Справа № 22-ц-3216/11 22.11.2011 22.11.2011 28.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3216/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Голубкіною О.О.,

за участю : представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави.

Позивач зазначав, що 06 квітня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №NKGDAU00220097( далі Договір), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10767 доларів США 12 центів зі сплатою за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 квітня 2014 року.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором між сторонами цього ж дня було укладено договір застави автотранспорту, за яким в заставу передано автомобіль ЗАЗ- Daewoo, 2006 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 2426АН та належить на праві власності позичальникові.

Між тим, відповідач свої зобовязання належним чином за договором не виконував. Станом на 04 липня 2011 року заборгованість склала 10909.28 доларів США, із них: 7129 доларів США - заборгованість за кредитом, 2379.85 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 209.57 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1190.86 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Посилаючись на викладене, Банк просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 10909 грн.28 коп. звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ- Daewoo , 2006 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 2426АН який належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом надання права продажу автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобовязати ОСОБА_5 передати Банку технічний паспорт та ключі від автомобіля ЗАЗ- Daewoo, а у разі втрати чи пошкодження технічного паспорту зобовязати ВРЕР УДАІ м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області( далі- УДАІ) відновити втрачені документи, стягнути судові витрати.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року позов Банку задоволено частково. Постановлено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 квітня 2007 року у сумі 10909 доларів США 28 центів звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ- Daewoo, 2006 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 2426АН, заставною вартістю 38980 грн., що належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом реалізації предмету застави органами державної виконавчої служби на публічних торгах, стягнуто судові витрати у розмірі 989 грн.47коп.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалите нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення Банком норм матеріального права та діючого законодавства, третя особа просила в задоволенні апеляційної скарги в частині, що стосується питання державного обліку та порядку реалізації транспортного засобу відмовити, а рішення суду в частині звернення стягнення на предмет застави - залишити без змін

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача та третьої особи, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 06 квітня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №NKGDAU00220097( далі Договір), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10767 доларів США 12 центів зі сплатою за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 квітня 2014 року.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором між сторонами цього ж дня було укладено договір застави автотранспорту, за яким в заставу передано автомобіль ЗАЗ- Daewoo, 2006 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 2426АН, заставною вартістю 38980 грн. Предмет застави належить відповідачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів.

Між тим, відповідач свої зобовязання належним чином за договором не виконував. Станом на 04 липня 2011 року заборгованість склала 10909.28 доларів США, із них: 7129 доларів США - заборгованість за кредитом, 2379.85 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 209.57 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1190.86 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно п. 15.7.1 Договору застави автотранспорту від 6 квітня 2007 року та відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» Банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання заставодавцем якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Установивши, що відповідачем порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його користування, винагороди, пені у загальній сумі 10909.28 доларів США та урахуванням положень ст. ст. 543, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.20 Закону України «Про заставу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на заставлене майно підлягають задоволенню.

Між тим, визначаючи спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 16 ЦК України, відповідно до якої, суд може захищати цивільне право або інтерес особи також способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса в установленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно п.24 Договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, в тому числі шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем або на публічних торгах: шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі, з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, регулюється нормами Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

За приписами п. 2 ч.1 ст 26 Закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Порядок проведення реалізації предмета застави та повноваження Банку, як заставодержателя визначені в ст.ст. 25, 27 - 30 вищевказаного Закону України без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження заставодавця.

Відповідно до вимог ст. 22 цього Закону, обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням.

За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:

1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження;

2) сплату процентів і неустойки;

3) сплату основної суми боргу;

4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження;

5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Якщо боржник та обтяжувач досягли згоди про збільшення максимального розміру забезпеченої обтяженням вимоги, таке збільшення підпорядковується пріоритету іншого обтяження, зареєстрованого раніше моменту реєстрації відомостей про зміну розміру забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Згідно п.34.3 договору застави максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором складає 54374 грн., тоді як заборгованість на погашення якої позивач просить звернути стягнення на заставлене майно складає 10909.28 доларів США, що в національній валюті еквівалентна 86964 грн.96 коп. На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув.

Будь-яких даних про умови досягнення згоди між сторонами про збільшення максимального розміру забезпечення обтяженням вимог в договорі застави не зазначено.

За такого колегія вважає заможливе звернути стягнення на заставлене майно в межах суми вказаної в п.34.3 договору застави, а саме : 54374 грн., що на час ухвалення рішення колегії 22 листопада 2011 року по курсу 7.98 грн. за долар США становить 6813 доларів США 78 центів, з яких: 3033 доларів 50 центів, що еквівалентно 24207 грн.38 коп. заборгованість по кредиту, 2379 доларів США.85 центів, що еквівалентно 18991 грн.20 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 209 доларів США 57 центів, що еквівалентно 1672 грн.36 коп. заборгованості за користування кредитом, 1190 доларів США 86 центів, що еквівалентно 9503.06 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

У порушення наведених вимог в рішенні суду першої інстанції відсутні складові розміру заявлених вимог, початкова вартість для подальшої реалізації.

Оскільки Банком не надано дані, щодо вартості предмету застави на час звернення до суду, то колегія суддів вважає за можливе визначити початкову вартість автомобіля ЗАЗ- Daewoo, 2006 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 2426АН, відповідно до п.34.5 Договору застави, яким передбачено заставну вартість даного нерухомого майна, а саме : 38980 грн.

Що ж стосується вимог Банку щодо зняття спірного автомобіля з обліку в органах УДАІ, зобовязання відповідача передати Банку технічний паспорт та ключі на автомобіль, а у разі втратити чи пошкодження технічного паспорту зобовязати УДАІ відновити втрачені документи, то зазначені вимоги взагалі не входять до способу реалізації предмету застави, визначеного законом і вони не підлягають задоволенню.

Звернення стягнення на предмет застави у спосіб, визначений позивачем, не свідчить про перехід до Банку права власності на предмет застави та не надає йому повноважень як власнику, щодо розпорядження даним рухомим майном на підставі п.п.8, 40 Постанови Кабінету міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження порядку державної реєстрації ( перереєстрація), зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів», відповідно до якої зняття з обліку транспортного засобу проводиться на підставі заяви власника або рішення суду, засвідченого в установленому порядку, із зазначенням юридичної чи фізичної особи, яка визнається власником транспортного засобу. Більш того предявлені позивачем вимоги до ДАІ виходять за межі вимог, які можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства в порядку ст.15 ЦПК України.

Крім того, як вбачається із позовної заяви, УДАІ залучено до участі в справі в якості третьої особи і не залучалась до участі у справі за цим позовом як відповідач. За правилами ж ст. ст. 30, 35 ЦПК України ніяких зобовязань за рішенням суду на третю особу не може покладатися.

За такого доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та суперечать вимогам діючого законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія судів приходить до висновку про те, що заявлені Банком вимоги про звернення стягнення на предмет застави у зазначений ним спосіб є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України скасуванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК зміна або ухвалення нового судового рішення є підставою для зміни і розміру відшкодування позивачеві судових витрат. Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути 543 грн. 74 коп. судового збору, що пропорційно до розміру задоволених судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

В рахунок заборгованості за кредитним договором №NKGDAU00220097, укладеним 06 квітня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_5 в сумі 6813 ( шість тисяч вісімсот тринадцять) доларів США 78 центів, з яких: 3033 (три тисячі тридцять три) долари 50 центів заборгованість по кредиту, 2379 ( дві тисячі триста сімдесят девять) доларів США 85 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом, 209( двісті девять) доларів США 57 центів заборгованість за користування кредитом, 1190 ( одна тисяча сто девяносто) доларів США 86 центів - пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ- Daewoo, 2006 року випуску, легковий седан-В, № кузова/шасі Y6DT323, реєстраційний номер ВЕ 2426АН та належить на праві власності ОСОБА_5, вартістю 38980 грн., що є початковою ціною для подальшої реалізації.

Визначити спосіб реалізації предмету застави - продаж ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіля шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

В задоволенні вимог щодо зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ВРЕР УДАІ м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області, надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, передачі Банку відповідачем технічного паспорту та ключів від автомобіля, зобовязання ВРЕР УДАІ м. Миколаєва відновити втрачені документи відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - 543 ( пятсот сорок три) грн.74 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: