У Х В А Л А

22 листопада 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шепелюк І.В.,

скаржника ОСОБА_1

головного державного виконавця Харченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Волинській області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця, покликаючись на наступні обставини.

Посилається на те, що 21 травня 2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області винесено рішення про перерахунок та виплату ОСОБА_1 Департаментом соціальної політики Луцької міської ради щорічної одноразової допомоги по оздоровленню, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС першої категорії, І - групи інвалідності за 2008 та 2009 роки відповідно до вимог ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз врахуванням виплачених сум.

На підставі зазначеного рішення 16 листопада 2010 року скаржник отримав виконавчий лист, який пред'явив до виконання до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

22 березня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій він зобов'язує боржника - Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової допомоги по оздоровленню до березня 2011 року. У разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочато примусове виконання _даного рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, зв'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених ЗУ Про виконавче провадження.

16 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця з клопотанням у виконавчому провадженні №25333248 про повідомлення йому у письмовій формі причину невиконання судового рішення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 19 вересня 2011 року.

Проте до сьогоднішнього часу відповідь від державного виконавця він так і не отримав, що є значним порушенням його конституційних прав, зокрема ст. 40 Конституції України, яка передбачає право громадян України направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Такими неправомірними діями зі сторони відповідача - державного виконавця Харченка С.В. Ячменьов С.В. зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях. Крім цього, протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу, тому що у нього з'явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу. Моральну шкоду визначив у сумі 5000 гривень.

Просить визнати дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Волинської області ОСОБА_2В в частині не надіслання відповіді на звернення стягувача від 16.09.2011 року неправомірними і зобовязати його виконати Закон України Про звернення громадян. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав в ній викладених та просив задовольнити.

Головний державний виконавець Харченко С.В. просить суд відмовити в задоволенні скарги в звязку з її безпідставністю. Зазначив, що ним 22.10.2011 року було направлено на адресу ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 16.09.2011 року.

Заслухавши пояснення скаржника, головного державного виконавця Харченка С.В., суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України Про судоустрій Українисудові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Згідно ст. 5 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно матеріалів справи, постановою Луцького міськрайонного суду від 21.05.2010 року було зобовязано Департамент соціальної політики Луцької міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС першої категорії, І групи інвалідності за 2008 р. та 2009 р. відповідно до вимог ст.. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз врахуванням виплачених сум (а.с 4, 4 зворотній бік). 22.03.2011 року головним державним виконавцем Харченком С.В. було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 5717 виданого 16.11.2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про зобовязання Департамент соціальної політики Луцької міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС першої категорії, І групи інвалідності за 2008 р. та 2009 р. відповідно до вимог ст.. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз врахуванням виплачених сум (а.с.5).

16 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у волинській області ОСОБА_2 з клопотання про повідомлення в письмовій формі про причини невиконання рішення суду (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобовязаний розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Згідно зі статтею 15 Закону України Про звернення громадяноргани державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 29 вищезазначеного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

В судовому засіданні встановлено, що на клопотання ОСОБА_1 від 16.09.2011 року головним державним виконавцем Харченком С.В. 21.10.2011 року було підготовлено відповідь, яка 24.10.2011 року була направлена ОСОБА_1 за вих. № 437/7961, що підтверджується копією листа та витягом з журналу відправки вихідної кореспонденції (а.с ).

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною, в звязку з дотриманням головним державним виконавцем Харченком С.В. вимог ст. 11 Закону України Про виконавчепровадження та вимог ст. 15,50 Закону України Про звернення громадян, тому слід постановити ухвалу про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Волинській області відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3