто,з часу передачі земель в колективну власність та на час розгляду справи в судовому засіданні ,земля залишається не розпайована ,а правоустановчі документи особам ,що мають право на земельну частку /пай/ -не видавались.

Згідно Указу Президента України № 720/95 ,,Про паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, ,зокрема п.1-паюванню підлягають землі передані сільськогосподарським товариствам в тому числі і створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств,а п.2 даного указу визначено ,що право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства ,сільськогосподарського кооперативу в тому числі і пенсіонери ,що раніше працювали в ньому та залишаються його членами відповідно до списку,що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

У відповідності до змісту Указу Президента України ,,Про невідкладні заходи ,щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва № 666/1994 року- право на земельну частку /пай/ може бути об.єктом спадкування,а згідно змісту ст.ст.1 та 2 Закону України № 899-4 від 5.06.2003 року ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток/паїв/-право особи на земельну частку /пай/ може бути встановлено в судовому порядку ,а документом ,що посвідчує дане право-може бути рішення суду.

Пунктом 1.2 статуту спілки обумовлено ,що спілки в своїй діяльності керується статутом та чинним законодавством України.

В даному ж випадку,згідно наявного в матеріалах справи списку членів колективного сільськогосподарського підприємства ,що являється додатком до державного акту про передачу землі в колективну власність та які мають право на земельну частку /пай/ спадкодавців внесено до даного списку за № 810, № 811, № 812 ,що свідчить про наявність в останніх права на земельну частку/пай/,яке має бути підтверджено відповідним правоустановчим документом. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цивільного кодексу України-2003 року який набрав чинності з 1.01.2004 року визначено,що норми даного кодексу застосовуються і до тих цивільних відносин які виникли до введення в дію даного кодекса та продовжують існувати після нього.

Згідно ж наявних та досліджених в судовому засіданні доказів-земля передана в колективну власність в 1994 році та на день звернення позивача до суду залишається не розпайованою ,а спілка колективних власників ,,Міжгір.я ,, в протиріччя вищевизначених Указів Президента України, не провела паювання переданих спілці в колективну власність земель ,тобто не визначила розмір земельної частки кожному її члену, без виділення цієї частки в натурі та продовжує користуватись нею без проведення паюваня між її членами,що перешкоджає позивачам отримати відповідні правоустановчі документи що посвідчували б їх право на земльну частку пай.

У відповідності до змісту ст.ст.1216 та 1218 даного Цивільного Кодексу України ,до складу спадщини входять всі права та обов.язки спадкодавця,які не припинились на час відкриття спадщини.В даному ж випадку, судом,на підставі наявних в матеріалах справи належних та допустимих доказів- встанолено ,що після смерті 08 травня 1995 року діда позивачів -ОСОБА_7 спадщину і належне йому за життя право на частку/пай/ в не розпайованих землях -перейшло до його дочки та матері позивачів ОСОБА_9 ,як спадкоємця за законом .Аналогічно мати позивачів вступила в управління в спадковим майном та набула право на земельну частку /пай/ і після смерті 24.05.2000 року їх батька (чоловіка матері):-ОСОБА_8.

І лише після смерті 08 травня 2007 року матері позивачів ,тобто :-ОСОБА_9 ,позивачі вступили в управління спадковим майном та успадкували в рівних долях право матері на земельну частку /пай/ та успадковане їх матірью право на земельну частку /пай/ їх померлого діда та батька.

Тобто ,в даному випадку позивачами доведено наявність права ,в померлих спадкодавців , на наявні земельні частки /паї/ в землях ,що знаходиться в користуванні СКВ.,,Міжгір.я ,, с. Скородистик Чорнобаївського р-ну , яке після їх смерті успадковано ними-спадкоємецями за законом..

Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають в звя,зку з відсутністю відповідного клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене ,керуючись ст.124 Конституції України ; п.п.1-2 Указу Президента України № 720/1995 року ,,Про порядок паювання земель переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям,, ; Указом Президента України № 666/1994 ,,Про невідкладні заходи .щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва ,, ; ст.ст.1-2 Закону України № 899-4 від 5.06.2003 року ,,Про Порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв ,, ; пунктом 4 ,,Прикінцевих та перехідних положень ,,-ЦК України ,що набрав чинності з 1.01.2004 року ; ст.ст.1216 та 1218 ЦК України 2003 року; ст.ст.197 ч.2 ,212-215 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жителькою м.Кременчук вул.40 років Жовтня буд.-5 кв.№ 48 Полтавської області та за ОСОБА_4 , жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 2 кв.№ 44 ,в рівних долях ,право на земельну частку /пай/ їх померлої -08.05.2007 року матері-Загубинога ОСОБА_10 та успадковане нею право на земельну частку /пай/ померлого 08.05.1995року ОСОБА_7 ,а тако ж померлого 24.05.2000 року ОСОБА_8 ,за рахунок не розпайованих земель спілки колективних власників ,,Міжгір.я ,, с.Скородистик Чорнобаївського р-ну ,отриманих в колективну власність згідно Державного акту серії ЧР 19.4 від 21.07.1994року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м.Черкаси

через районний суд на протязі 10 днів з дня постановлення рішення ,а особою ,що брала участь по справі ,але була відсутня в судовому засіданні на час його проголошення в тойже строк з часу отримання його копії..

Апеляційна скарга подана після строків визначених ст.294 ЦПК.України ,залишається без розгляду,якщо апеляційний суд за заявою особи,що їх подала не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя Чорнобаївського районного суду С. І. Калашник