Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
№2-305/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі судді Боженко Л.В., при секретарі Живченко О.А., за участю позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендної платі, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася через суд із даним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2007 року по ініціативі відповідача, керівника ОСОБА_4 вона заключила договір оренди земельної ділянки, розміром 10 550 га, яка належіть її на праві власності вартістю 83 369 грн. 26 коп.,з відповідачем ТОВ «Сільскогосподарче товариство ім. Б.Хмельницького». Строк дії договору визначений - 20 років. Не повідомивши позивача керівник ОСОБА_4 зробив відмітку в Богданівської сільської ради про реєстрацію договору оренди, не зареєструвавши договір в нотаріальному порядку, хоча повідомив, що нотаріально зареєстрував. Таким чином відповідач обманув його. Крім того, згідно п. 6 Договору відповідач повинен сплачувати орендну плату у розмірі 1,5 % від ціни земельної ділянки, що становить 1250 грн. 54 коп./або в натуральній формі не менше двох тон зерна в термін з 01 серпня по 31 грудня кожного року.

Орендну плату відповідач сплачував у щороку, хоча зерно, що він видавав як орендну плату, було не якісним.

01.09.2008 року вступив в закону силу Указ Президента України № 725/2008 від 19.08.2010 року « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок (паїв)», яким розмір орендної плати з 1,5 % збільшився на розмір не менше 3% від ціни земельної ділянки. В звязку з новим Указом він неодноразово звертався до ОСОБА_5 з проханням виплатити йому орендну плату, але ОСОБА_4З відмовлявся сплатити заборгованість по орендній платі, заявивши, що Указ для нього ніякої сили немає, тому що в договорі вказана сума орендної плати 1, 5% , а тому на протязі 20 років буде сплачувати лише 1,5% від ціни земельної ділянки орендної плати. Крім того, згідно п.10 даного договору в разі невиплати в вказані строк, справляється пеня в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день про строчки. Таким чином, починаючи з дня вступу Указу - з 01 вересня 2008 року по даний час відповідачем не сплачено орендної плати за 4 місяці 2008 року 1250грн.54коп. : 12 міс. X 4 міс. =418 грн. 18 коп., за 2009 рік: 12 місяців - 1250грн. 54коп., за 10 місяців 23 дня 2010 року: 1250 грн. 54 коп. : 12 місяців = 104 грн. 55 коп. х 10 міс. = 1045 грн. 50 коп., за 23 дня: 104 грн. 55 коп. : 30 днів. = 3 грн. 49 коп. х 23 дні = 80 грн. 27 коп. Таким чином заборгованість по орендної плати складає суму: 418 грн. 18 коп. + 1250 грн. 54 коп. + 1045 грн. 50 коп. + 80 грн. 27 коп. = 2 794грн. 49 коп. Відповідачем не сплачена пеня за 122 днів 2008 року, 365 днів 2009 року, 327 днів 2010 року, а всього за 814 днів х 0,2 % х 2 794 грн. 49 коп. = 4549 грн. 43 коп. Тому просить Договір оренди земельної ділянки від 25.11.2007 року, укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» розірвати. Стягнути на її користь з ТОВ „ СТ імені ОСОБА_3 заборгованість по орендної плати за землю 2 794 грн. 49 коп. та пеню за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 4 549 грн. 43 коп.

В судовому засідання позивач ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову, приєднав до справи письмове заперечення.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки. представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним І кодексом України, Цивільним кодексом України, законом України «Про оренду землі». І законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, що встановлено ст.. 2 ЗУ « Про оренду Землі».

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін також з інших підстав, визначених законом, що передбачено у п.31 договору оренди землі, укладеного між сторонами.

Згідно із ст.13,15,19 ЗУ «Про оренду землі» - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов передбачених ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», підписання договору оренди землі та його реєстрації він набуває чинності та може бути змінений лише за взаємною згодою сторін відповідно до ч. 2 ст. 23 З У «Про оренду землі», також і в частині зміни розміру орендної плати Згідно зі ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно де вимог частини 2. ст.. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідальність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони, якщо виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем 25.11.2007 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 10 550 га, відповідно до умов якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 83 369 грн. 26 коп., розмір орендної плати в грошовому - 1250грн.54 коп. або в натуральній формі не менше 2 тон зерна., термін дії договору - 20 років.(а.с. 3-4). Відповідно до п. 9 розмір орендної плати переглядається щорічно У разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміні розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках , передбачених законом.(а.с. 3)

Позивачка посилається на те, що розмір орендної плати не переглядався , оскільки угоду про підвищення орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки сторони не підписували. Відповідно до п.1 Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток із змінами від 19.08.2008 року, плата за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення запроваджується у розмірі не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки та поступового збільшення цієї плати в залежності від результатів господарської діяльності та фінансово економічного стану орендаря. Однак грошова оцінка орендної платі не приведена на вимогу позивача у відповідності до вимог чинного законодавства, що не відповідає п. 9 договору, який передбачає що у разі підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, щорічно переглядається розмір орендної плати та п. 30 договору, відповідно до якого зміна умов договору здійснюється у письмовій формі. Грошова оцінка орендної плати згідно із договором визначена на рівні 2007 року, виходячи із оцінки земельної ділянки 83 369 грн. Як вказу є позивачка грошова оцінка переданої земельної ділянки складала в 2009 році 98 761 грн. , в 2010 році 104 570 грн., а тому орендна плата у грошовому виразі повинна бути не менше 3% від грошової оцінки землі. Таким чином наявні підстави для перегляду визначеної у договорі орендної плати згідно із п.9 договору, оскілки з часу набрання чинності договором минуло два роки, підвищилась оцінка земельної ділянки, наявні інфляційні процеси.

Однак сторонами відповідної угоди в письмовій формі не укладено, що є порушенням п. 30 договору та ст. 654 ЦК України, відповідно до якої зміна договору вчиняється такій самій формі, що й договір, що змінюється.

У судовому засіданні було встановлено, що позивачка неодноразово запропонувала відповідачу змінити умови договору оренди та збільшити розмір орендної плати не менш 3% від вартості земельної ділянки, але у зв'язку із непогодженням відповідача змінити розмір орендної плати наполягає на розірванні договору, посилаючись на зростання цін, неможливість отримувати той прибуток на який вона сподівалася під час укладання договору, що подальше збереження договору з вини відповідача буде ущемляти її матеріальне становище.

Крім того із викладеного вище слідує, що обставини, які існували на час укладення договору, істотно змінились через зміну зовнішніх обставин, які не залежать від волі сторін. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру орендної плати, подальше його існування не відповідає інтересам позивача. У зв'язку з тим, що сторонами не досягнуто згоди щодо приведення договору оренди у відповідальність із обставинами, які істотно змінились, а розмір орендної плати є істотною умовою договору, договір оренди, укладений між сторонами підлягає розірванню на підставі ст. 652 ЦК України, ст.. 32,34 ЗУ «Про оренду землі».

Що стосується вимог про стягнення заборгованості по орендної плати, то вони також повинні бути задоволенні у розмірі 2 794 грн. 49 коп. згідно розрахунку позивачки. Крім того згідно п. 10 договору оренди передбачено, що в разі несплати орендної плати встановлений термін, визначений договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, тому суму 4 549 грн. 43 коп. належить стягнути на користь позивача з ТОВ «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 10, 62,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендної платі задовольнити повністю.

Договір оренди земельної ділянки від 25.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» розірвати.

Стягнути з ТОВ «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 заборгованість орендної плати за землю 2 794 грн.(дві тисячі сімсот дев'яносто чотири) 49 коп. та пеню за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 4 549 грн. (чотири тисячі п'ятсот сорок дев'ять) 43 коп.

Стягнути з ТОВ «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» на користь держави судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн..44 коп.

Стягнути з ТОВ «Сільськогосподарське товариство імені ОСОБА_3» в бюджет м. Павлограда витрати по сплаті інформаційне - технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Боженко