АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Баранніка О.П., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірними дій по кредитній угоді, зміну умов кредитної угоди та зобовязання вчинити певні дії по кредитній угоді, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 04.02.2008 року укладено кредитний договір № 108269, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 кредит в сумі 11000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 04.02.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.02.2008 року між сторонами був укладений договір застави майна №269-1, згідно з яким відповідач надав в заставу: 1) Нагрівач дизельний ВV 170Е №001, №002, 2005/2006 року випуску в кількості 2-х одиниць; 2) Відбійний молоток Н 65SВ 2 №0122006 року випуску в кількості 1 одиниці; 3) Зварювальний напівавтомат 203/2 Т №007 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 4) Каменеріз ТС 250 3 №008 2005 року випуску в кількості 1 одиниці; 5) Пилка для оброблення торців № 013, №015 2006 року випуску в кількості 2-х одиниць; 6) Зварювальний автомат QUALITY, виробництво Італії №з 031 до 033 включно 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 7) Бетонозмішувач, 2,5кВТ, 50Л №013, №015 2005, 2007 року випуску в кількості 2-х одиниць; 8) Бетонозмішувач, 2,5кВТ, 150Л №024, №025, №026 2005/2007 року випуску в кількості 3-х одиниць; 9) Шліфувальна машина СО-206, 22кВТ, 220 В №016 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 10) Міні електростанція SРМО SH 10 000 В, 9 кВТ, 1ф, 4,4 виробництво Франція №018 2005 року випуску в кількості 1 одиниці. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконував, у звязку з чим станом на 04.11.2009 року за договором виникла заборгованість у розмірі 72871,89 грн.

Просили суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом вилучення у відповідача вказаного вище майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу предмету застави від імені відповідача, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2М в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив: визнати повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.01.2009 року, щодо змінення відсоткової ставки по кредитній угоді з 01.02.2009 року, не дійсним; визнати підвищення відсоткової ставки по кредиту з 01.02.2009 року, зробленої банком в односторонньому порядку неправомірним; визнати нараховану пеню по виплатах та штрафи з січня 2009 року до періоду здійснення змін до кредитної угоди та підписання нового графіку виплат кредиту та додатку №1 неправомірними та недійсними; визнати додаток №1 «Графік погашення кредиту та відсотків» № 108269 від 04.02.2008 року до кредитної угоди недійсним та таким, що не відповідає діючому законодавству; зобовязати банк скласти новий додаток №1 «Графік погашення кредиту та відсотків», враховуючи фактичну відсоткову ставку на рівні 15% річних в рамках кредитної угоди та чинного законодавства; зобовязати банк виконати перерахунок сплачених платежів відповідно до нового додатку №1 та «Графіку погашення кредиту та відсотків»; змінити умови кредитної угоди (п.4.7 кредитної угоди), а саме: змінити валюту по сплаті кредиту та відсотків з долару США в гривню України по курсу на момент підписання кредитної угоди 5,05 гривень за долар США; визнати право ПАТКБ «ПриватБанк» підвищити відсоткову ставку, після зміни облікової ставки НБУ з 10% річних на момент укладання кредитної угоди до п.2.3.1 кредитної угоди у ПАТ КБ «ПриватБанк» не існувало права підвищувати відсоткову ставку по кредиту в односторонньому порядку: зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок платежів, сплачених після 2009 року по кредитній угоді, відповідно до умов змінених судом та за фактичною відсотковою ставкою 15% річних; визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» стосовно конфіскації пенсії ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати банк зарахувати стягнуті кошти на погашення тіла кредиту та відсотків в зміненій судом кредитній угоді.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2М до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання неправомірними дій по кредитній угоді, зміни умов кредитної угоди та зобовязання вчинити певні дії по кредитній угоді відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою про його скасування, з ухваленням нового рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що рішення, в частині відмови в задоволенні його зустрічного позову, є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду, в оскаржуваній частині, залишенню без змін, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 04.02.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 108269, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 11 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 04.02.2012 року, що підтверджується копією кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, відповідач виконав свої зобовязання частково та станом на 04.11.2009 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 72871,89 грн.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами 04.02.2012 року був укладений договір застави майна, згідно якого майно відповідача, а саме: 1) Нагрівач дизельний ВV 170Е №001, №002, 2005/2006 року випуску в кількості 2-х одиниць; 2) Відбійний молоток Н 65SВ 2 №0122006 року випуску в кількості 1 одиниці; 3) Зварювальний напівавтомат 203/2 Т №007 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 4) Каменеріз ТС 250 3 №008 2005 року випуску в кількості 1 одиниці; 5) Пилка для оброблення торців № 013, №015 2006 року випуску в кількості 2-х одиниць; 6) Зварювальний автомат QUALITY, виробництво Італії №з 031 до 033 включно 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 7) Бетонозмішувач, 2,5кВТ, 50Л №013, №015 2005, 2007 року випуску в кількості 2-х одиниць; 8) Бетонозмішувач, 2,5кВТ, 150Л №024, №025, №026 2005/2007 року випуску в кількості 3-х одиниць; 9) Шліфувальна машина СО-206, 22кВТ, 220 В №016 2006 року випуску в кількості 1 одиниці; 10) Міні електростанція SРМО SH 10 000 В, 9 кВТ, 1ф, 4,4 виробництво Франція №018 2005 року випуску в кількості 1 одиниці, було передано в заставу, що вбачається з копії договору застави.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За таких обставин в силу вимог ст. 629 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні його зустрічного позову, оскільки останній не надав суду доказів того , яким чином та які його права , свободи, чи інтереси, що є предметом судового розгляду, порушені, невизнані або оспорені ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п.2.3.1 укладеного з відповідачем договору № 108269 від 04.02.2008 року банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами у випадках: здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитом: кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвишення ставки більш ніж на (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «Овернайт» НБУ з дати укладання цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. З огляду на це, при настанні одного з вказаних чинників банк має право змінити відсоткову ставку, що відповідає вимогам ч.1 ст.212 ЦК України.

Згідно ст.628 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З моменту укладання договору відповідач прийняв на себе всі зобовязання. Ніяких вимог до банку чи яких-небудь пропозицій змінити умови договору в будь-якій частині від відповідача ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» не надходило.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови підвищення процентної ставки, то вони мають виконуватись і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав. Отже, кредитний договір був укладений між сторонами до 10 січня 2009 року/тобто до набрання чинності Закону України №661/, і в ньому вони досягли домовленості про те, що банк має право в односторонньому порядку змінити процентну ставку, то це вже є домовленістю сторін. З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено 04.02.2008 року, повідомлення про зміну відсоткової ставки було направлено відповідачу 08.01.2009 року, тобто також, до 10 січня 2009 року/а.с.74/. Таким чином, підстави невиконання відповідачем умов домовленості відсутні, хоча він і отримав повідомлення після вказаної вище дати.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду оскаржуваній частині - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: