Справа № 2-1445/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року

в складі головуючої судді Ореховської К.Е.

при серетарі с/з ОСОБА_1

з участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача 1 ОСОБА_4

представника відповідача 2 ОСОБА_5

відповідача 3 Виконкому Рівненської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 та Виконкому Рівненської міської ради про визнання права

власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7 та Виконкому Рівненської міської ради про визнання будинковолодіння №5 по вул. Блока в м. Рівне, придбаного за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 10.10.2001р. об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та визнання права спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали, що були використані на реконструкцію житлового будинку та гаражу за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частках. В судовому засіданні було заявлено клопотання про залишення без розгляду позову в частині вимог до Виконкому Рівненської міської ради, яке було задоволено судом.

В обґрунтування позовних вимог представник Позивача зазначив, що 16 липня 1993 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Із 2001 року ОСОБА_6 виїхав на заробітки закордон. Заробляючи закордоном грошові кошти, постійно передавав їх ОСОБА_4 для придбання окремого житла. 10 жовтня 2001 року ОСОБА_4 за кошти отримані від ОСОБА_6 було придбано за договором купівлі-продажу будинковолодіння №5 по вул. Блока в м. Рівне. Таким чином, оскільки будинковолодіння №5 по вул. Блока було придбано ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі із ОСОБА_6, це майно набуло статусу спільної сумісної власності подружжя, а земельна ділянка на якій воно розташоване перебувала у їх спільному користуванні.Із 2003 року ОСОБА_4 розпочала реконструкцію спільного житлового будинку за кошти, які надавав ОСОБА_6. Також за спільні кошти подружжя було самовільно побудовано гараж. Тому майно (будівельні матеріали), придбане під час перебування у шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 набуло особливого статусу спільної сумісної власності подружжя і не може належати будь-яким іншим особам. 20 вересня 2005 р. Рішенням Рівненського міського суду шлюб між ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_4 було розірвано.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позов. Просив визнати будинковолодіння №5 по вул. Блока в м. Рівне, придбане за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 10.10.2001р. об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та визнати право спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали, що були використані на реконструкцію житлового будинку та гаражу за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Відповідач 1 в попередньому судовому засіданні подала суду письмову заяву про визнання позову.

Представник відповідача 2 також подала заяву про визнання позову.

За таких обставин, керуючись ч.4 ст. 130 та ч. 4. ст. 174 ЦПК України, позов підлягає до задоволення в попередньому судовому засіданні. Суд виходив із наступного.

16 липня 1993 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. 20 вересня 2005 р. Рішенням Рівненського міського суду шлюб між гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_4 було розірвано.

Із 2001 року ОСОБА_6 виїхав на заробітки закордон. 10 жовтня 2001 року ОСОБА_4 за кошти отримані від ОСОБА_6 було придбано за договором купівлі-продажу будинковолодіння №5 по вул. Блока в м. Рівне. Згідно ч. 1

ст. 22 КпШтС України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, оскільки будинковолодіння №5 по вул. Блока було придбано ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі із ОСОБА_6, це майно набуло статусу спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 30 Земельного кодексу України, №561-XII від 18.12.1996р., який діяв на час придбання будинковолодіння №5 по вул. О.Блока м. Рівне, при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання, земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Отже, будинковолодіння №5 по вул. Блока належало на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а земельна ділянка на якій воно розташоване перебувала у їх спільному користуванні.

Із 2003 року ОСОБА_4 розпочала реконструкцію спільного житлового будинку за кошти, які надавав ОСОБА_6. Також за спільні кошти подружжя було самовільно побудовано гараж. Тому майно (будівельні матеріали), придбане під час перебування у шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 набуло особливого статусу спільної сумісної власності подружжя.

До завершення будівництва (створення майна), відповідно до ч. З ст. 331 Цивільного кодексу України, особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право ОСОБА_6 на частку у спільному майні подружжя не визнавалося ОСОБА_4 та оспорювалося ОСОБА_7

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ч. 1 ст. 22 КпШтС України, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст.71 СК України, ч. 2 ст. 30 Земельного кодексу України, №561-XII від 18.12.1996р., ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 задовільнити повністю.

Визнати будинковолодіння №5 по вул. Блока в м. Рівне, придбане за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 10.10.2001р. об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4;

Визнати право спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали, що були використані на реконструкцію житлового будинку та гаражу за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду К.Е.Ореховська

-