Справа № 2-5970/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2011 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Циганкова В.О.

При секретарі Лісоволенко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним (виконавець за договором) та ОСОБА_2 (замовник за договором) 17 травня 2011 року укладено договір про надання послуг щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на обєкт нерухомого майна, а саме, квартиру №6а в будинку літ.Б-2, яка складається із приміщень: 1-кухня-вітальня 33,9 кв.м., 2- туалет 2,4 кв.м., 3-житлова 20,3 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м. та розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Південна,7.

Згідно умов договору ОСОБА_2 зобов'язалася на протязі 5 банківських днів з дати підписання Договору сплатити грошові кошти. Свої зобов'язання за договором про надання послуг ОСОБА_2 не виконала. Позивач вимагає стягнення з відповідачки грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та послався на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідачка не підтримала позовних вимог, в заперечення надала зустрічний позов, в якому просить визнати за нею право власності на спірне майно.

В судовому засіданні представник відповідачки підтримав у повному обсязі зустрічні позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в зустрічному позові.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просив прийняти рішення щодо зустрічного позову на розсуд суду згідно норм діючого законодавства.

Третя особа за зустрічним позовом Дніпропетровська міська рада, в судове засідання не зявилась, проте надала листа, згідно якого просила розглянути справу без її участі та винести рішення відповідно до законодавства України по матеріалах наявних у справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а вимоги, викладені у зустрічному позові підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засідання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 травня 2011 року укладено договір про надання послуг щодо реєстрації права власності останній на вказаний вище обєкт нерухомого майна, який розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Південна,7.

Згідно Договору про надання послуг ОСОБА_2 зобовязалася на протязі 5 банківських днів з дати підписання Договору сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000, 00 гривень.

З метою виконання умов Договору про надання послуг ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 технічну документацію на нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту від 10.02.2011 р. встановлено самовільне переобладнання нерухомого майна, а саме, переобладнання кв.6, розєднання на дві окремі квартири №6 та №6а та влаштування другого поверху за рахунок збільшення висоти житлового будинку літ.Б-1. Зазначені перебудови підлягають введенню в експлуатацію та узаконенню.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами договору про надання послуг передбачено, що замовник виплачує виконавцю винагороду на протязі 5-ти днів з моменту підписання договору за здійснення виконавцем реєстрації нерухомого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив відмову від виконання договору про надання послуг. Представник ОСОБА_2 пояснив несплату грошових коштів за договором про надання послуг відмовою позивача за первісним позовом виконати свої обовязки по договору та провести реєстрацію прав власності нерухомого майна.

В порушення зазначених норм права та умов договору про надання послуг, позивач за первісним позовом відмовився від виконання своїх обовязків за цим договором. Посилання позивача на відсутність у відповідача за первісним позовом документів, що свідчать про введення спірного приміщення в експлуатацію як на підставу невиконання своїх обовязків є неправомірними.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про неправомірності вимог позивача за первісним позовом щодо стягнення заборгованості за договором про надання послуг від 17.05.2011р.

Стосовно права власності позивача за зустрічним позовом на спірну квартиру судом встановлено.

Згідно наданих документів квартира №6 у будинку №7 літ. Б-1 по вул. Південна належала на праві власності двом фізичним особам, а саме, ? частина - ОСОБА_4, ? частина ОСОБА_5.

21.11.2004 року ОСОБА_4 помирає та згідно свідоцтва на право спадщини за законом №3-5854 від 21.12.2007 р. власником її частини стає донька - ОСОБА_2.

05.07.2007 року ОСОБА_5 також помирає та згідно свідоцтва на право спадщини за законом №2-611 від 07.05.2008 р. власником її частини стає мати - ОСОБА_6.

Судом встановлено, що після оформлення спадщини, як законний власник нерухомого майна, ОСОБА_2 переобладнала нерухоме майно, без отримання на це належного дозволу.

У відповідності до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту.

Згідно наданих відповідачем документів, судом встановлено, що 12 лютого 2011 року ТОВ „Петра плюс (ліцензія Серія АВ №313942, дата видачі 23 лютого 2007 р., строк дії ліцензії з 23 лютого 2007 р. по 23 лютого 2012р.) на замовлення ОСОБА_2 було проведено обстеження і оцінку технічного стану нерухомого майна після проведеного переобладнання.

Відповідно висновків, викладених у технічному звіті встановлено, що при переобладнанні квартири №6а несучі конструкції будівлі не переобладнувались.

Улаштування другого поверху жилого будинку виконано частково за рахунок зниження перекриття першого поверху та частково за рахунок заміни існуючих конструкцій покрівлі на нову мансардну покрівлю з утепленням.

Виконання заходів по збільшенню поверховості будівлі не вплинуло на несучі здібності конструкцій квартири та будівлі в цілому.

На момент обстеження у будівельних конструкціях квартири №6а дефекти та пошкодження, які обмежують нормальну експлуатацію квартири не виявлені.

Квартири №6а після переобладнання придатна для подальшої експлуатації.

На підставі наданих відповідачем копій документів, що підтверджують технічні характеристики майна, його адресу та технічний стан судом встановлено, що квартира №6а в будинку літ.Б-2 складається із приміщень: 1-кухня-вітальня 33,9 кв.м., 2- туалет 2,4 кв.м., 3-житлова 20,3 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м. та розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Південна,7.

У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У ході судового розгляду встановлено, що жодних звернень, нарікань чи скарг з приводу самовільно переобладнання житлових приміщень від будь - яких осіб не надходило.

Питання щодо земельних відносин у судовому засіданні не розглядалось, оскільки спірний обєкт не є окремою будівлею, а являє собою окрему квартиру у житловому будинку.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірний обєкт підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст.20 Закону документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

При урахуванні судом технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних будівельних конструкцій та на підставі ч.2 ст.8 Цивільного кодексу України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність приміщень до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Таким чином, дані приміщення з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не потребують складання актів прийняття до експлуатації.

Судові витрати, відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають покладенню на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_2 (паспорт серії АЕ 020453, виданий Бабушкінським РВДМУУМВС України в Дніпропетровській області 19 січня 1996 р., яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на нерухоме майно, квартиру №6а в будинку літ.Б-2, яка складається із приміщень: 1-кухня-вітальня 33,9 кв.м., 2- туалет 2,4 кв.м., 3-житлова 20,3 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м. та розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Південна,7.

Визнати право власності ОСОБА_2 (паспорт серії АЕ 020453, виданий Бабушкінським РВДМУУМВС України в Дніпропетровській області 19 січня 1996 р., яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на нерухоме майно, квартиру №6а в будинку літ.Б-2, яка складається із приміщень: 1-кухня-вітальня 33,9 кв.м., 2- туалет 2,4 кв.м., 3-житлова 20,3 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м. та розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Південна, 7 таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об'єкту в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відсутніми в судовому засіданні особами за днем вручення копії цього рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Циганков