Справа № 22Ц-447/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 57 Доповідач: Матківська М. В.

У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької області

від 16 лютого 2011 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів : Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі : Воронюк О.О.

За участю : представника позивачів ОСОБА_2, представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6 і ОСОБА_7

на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 до релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення загальних зборів релігійної громади, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 звернулися в суд з позовом до релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення загальних зборів релігійної громади від 1 лютого 2010 року.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2010 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначили, що рішення суду вважають незаконним, оскільки воно не відповідає обставинам справи, прийняте із порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_8 і ОСОБА_9 рішення суду не оскаржили.

У суді першої інстанції інтереси позивача ОСОБА_8 за її довіреністю від 5 жовтня 2010 року, що діє до 1 жовтня 2014 року, посвідченої 6 жовтня 2010 року за № 77 секретарем виконавчого комітету Росошанської сільської ради Липовецького району, представляв ОСОБА_2 (а. с. 97). 10 січня 2011 року ОСОБА_8 подала до Росошанської сільської ради заяву про скасування виданої довіреності, яка прийнята, а довіреність скасована (а. с. 238), про що позивач ОСОБА_8 повідомила суд заявою від 12.01.2011 року (а. с. 237).

У судовому засіданні представник позивачів підтримав їх апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти доводів апеляційних скарг, просять їх відхилити; вважаючи, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального й процесуального права та є законним і обгрунтованим, просять його залишити без зміни.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату ОСОБА_10 села Росоша Липовецького району Вінницької області є юридичною особою та діє на підставі статуту, прийнятого парафіяльними зборами 6 грудня 1994 року, зареєстрованого в установленому законом порядку.

На підставі пунктів 5, 8, 9 Статуту у своїй діяльності парафія керується Статутом УПЦ Київського патріархату, постановами ОСОБА_11, Указами єпархіального архієрея. Органами парафіяльного управління є парафіяльні збори, очолювані настоятелем. Парафіяльні збори складаються з православних віруючих, кліриків і мирян, які досягли 18 років, визнають обов'язковість Статуту УПЦ Київського патріархату, відвідують богослужіння, перебувають у канонічному послуху настоятелю. Парафіяльні збори скликаються настоятелем, Парафіяльною радою (або за благословенням архієрея, благочинним) не рідше одного разу на рік. Парафіяльні збори у згоді із Статутом, мають утворювати парафіяльну раду та ревізійну комісію і вирішувати інші питання.

Членами парафіяльних зборів зареєстрованої державним органом парафії є настоятель та засновники даної парафії, які прийняли статут парафії, регулярно беруть участь у богослужбовому і парафіяльному житті парафії, відомі своєю ревністю до православної віри, ведуть християнський спосіб життя, беруть активну участь у вирішенні парафіяльних справ, досягли 18-ти літнього віку, не знаходяться під забороною, а також під церковним та світським судом.

На парафіяльні збори можуть бути запрошені віруючі даної парафії, що перебувають у церковному спілкуванні. Парафіяльні збори, на яких вирішується питання обрання і переобрання членів парафіяльної ради, проводяться за участю благочинного або іншого представника єпархіального архієрея. Збори являються правомочними за умови участі в них не менше половини членів. Рішення приймається простою більшістю голосів, а у випадку рівності голосів, вирішальним голосом є голос голови.

Згідно п. 38 Статуту зміни та доповнення до цього Статуту, а також виправлення або доповнення до договору про використання приміщень, можуть вноситися парафією виключно зі згоди єпархіального архієрея.

Встановлено, що 1 лютого 2010 року були проведені загальні збори релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату (парафії ОСОБА_12) с. Росоша Липовецького району Вінницької області, з оформленням протоколу № 1 від 01.02.2010 року. Згідно цього протоколу на зборах були присутні 298 чоловік, які ухвалили рішення про не перехід в іншу конфесію і про звернення до правлячого єпископа з проханням замінити настоятеля парафії; про переобрання членів парафіяльної ради; про обрання керівних органів; про переобрання ревізійної комісії; про прийняття Статуту в новій редакції.

Статут даної релігійної громади не визначає порядок повідомлення про зібрання загальних зборів. Збори скликані 1 лютого 2010 року на підставі Указу правлячого архієрея. На збори були запрошені та були присутні секретар Вінницької Єпархії УПЦ КП протоієрей ОСОБА_13 та прес-секретар протоієрей ОСОБА_14 (а. с. 14-17).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" церква (релігійні організації) в Україні відокремлена від держави. Держава захищає права і законні інтереси релігійних організацій; сприяє встановленню відносин взаємної релігійної і світоглядної терпимості й поваги між громадянами, які сповідують релігію або не сповідують її, між віруючими різних віросповідань та їх релігійними організаціями; бере до відома і поважає традиції та внутрішні настанови релігійних організацій, якщо вони не суперечать чинному законодавству. Держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, не фінансує діяльність будь-яких організацій, створених за ознакою ставлення до релігії. Релігійна організація зобов'язана додержувати вимог чинного законодавства.

Згідно зі ст. 7 цього Закону релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

За правилами статті 8 даного Закону релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об'єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Стаття 12 Закону передбачає, що статут релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Він приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з'їздах, конференціях і не повинен суперечити чинному законодавству.

Відповідно до ст. 13 Закону релігійна організація являється юридичною особою з моменту реєстрації її статуту і користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, давши правильну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про те, що загальні збори релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату (ОСОБА_12) с. Росоша від 1 лютого 2010 року скликані і проведені без порушення встановленого статутними документами релігійної громади порядку, без порушення прав членів парафіяльної громади, передбачених ст. 35 Конституції України, ст. 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації, а тому прийняте цими зборами рішення являється законним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення позовних вимог, відповідає нормам матеріального і процесуального права, а отже є законним і обгрунтованим, у зв'язку із чим підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційних скарг є безпідставними, не впливають на висновки суду та спростовуються вищенаведеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :