Справа № 2-6299/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Олешко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства Страхова компанія Інкомстрахпро стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ЗАТ Страхова компанія Інкомстрах про стягнення на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 56000 грн., пені в розмірі 2301600 грн., три відсотки річних в розмірі 6305 грн. 75 коп., суму інфляції 28560 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

При цьому, посилається на те, що між ОСОБА_1 і ЗАТ „Страхова компанія „Інкомстрах 12.12.2006 р. був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків НВ 024854, відповідно до якого ОСОБА_1 був застрахований від нещасного випадку (травмування). 10.06.2007 р. стався страховий випадок, ОСОБА_1 отримав травми внаслідок ДТП, а саме перелом ребер, забій та розрив лівої легені та інші. 11.06.2007 р. відповідач отримав заяву про виплату страхового відшкодування по випадку, що стався 10.06.2007 р., внаслідок якої ОСОБА_1 отримав травми. Страхова сума за договором страхування становить 100000 грн. 13.09.2007 р. ОСОБА_1 подав останні документи, які необхідні для виплати страхового відшкодування й по умовам договору виплата страхового відшкодування повинна була здійснена 28.09.2007 р., але станом на 30.06.2009 р. відповідачем не виплачена. Пеня, 3 % річних, інфляція вираховані з простроченої суми в 56000 грн. за 1370 днів. Невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором страхування спричинило ОСОБА_1 душевні та фізичні страждання, що виразились у настанні важкого матеріального стану, порушення укладу сімейного життя, пригніченості, депресії, постійних переживань.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позов визнала частково в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 36000 грн., мотивуючи тим, що інша сума в 20000 грн. страхового відшкодування не підтверджена Таблицею розмірів страхових виплат у звязку із травмуванням застрахованої особи, що є додатком №1 до Правил добровільного особистого страхування громадян від нещасних випадків №001 від 10.03.2004 р., бо травматичного шоку №24060 по медичним матеріалам не вбачається. По вимогам про стягнення пені, 3 % річних, інфляції пропущені строки позовної давності звернення з позовом до суду. Страхова компанія не заподіювала моральної шкоди позивачу, діючим законодавством України, умовами договору відшкодування моральної шкоди по спірним правовідносинам не передбачено.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ЗАТ „Страхова компанія „Інкомстрах 12.12.2006 р. був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків НВ 024854, відповідно до якого ОСОБА_1 був застрахований від нещасного випадку (травмування). 10.06.2007 р. стався страховий випадок, ОСОБА_1 отримав травми внаслідок ДТП, а саме перелом ребер, забій та розрив лівої легені та інші. 11.06.2007 р. ОСОБА_1 відповідачу надав заяву про виплату страхового відшкодування по випадку, що стався 10.06.2007 р., внаслідок якої він отримав травми. Страхова сума за договором страхування становить 100000 грн. 13.09.2007 р. ОСОБА_1 подав останні документи, які необхідні для виплати страхового відшкодування, а саме нотаріально завірені виписки та копії лікарняних листів й по умовам договору виплата страхового відшкодування повинна була здійснена протягом 15 днів, тобто 28.09.2007 р., але відповідачем так і не виплачена.

Згідно ст. 20 Закону України Про страхуваннястраховик зобов'язаний:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх

необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату

або виплату страхового відшкодування у передбачений договором

строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне

здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом

сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом;

7) надавати Державній автомобільній інспекції Міністерства внутрішніх справ України інформацію про укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до п.3.4 договору добровільного страхування від нещасних випадків НВ 024854 при травмуванні застрахованої особи внаслідок нещасного випадку розмір страхової виплати встановлюється за Таблицею розмірів страхових виплат у звязку із травмуванням застрахованої особи. Визначаючи розмір страхового відшкодування, представник позивача вказує а такий стан, як травматичний шок-№24060 Таблиці, яка є додатком №1 до Правил добровільного особистого страхування громадян від нещасних випадків №001 від 10.03.2004 р. Однак, така позиція подавача позову не є вірною, бо травматичний шок під №24060 відноситься до 24 розділу Таблиці, який передбачає ушкодження стоп та пальців стоп, і, відповідно, травматичний шок, що входить до цього розділу під номером 24060 є наслідком пошкодження стоп або пальців стоп. Ні у виписці з медичної карти ОСОБА_1 №814, ні у виписному епікрізі №359 не вказана така травма, як ушкодження стоп або пальців стоп, що спричинила виникнення травматичного шоку, а тому розмір страхової виплати в розмірі 20 % від страхової суми, тобто 20000 грн., не може бути виплачений позивачу по справі страховою компанією.

Позовні вимоги підтверджуються: копією договору серія НВ №024854 особистого страхування від нещасних випадків від 12.12.2006 р., копією виписного епікрізу №1359 від 18.06.2007 р. Ширяєвської центральної районної лікарні Одеської області, копією виписки із медичної карти №814 Київської міської клінічної лікарні №17 від 9.07.2007 р., копіями листків непрацездатності ОСОБА_1, копією довідки Ширяєвського РВ УМВС України в Одеській області від 13.06.2007 р., копією заяви ОСОБА_1 від 11.06.2007 р. про виплату страхового відшкодування, копіями заяв ОСОБА_1 на адресу відповідача по справі від 13.09.2007 р. про надання додаткових документів для виплати страхового відшкодування.

Позовні вимоги про стягнення пені, 3 % річних, інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню, бо заявлені по закінченню строків позовної давності, передбачених ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України, рахуючи з 28.09.2007 р., бо позов до суду був поданий лише 19.09.2011 р.

Не можуть бути задоволені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Так, представник позивача посилається в позові на ст. 611 ЦК України, Закон України Про захист прав споживачів, однак між сторонами існували договірні відносини, що врегульовані спеціальним законом-Законом України Про страхування, а договір серії НВ 024854 від 12.12.2006 р., Закон України Про страхування, ст.ст. 625, 992 ЦК України не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Згідно ст. 4 Закону України Про захист прав споживачівспоживач має право на відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в сумі 36000 грн. підлягають задоволенню в судовому порядку, бо добровільно відповідачем сума страхового відшкодування не була виплачена позивачу по справі.

Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України повинні бути стягнуті на користь позивача з відповідача в сумі 120 грн., сплачені за оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по квитанції від 15.09.2011 р., на користь держави з відповідача в сумі 360 грн. у вигляді судового збору-в частині задоволеного позову по матеріальній шкоді, в іншій частині незадоволених позовних вимог-компенсовані за рахунок держави, бо подавач позову при зверненні з позовом до суду судовий збір не сплачував.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20 Закону України Про страхування, ст.ст.10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства Страхова компанія Інкомстрахпро стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства Страхова компанія „Інкомстрах на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 36000 грн., судові витрати по справі в розмірі 120 грн., а всього 36120 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства Страхова компанія „Інкомстрах на користь держави судові витрати по справі, понесені судом, в розмірі 360 гривень.

В частині незадоволених позовних вимог витрати по справі, понесені судом, компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя