АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-а- 1109/2011р. Головуючий 1 Інст.- Божко В.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

іменем України

8 лютого 2011 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі Міхно І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 р. ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ УСК «Княжа», про відшкодування матеріального збитку моральної шкоди заподіяного в результаті ДТП.

В обґрунтування свого позову позивач вказував, що у серпні 2008р. відповідач, керуючи своїм автомобілем „Део-Ланос", рухаючись по вул. Ак. Павлова у м. Харкові допустив зіткнення з автомобілем „Мерседес-бенс" під керуванням ОСОБА_2, який належить на праві власності ОСОБА_5, який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем „Форд-Сієра" під керуванням ОСОБА_6

В результаті ДТП автомобіль „Мерседес-бенс" отримав механічні ушкодження, матеріальна шкода складає 25312 грн. 09 коп. та витрати на юридичну допомогу у сумі 600 грн. Також йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 5000грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини вказані в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали, зазначили, що з висновку спеціаліста №8250 від 06.10.2009р. сума матеріальних збитків спричинених автомобілю" Мерседес-Бенс", в результаті ДТП, складає 21324 грн. 03 коп. Позивач від страхової компанії в якій застрахований автомобіль відповідача, отримав в рахунок відшкодування 17260грн., що менше за встановлений ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду на одного потерпілого, який складає 25500,00 грн.

Справу розглянуто за відсутності представника 3-ї особи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з відсутності правових підстав для відшкодування шкоди, оскільки ОСОБА_2 не є власником пошкодженого майна, а його права керування автомобілем не порушені.

Проте погодитись із такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до технічного паспорта власником автомобіля НОМЕР_1, є ОСОБА_7 (а.с.29), який передав автомобіль по довіреності ОСОБА_2, що підтверджується копією нотаріально посвідченої довіреності, відповідно до якої ОСОБА_7 надав право ОСОБА_2 керування та розпорядження автомобілем, вчинення будь-яких правочинів щодо автомобіля, при пошкодженні транспортного засобу право одержувати та сплачувати грошові суми, тощо (а. с. 28).

25 серпня 2009р. з вини ОСОБА_3 сталася ДТП в результаті якої автомобілю НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 завдано технічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).

Речовими правами на чуже майно є право володіння (п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України).

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, тобто не тільки власник, а і володілець майна має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що якщо автомобіль не належить ОСОБА_2 на праві власності, то останній не має права на захист свого права володіння майном і відшкодування завданої цьому майну шкоди, суперечить вищезазначеним нормам матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.2ст. 1192 ЦК розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ УСК «Княжа», відповідно до полісу № ВС/1755801 від 26.12.2008р. (а.с.97) яка сплатила ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 17 260,02грн.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено франшизу, тобто певну частину збитків страхуючогося, що не підлягає відшкодуванню.

Згідно зі ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В такому випадку потерпілий вправі звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавача шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Сума матеріальної шкоди заподіяної транспортним засобом страхувальника ОСОБА_3 в результаті ДТП, згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №8250 від 6 жовтня 2009р.(а.с.12-13) складає 21324 грн. 03 коп.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 4064 грн.01к. (21324 грн. 03 коп. - 17 260,02грн. =4064 грн.01к.) яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

При зясуванні фактів, з якими закон повязує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст. 1167 ЦК України яка визначає підстави покладання обовязку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно до розяснень, даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та духовних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, відшкодування шкоди слід встановити в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ОСОБА_2 сплачено судовий збір в сумі 431,71 та витрати на ІТЗ розгляду справи 120грн., при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 251,56 та витрати на ІТЗ розгляду справи 120грн.

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено частково судовий збір при зверненні до суду та при подачі апеляційної скарги підлягав оплаті в сумі 51грн. та 25.5 грн. відповідно, зазначені витрати по оплаті судового збору в сумі 76.5грн. (51грн. + 25.5 грн.) та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 240грн. (120+120) підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в сумі 316.5 грн. (76.5+240)

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

У матеріалах справи є свідоцтво про сплату єдиного податку суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, з якого вбачається, що видом діяльності ФОП є надання юридичних послуг отже ОСОБА_1 є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. За надання правової допомоги ОСОБА_2 сплачено 600 грн., про що свідчить квитанція про сплату.

З урахуванням наведеного з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати в сумі 316.5 грн., - судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи при зверненні до суду та при подачі апеляційної скарги та 600грн. судові витрати за надання правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3,4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2010 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди,- 1000грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, - 4064 грн.01к., судові витрати 316.5грн., та 600грн. на правову допомогу.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді