Справа № 4-с/2506/26/11
Провадження № 2/2506/9/12
У Х В А Л А

03 лютого 2011 року

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді - Рахманкулової І.П.,

при секретарі - Верещагіній А.О.,

за участю заявника, її представника, суб»єкта

оскарження, представника заінтересованої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2,-

заінтересована особа - Дочірнє підприємство «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,-

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 16.08.2010 року про закінчення виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця здійснити виконання рішення суду в порядку, передбаченому законом не шляхом поновлення в неіснуючу філію, а шляхом працевлаштування в ДП «Чернігівський облавтодор», як про це зазначено у виконавчому листі.

У судовому засіданні заявник підтримала подану скаргу і просила суд її задовольнити.

Суб»єкт оскарження в судовому засіданні проти скарги заперечувала, посилаючись на те, що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам закону, а також просила суд залишити скаргу без розгляду, посилаючись на те, що заявник пропустила строк звернення до суду, передбачений ч,1 ст. 385 ЦПК України.

Представник боржника проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на правомірність прийнятого державним виконавцем рішення, оскільки ОСОБА_1 наказом №147/1 від 22 серпня 2006 року була поновлена на посаді бухгалтера філії «Управління по виробництву дорожньо - будівельних матеріалів» Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» (надалі «УВДБМ»), а тому рішення суду фактично виконане.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №4-с-88/09, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 09 липня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Зобовязане Дочірнє підприємство «Чернігівський облавтодор» працевлаштувати ОСОБА_1 в цьому ж підприємстві.

При розгляді вказаної вище цивільної справи судом встановлено, що наказом філії «УВДБМ» від 01.11.2000 року за №7-к позивачка була призначена на посаду бухгалтера. У звязку з народженням дитини відповідно до наказу від 05.11.2002 року за №82 їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Під час перебування ОСОБА_1 у відпустці, наказом філії від 18.04.2003 року, її звільнили з посади у звязку з ліквідацією філії за п.1 ст. 40 КЗпП України. В подальшому цей наказ іншим наказом ДП «Чернігі вобл авто дор» від 8 грудня 2003 року за №35/2 був скасований як незаконний, позивачку поновили на попередній посаді бухгалтера філії «УВДБМ» та попередили про наступне вивільнення при виході на роботу в звязку з закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку за п.1 ст. 40 КЗпП України. У грудні 2003 року вона звернулась до відповідача із заявою про працевлаштування, але листом від 31 грудня 2003 року їй було відмовлено у звязку з відсутністю вакантних посад за спеціальністю. Але згідно наказу за №25 від 17 лютого 2003 року в п.2 було зазначено про ліквідацію філії і передбачалося п.9 цього ж наказу про працевлаштування працівників ліквідованого УВДБМ згідно чинного законодавства.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1, Апеляційний суд Чернігівської області мотивував рішення тим, що поновивши позивача на неіснуючій посаді ліквідованої філії, яка хоч і не виключена з державного реєстру, уповноважена особа не виконала вимог п.9 наказу №25 від 17.02.2003 року та не врахувала тих обставин, що ОСОБА_1 відповідно до наданих документів має доньку віком 2 роки, яку виховує сама, шлюб між сторонами розірвано в червні 2003 року, з чоловіком разом не проживають, то в силу ст. 184 КЗпП України вона є матірю одиначкою.

Постановою заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління ОСОБА_2 від 16.08.2010 року закінчене виконавче провадження по виконанню рішення суду про зобовязання ДП «Чернігівський облавтодор» працевлаштувати ОСОБА_1 в цьому ж підприємстві у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду. Постанова про закінчення виконавчого провадження мотивована тим, що залишився чинним наказ №147/1 від 22.08.2006 року, де зазначено, що на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 09.07.2004 року ОСОБА_1 поновлено на посаді бухгалтера філії УВДБМ з 03.10.2005 року, (а.с.14-15).

Як пояснив суду представник боржника, філія УВДБМ, в яку була поновлена ОСОБА_1, з 2003 року знаходилася в стадії ліквідації і жодної господарської діяльності не здійснювала, а тому до Реєстраційної палати для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -

підприємців відомості про філію «Управління по виробництву дорожньо - будівельних матеріалів» ДП «Чернігівський облавтодор» не подавалися.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вжити заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Суд приходить до висновку, що поновивши наказом №147/1 від 22.08.2006 року позивачку на посаді у ліквідованій філії з 03.10.2005 року, яка з 2003 року не здійснювала жодної господарської діяльності, боржник не виконав рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 09.07.2004 року, яким було зобовязане ДП «Чернігівський облавтодор» працевлаштувати ОСОБА_1 в цьому ж підприємстві.

Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2009 року у справі №4-с-88/09 було задоволено скаргу ОСОБА_1 Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2863 від 09.07.2004 року щодо зобовязання ДП «Чернігівський облавтодор» працевлаштувати ОСОБА_1 в цьому ж підприємстві та зобовязано державного виконавця відновити виконавче провадження та виконати рішення апеляційного суду Чернігівської області в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Вказане виконавче провадження 20.12.2007 року було закінчено згідно постанови старшого державного виконавця у звязку з тим, що виконати рішення суду без участі боржника неможливо на підставі п. 11 ст. 37, 76 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем накладалися штрафи на боржника за невиконання рішення суду в той час, коли існував наказ №147/1 від 22.08.2006 року про поновлення ОСОБА_1 у ліквідованій філії.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів влади, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2010 року прийнята без достатніх правових підстав, є передчасною та не обґрунтованою.

Суд також вважає безпідставними доводи субєкта оскарження щодо пропущення заявником строку звернення до суду зі скаргою, оскільки оскаржувана постанова отримана стягувачем 26.08.2010 року, яку ОСОБА_1 своєчасно 06.09.2010 року оскаржила до начальника Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції. Після отримання відповіді на скаргу 08.12.2010 року, ОСОБА_1 14.12.2010 року звернулася до суду зі скаргою, у порядку ст. 383 ЦПК України.

Статтею 384 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії чи бездіяльності

державного виконавця до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, а тому ОСОБА_1 оскаржила дії державного виконавця у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 210, 385-388 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 16.08.2010 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2- 2863 про зобовязаня Дочірнього підприємста «Чернігівський облавтодор» працевлаштувати ОСОБА_1 в цьому ж підприємстві, зобов»язавши заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на користь держави 3 грн. 40 коп. державного мита.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: