Справа № 22ц-5860/11 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Соловйову А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним.

Просила позовні вимоги задовольнити визнати кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 недійсним. Визнати недійсним з моменту його укладання договір іпотеки № 90607.

Свої вимоги мотивують тим, що позивач та 22.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позивач отримав кредит в іноземній валюті в сумі 100000 доларів США з терміном повернення до 2022 року зі сплатою відсотків в розмірі 14 % річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань, між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки серії BKR №293603 від 22.07.2008 року, відповідно до якого, позивач передав в іпотеку квартиру №5 в будинку № 40 А по вул. Святошинській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

Оскільки договори були укладенні з порушенням її прав, тому просила визнати недійсними кредитний договір №0 від 22 липня 2008 року та договір іпотеки серії BKR №293603 від 22 липня 2008 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В своїй апеляційній скарзі позивач вказує на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки на неповно з'ясованих обставинах справи, не надано належної правової оцінки доказам, на які посилаються позивач, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого належними доказами, неправильного по суті та несправедливого рішення, в якому неповно відображені обставини, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали кредитний договір №0 від 22.07.2008 року у відповідності з умовами якого, позивач отримав кредит у сумі 100000 доларів США строком погашення до 2022 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити 14 % процентів річних за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобовязань, між сторонами було укладено договір іпотеки серії BKR №293603 від 22.07.2008 року, відповідно до якого, позивач передав в іпотеку квартиру №5 в будинку № 40 А по вул. Святошинській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Банк, який отримав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, має достатні юридичні підстави та законне право укладати кредитні договори в іноземній валюті, а також право вимагати виконання позичальником кредитного договору в іноземній валюті та приймати таке виконання в іноземній валюті, як в сумі основного боргу, так і процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вищезазначений кредитний договір було укладено та підписано за згоди обох сторін, які досягли згоди щодо істотних умов договору, а саме надання кредиту ОСОБА_3 у іноземній валюті, позивачем кошти було отримано та використано на власний розсуд.

Отже, при укладенні спірного кредитного договору позивачу були відомі усі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було надано достатніх доказів того, що спірні договори було укладено з порушенням чинного законодавства.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_4