Справа № 2/1522/8274/11
06 жовтня 2011 року Приморський районний суд міста Одеси, у складі:
головуючого судді - Шенцевої О.П.,
при секретарі Крецу М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
26.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в ході судового розгляду був уточнений, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за розпискою у сумі 30 000 доларів США, що еквівалентно 238 800 гривень, та відсотки.
В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню.
На даний момент зобовязання по розписці відповідачем не виконанні.
Відповідно до ст.216 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобовязання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення зазначити про це у розписці, що ним видається. Факт знаходження боргового документа у боржника посвідчує припинення зобовязання, поки не доведено інше.
В даному випадку борговий документ знаходиться у позивача, що підтверджує наявність боргу на його користь та спростовує доводи відповідача про відсутність боргових зобовязань перед ним.
Згідно зі ст. 376 ЦК України позичальник вправі заперечувати договір позики за його безгрошовістю, доводячи, що гроші або речі в дійсності зовсім не одержані ним від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж зазначено в договорі. В тих випадках, коли договір позики повинен бути укладений у письмовій формі (стаття 375 цього Кодексу), заперечення його за безгрошовістю шляхом свідоцьких показань не допускається, за винятком випадків кримінально карних дій.
З огляду на положення ст.60 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо безгрошовості договору позики, зокрема доказів його звернень з питання розгляду спірних відносин щодо договору позики з позивачем шляхом кримінального судочинства.
Суду не надані докази того, що ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 борг.
Відповідно до ч.2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
Таким чином, суду позивачем надані докази про наявність боргових зобовязань ОСОБА_2, доказів повернення боргу немає, тому позовні вимоги повинні бути задоволені.
Суд задовольняє позивні вимоги про стягнення боргу вiдповiдно до курсу гривні до іноземних валют, НБУ України на 06 жовтня 2011 року, сума боргу в гривневому еквiвалентi складає 239 181 грн. (30 000 доларів США * 7,9727 = 239 181 грн.), а сума заборгованості по відсоткам складає 115 604,15 гривень (строк прострочення 29 місяців * 500 доларів США * 7,9727 гривень = 115 604,15 гривень). Загальна сума заборгованості складає 354 785 гривень 15 копійок (239 181 + 115 604,15 гривень).
У відповідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за сплату держмита у розмірі 1 700 гривень та ІТЗ у розмірі 120 гривень.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 533 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмiрi 354 785 гривень 15 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмiрi 1820 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-тидневний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя 06.10.2011