Справа № 2-2766/11
Провадження № 2/1289/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого-судді Кузьменко В.В., при секретарі судового засідання Белевері В.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

В червні 2011 року до Заводського районного суду міста Миколаєва за підсудністю було передані матеріали цивільної справи за позовом ПАТ «СЕБ Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_5, ОСОБА_2.

В позовній заяві представник позивача просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту в сумі 664 101.28 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №297-в/41 від 05/05/2008 звернути стягнення на нерухоме майно: нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Дунаєва 31 та належить ОСОБА_2, на праві власності, поклавши на відповідачів судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05/05/2008 між АБ «Факторіал-Банк», повним правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк» і ОСОБА_5 було укладено договір кредиту під заставу нерухомого майна.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_5 між позивачем і ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, за яким остання передала позивачу в іпотеку нерухоме майно - нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Дунаєва 31.

Невиконання ОСОБА_5 умов кредитного договору призвело до виникнення заборгованості перед банком, яка станом на 11/02/2011 становить 664 101.28 грн. На підставі ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із підстав, викладених в позові, наполягаючи на його повному задоволенні.

Відповідач та представники позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що ними були прийняті спроби для врегулювання спору в досудовому порядку. Неодноразові звернення до позивача про зміну предмету іпотеки банком залишені без розгляду. Вказували на те, що нерухоме майно, на яке банк хоче звернути стягнення є їх способом заробітку і без існування якого кредитні зобовязання взагалі неможливо буде виконати, на підставі чого, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд прийшов висновку про під ставність заявлених вимог та задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05 травня 2008 року АБ «Факторіал-Банк», повним правонаступником якого є позивач та ОСОБА_5 уклади кредитний договір №297-в/41, за яким останньому було надано кредит у сумі 77 000.00 дол. США із кінцевим строком повернення до 04/05/2017 та сплатою процентів за його користування в розмірі 12.5% річних. В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 між банком і ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №3310. За умовами вказаного договору ОСОБА_2 передала позивачу в іпотеку нерухоме майно: нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Дунаєва 31 та належать ОСОБА_2 на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності САВ №847750, виданого 03/04/2008 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 взятих на себе кредитних зобовязань виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Окрім того, відповідно до п.4.2. укладеного договору, за період з 13/07/2008 по 10/02/2011 ОСОБА_5 нарахована пеня за порушення договірних зобовязань, яка становить 25 511.78 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по договору кредиту №297-в/41 станом на 11/02/2011 сформувалась з: 1) простроченої заборгованості за кредитом - 2 433.99 дол. США або 19 331.09 грн.; 2) прострочених нарахованих процентів 3 810.76 дол. США або 30 273.06 грн.; 3) нарахованих процентів за період з 31/01/2011 по 10/02/2011 включно - 155.28 дол. США або 1 233.56 грн.4) пені за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів за період з 13/07/2008 по 10/02/2011 - 25 511.78 грн. 5) залишку строкової заборгованості - 73 985.35 дол. США або 587 747.02 грн. та за розрахунком, наданим представником позивача і підписаним Начальником Центрального віддання ПАТ «СЕБ Банк» у м. Миколаєві становить 664 101.28 грн.

Відповідно до п.2.3, 2.5 укладеного іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки, в тому числі достроково, у разі якщо зобовязання, забезпечене іпотекою не буде виконане повністю або частково (в разі несвоєчасної сплати процентів та/або частини кредиту); у разі невиконання зобовязання за кредитним договором іпотеко держатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у повному обсязі, включаючи основну суму кредиту, процентів, комісій, можливих неустойок та збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобовязання, а також необхідні витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

За змістом ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Банком виконані вимоги ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», а саме, було надіслано вимогу про необхідність погашення кредитного зобовязання та попереджено про намір банку звернутися із позовом про звернення стягнення на майно, яким забезпечені кредитні зобовязання, в разі невиконання вимог у встановлений строк. Вимогу-попередження було отримано відповідачами 10 та 11 січня 2011 року, а 10 березня 2011 року позивач звернувся із позовом до суду. Таким чином твердження відповідача та представників про небажання банку здійснити досудове врегулювання спору, так як про необхідність погашення заборгованості їх було попереджено у встановлені законом порядку і строки.

За таких обставин, враховуючи положення ст.1054 ЦК України, ст.ст.12, 33,38,39 Закону України «Про іпотеку» наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в рахунок заборгованості за кредитним договором №297-в/41 від 05/05/2008 року 664 101.28 грн. в відшкодування судових витрат 1 820 грн., всього 665 921 (шістсот шістдесят пять тисяч девятсот двадцять одна) грн.. 28 коп.

Звернути стягнення публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором №297-в/41 від 05/05/2008 року в сумі 664 101.28 грн. на предмет іпотеки нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, що знаходяться за адресою буд.31 по вул. Дунаєва в м. Миколаєві, що належать ОСОБА_2 та передані нею в іпотеку на підставі договору від 05/05/2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції в 10 денний термін з дня його винесення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ п і д п и с ОСОБА_7

[ згідно до оригіналу ]