Єдиний унікальний номер 2-16/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2011 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Костинян І.М.

за участю сторін по справі:

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно-побудований гараж та про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно-побудований гараж та про поділ спільного майна подружжя.

У позові посилалась на те, що з відповідачем, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з 28 серпня 1981 р. по 15 березня 2006 р..

Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 11.12.1991 р. н. та ОСОБА_5, 06.04.1994 р. н., яких за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2001 р. залишено на вихованні ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 390/10 від 16.05.2000 р. відповідач є власником квартири № 66 житлового будинку № 287-А по вул. Руській в м. Чернівці, що підтверджується довідкою ЧКОБТІ № 2665 від 01.11.2007 р.

Квартиру придбали в період шлюбу в 1990 р. у ЖБК № 68, яку повністю було виплачено у 1992 р., що підтверджується рішенням виконкому Чернівецької міської ради № 390/10 від 16.05.2000 р. (п. 1, п.п. 1.1).

Квартира складається із трьох житлових кімнат житловою площею 35,7 кв. м. Загальна площа квартири складає 60,8 кв. м.. Дійсна інвентаризаційна вартість складає 45296 грн..

Вважає, що має право на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 з урахуванням того, що з позивачкою залишились проживати двоє неповнолітніх дітей.

Просила суд визнати за ОСОБА_3, право власності на 2/3 частин квартири АДРЕСА_2, що в м. Чернівці.

30 жовтня 2008 року позивачка збільшила позовні вимоги посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради народних депутатів від 18.09.2001 р. № 820/19 йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 0,0033 га в межах згідно з планом в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) для обслуговування гаража. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.05.2001 р. № 428/11 пп. 1, 1.1, надано дозвіл ОСОБА_1, інваліду II групи захворювання, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, установити збірно-розбірний металевий гараж для зберігання автомобіля на земельній ділянці за вищевказаною адресою. Відповідно до проектної документації на вибудований з відповідачем самочинний гараж (замовлення № 05/4212 АС Колективного проектно-кошторисного бюро побуту м. Чернівці) надано погодження головним архітектором міста ОСОБА_6, Чернівецьким міським управлінням ГУ МНС України в Чернівецькій області від 17.01.2006 р. та міськ СЕС від 19.01.2006 р.

Вказує, що у зв'язку з тим, що з позивачкою залишились проживати двоє неповнолітніх дітей, вважає, що її 1/2 частка у спільному майні подружжя судом може бути збільшена до 2/3 часток. За 1/3 частки гаража позивачка згідна виплатити грошову компенсацію відповідачу, а гараж повністю залишити у своїй власності. Спірне майно оцінює у 6000 грн.

Просила суд визнати право спільної сумісної власності між ОСОБА_3, та відповідачем, ОСОБА_1, на гараж в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) як на спільне майно подружжя.

Поділити спільне майно, гараж в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) між ОСОБА_3, та відповідачем, ОСОБА_1, виділивши ОСОБА_3, 2/3 гаражу, а ОСОБА_1 1/3 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Припинити право ОСОБА_1 на 1/3 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/3 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9), яка належить відповідачу, ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь відповідача, ОСОБА_1 2000 грн. за 1/3 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

15 квітня 2010 року позивачка змінила позовні вимоги в частині поділу гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Просила суд поділити майно, набуте позивачкою за час шлюбу з ОСОБА_1, виділивши позивачці 1/2 гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) та ОСОБА_1 теж 1/2 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/2 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

23 липня 2010 року позивачка змінила позовні вимоги в частині поділу гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Просила суд поділити майно, набуте позивачкою за час шлюбу з ОСОБА_1, виділивши позивачці 1/2 гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) та ОСОБА_1 теж 1/2 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

Визнати за ОСОБА_3 та за ОСОБА_7 право власності по 1/2 частин гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9).

30.10.2008 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя посилаючись на те, що ОСОБА_3 при розподілі майна зазначає лише квартиру АДРЕСА_3, однак, при цьому свідомо не вказує і на інше майно, що також є предметом поділу, як такого, що набуте під час спільного проживання. Це є квартира АДРЕСА_4, житловою площею 27,6 кв. м.

В даній квартирі значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_3, син ОСОБА_8, неповнолітні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

В зв'язку з поданням ОСОБА_3 позовної заяви, вимушений ставити питання про поділ майна в іншому співвідношенні:

- Залишити двокімнатну квартир № 50 по вул. Хотинській, 45А в м. Чернівці у

співвласності ОСОБА_3.

- Квартиру АДРЕСА_3 залишити у моїй власності.

Такий варіант поділу просить залишити у звязку з тим, що згідно довідки ЖЬК № 68 від 27.10.2007р. № 99 ОСОБА_1 один постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та регулярно сплачує, за власні кошти, комунальні послуги та витрати на утримання квартири.

Просив суд, відмовити в задоволенні позовної заяви (первісного позову) ОСОБА_3 до мене, ОСОБА_1, про визнання права власності на 2/3 квартири АДРЕСА_3, за безпідставністю.

Залишити у співвласності ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_5 А в м. Чернівці.

Залишити у власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3.

В судове засідання позивач не зявився та надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що позивачка збільшуючи частки в майні не враховує те, що з відповідачем проживають інші особи.

Крім того підтримали зустрічний позов та дали пояснення аналогічні зустрічній позовній заяві.

Представник Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засіданні не зявився, надіслав до суду заяву та просив справу розглядати без його участі. Крім того, надіслав пояснення в яких заперечував проти визнання права власності на гараж, оскільки земельна ділянка видавалась на збірно-розбірний металевий гараж, а ОСОБА_3 просить визнати право власності на цегляний гараж.

Суд заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно-побудований гараж та про поділ спільного майна подружжя підлягає частковому задоволенню, при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з відповідачем, ОСОБА_1, перебувала у шлюбі з 28 серпня 1981 р. по 15 березня 2006 р. (а.с.5,7).

Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 11.12.1991 р. н. та ОСОБА_5, 06.04.1994 р. н., яких за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2001 р. залишено на вихованні ОСОБА_3О.(а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 390/10 від 16.05.2000 р. відповідач є власником квартири № 66 житлового будинку № 287-А по вул. Руській в м. Чернівці, що підтверджується довідкою ЧКОБТІ № 2665 від 01.11.2007 р.(а.с.6)

Як установлено судом квартира була придбана в період шлюбу у 1990 р. у ЖБК № 68, яку повністю було виплачено у 1992 р., що підтверджується рішенням виконкому Чернівецької міської ради № 390/10 від 16.05.2000 р. (п. 1, п.п. 1.1).(а.с.8)

Дійсна інвентаризаційна вартість складає 45296 грн. (підтверджується листом ЧКОБТІ № 1272 від 01.11.2007 р.).(а.с.6)

Крім того, як установлено судом, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради народних депутатів від 18.09.2001 р. № 820/19 йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 0,0033 га. в межах згідно з планом в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9) для обслуговування гаража. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.05.2001 р. № 428/11 пп. 1, 1.1, надано дозвіл ОСОБА_1, інваліду II групи захворювання, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, установити збірно-розбірний металевий гараж для зберігання автомобіля на земельній ділянці за вищевказаною адресою.(а.с.25,26).

Відповідно до проектної документації на вибудований самочинний гараж (замовлення № 05/4212 АС Колективного проектно-кошторисного бюро побуту м. Чернівці) надано погодження головним архітектором міста ОСОБА_6, Чернівецьким міським управлінням ГУ МНС України в Чернівецькій області від 17.01.2006 р. та міськ СЕС від 19.01.2006 р.(а.с.27-38)

Згідно п. 1 ст. 331 Цивільного Кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1,3, 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули право власності на гараж який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0033 га, яка надана у постійне користування в межах згідно з планом в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу № 9), оскільки самочинно побудований гараж не порушує прав та законних інших осіб на земельній ділянці, яка була виділена у користування для цієї мети.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Враховуючи викладене суд вважає, що при поділі майна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 слід виходити з рівності часток подружжя.

Суд вважає, що вимога ОСОБА_3 про відступлення від засад рівності часток подружжя у звязку з тим, що на її утриманні є неповнолітні діти, які з нею проживають, не підлягає задоволенню, оскільки суд при поділі майна подружжя враховує те, що ОСОБА_1 є інвалід II групи захворювання, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та хворіє рядом хвороб (а.с.46-52).

Суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із змісту зустрічного позову , предметом поділу є квартира АДРЕСА_4, житловою площею 27,6 кв. м., в якій значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_3, син ОСОБА_8, неповнолітні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10.(а.с.41)

Проте як вбачається з матеріалів справи квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_8.(а.с.64)

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана до вести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в порушення вищевказаної норми не надав доказів того, що квартира АДРЕСА_4 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8.

Керуючись ст.218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно-побудований гараж та про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на ? частину квартири № 66 в будинку 287 «а» по вул. Руській м. Чернівці.

Поділити майно набуте під час шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_1, виділивши ОСОБА_3 ? частину гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу №9) та ОСОБА_1 ? частину гаражу в м. Чернівці по вул. Руській (біля гаражного кооперативу №9).

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину гаражу в м. Чернівці по вул.. Руській (біля гаражного кооперативу №9).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З повним текстом рішення сторін ознайомити через пять днів.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун