Справа № 2-5570
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06 жовтня 2011 року Солом`янський районний суд м.Києва

в складі: головуючого -судді - ЛАЗАРЕНКО В.В.

при секретарі - Подобєді О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: орган опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться долею дівчинки, не приймає участі у її вихованні та утриманні.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач пояснила у судовому засіданні, що відповідач ніколи не цікавився долею ОСОБА_3, не приймав участі у її вихованні, навіть не забрав позивачку з дитиною з пологового будинку.

За весь час дитину бачив декілька разів, не вітав її з днями народження та з іншими важливими подіями в житті житини. Не забезпечував умови для нормального розвитку дитини формування її особистості.

Коли дитина серйозно захворіла і була на грані життя та смерті, жодного разу не поцікавився її станом здоров`я, не запропонував свою допомогу, незважаючи на те, що відповідач за фахом лікар.

Дитина не знає батька. За 12 років відповідач бачив дитину декілька разів, зокрема, на опікунській раді та у нотаріуса, коли було необхідно отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову і просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач не міг виконувати свої батьківські обов'язки в зв'язку з тим, що батько позивачки - його свекор, перешкоджав йому в спілкуванні з дитиною. Тому він, з метою ненанесення дитині психологічної травми, не намагався спілкуватися з дитиною.

Представник 3-ої особи - органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації -підтримала позовні вимоги позивачки і просили їх задовільнити. В судовому засіданні представник третьої особи зазначила, що дитина - ОСОБА_3 повідомила про те, що не вважає ОСОБА_2 своїм батьком та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача його представника, представника 3-ої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 січня 1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 13 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутинського району м. Києва (а.с.6).

30.08.2001 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю, навчається в СЗШ № 147 м. Києва в 6-Б класі (а.с.9). До шкоди дитина відвідувала ДНЗ № 508.

Згідно довідки форми №3 від 13.01.2011 року позивач разом із дитиною ОСОБА_3, зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1.

/а.с.16/.

Як вбачається з характеристики на вихованицю ДНЗ № 508 м.Києва, ОСОБА_3 виховувалася в дитячому садочку № 508 з 2003 по 2006 роки. За час відвідування садочка проявила себе доброзичливою, скромною, винахідливою, відповідальною, розумною, слухняною дівчинкою.

Дівчинкою займалася мама, яка постійно цікавилася успіхами дитини, її поведінкою та різносторонніми інтересами, приводила і забирала з дитячого садочка, приймала активну участь у благоустрої групової кімнати. На всі прохання вихователя мама реагувала позитивно, регулярно відвідувала батьківські збори.

Батько жодного разу не цікавився інтересами та життям ОСОБА_3 і жодного разу в стінах садка його ніхто з вихователів не бачив.

/а.с.7/.

З характеристики на ученицю 60Б класу СЗШ № 147 м. Києва ОСОБА_3, вбачається, що з дитина навчається в СЗШ № 147 з 5 класу.

Вихованням дитини займається мати, яка регулярно відвідує батьківські збори, турбується за навчання та виховання доньки.

Батько не приймає участі у вихованні доньки, за час навчання не бачили його жодного разу в стінах школи. Він як батько не бере участі у вихованні доньки, а тільки перешкоджає в усіх добрих починаннях матері ОСОБА_3.

/а.с.8/.

ОСОБА_3 також навчається в спеціалізованому навчально-виховальному комплексі "Лісові дзвіночки"з поглибленим вивченням іноземних мов в 4-А класі.

З характеристики, виданої СНВК "Лісові дзвіночки" 22.07.2011 року, вбачається, що під час перебування в школі-саду дівчинкою переймалися мама і бабуся.

Тато не навідав дитину жодного разу. На батьківські збори, заходи класу, святкові ранки до дівчинки приходила тільки мати. Батько не цікавився долею і успіхами дитини ніяким чином, не приймав участі у її навчанні та вихованні.

/а.с.10/.

З довідки за № 644 від 22.07.2011 року, виданої Дитячою поліклінікою №2 Деснянського району м. Києва вбачається, що ОСОБА_3, 1999 року народження, перебуває на диспансерному обліку в поліклініці з діагнозом - Ідіоматична тромбогинічна пурпура.

Лікувалася в ОХМАТДИТі в 2010 році. Консультована в онкогематології.

За останні 12 років догляд за дитиною з боку матері, бабусі, дідуся.

/а.с.11/.

Як вбачається з соціально-психологічного висновку, складеному Солом`янським районним у м. Києві Центром соціальних служб для сім` ї, дітей та молоді за № 460 від 25.07.2011 року, загальний психоемоційний стан дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стабільний, рівень інтелектуального розвитку відповідає віковій нормі. Наразі у дівчинки діагностується нормальний рівень тривожності, який необхідний для адаптації та продуктивної діяльності. Дитині властиві: активність, комунікабельність, м`якість, доброзичливість, відкритість, не агресивність, висока мотивація досягнення.

В ході обстеження відмічено, що дівчинка має прагнення до уникнення конфліктів: вона терпеливо може згоджуватися із вимогами дорослих, так і виказувати свої бажання сміливо, впевнено. Також для неї характерна самостійність, виражений індивідуалізм, вибірковість в контактах, що дає їй можливість організовувати свій час згідно своїх потреб та запитів.

До своєї сім`ї дівчинка відносить дідуся та бабусю, які часто приходять до них в гості; маму себе і свою кушку Мурку.

В дівчинки склалися доброзичливі стосунки із усіма членами її сім`ї. Особливо вона виказує прихильність до мами, яка для неї є авторитетом і зразком у всьому.

Мати дівчинки розказала доньці про її кревного батька, дівчинка знає його ім`я, та імена його батьків.

Однак дівчинка не вважає кревного батька та його рідних своєю сім`єю, відмежовуючи своє життя від них.

/а.с. 12/.

Судом також встановлено, що постановою Ватутинського районного суду м. Києва від 06 березня 2000 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 1999 р.н., в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача.

12 жовтня 2006 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_2 розмір аліментів, які відповідач сплачував на утримання ОСОБА_3 було зменшено до 1/6 частини доходів відповідача щомісяця.

/а.с. а.с. 13, 14/.

З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністраії від 22.09.2011 року за № 10090/01, вбачається, що працівниками служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 13.09.2011 року була проведена бесіда з неповнолітньою ОСОБА_3 з метою виявлення думки дитини стосовно питання позбавлення її кревного батька батьківських прав.

Дівчинка повідомила, що не вважає ОСОБА_2 своїм батьком, давно його не бачила та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 20.09.2011 року ОСОБА_2 підтвердив, що не спілкується з дитиною, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та успіхами, не надає матеріальної допомоги, але заперечував проти позбавлення його батьківських прав, посилаючись на чинення матір`ю дитини перешкод у спілкуванні з донькою, однак надати документальні підтвердження своїм поясненням не зміг.

Орган опіки та піклування, виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів дитини, керуючись ст. ст. 164, 171 СК України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини (засідання 20.09.2011 року) та думку малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, 1999 року народження.

/а.с. а.с. 41-42/.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, і про позбавлення та поновлення батьківських прав"визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, її фізичним та психічним розвитком не цікавиться, а тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави для задовлення позову.

Суд критично оцінює заперечення відповідача в судовому засіданні про те, що батько позивачки перешкоджав йому в спілкуванні з дитиною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 4 статті 59 ЦПК України передбачає, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Крім того, ч. 2 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29.12.11976 року "Про судове рішення" /з наступним змінами/ передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Між тим, відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Не встановлені вони і судом. За таких обставин, суд не приймає заперечення відповідача до уваги при ухваленні рішення суду.

Враховуючи, що відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сума сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 08,50 грн. та 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.164, 166 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 8,50 гривень та витрати з інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37,50 гривень, а всього 46,00 гривень.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: