Справа №2-3117/11
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у зв′язку з дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у зв′язку з дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником автомобіля НОМЕР_1. 16.11.2007 року він видав довіреність на право управління автомобілем на ім"я ОСОБА_3, а 17.11.2007 року між ним та відповідачем був укладений Договір оренди вказаного автомобіля. 23.02.2008 року на вул. Грушевського в м. Києва сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу, під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 Протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП України, але постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2008 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Таким чином, позивач вважає, що в даній ДТП винен відповідач ОСОБА_2 Розмір матеріальної шкоди, завданої йому, як власнику автомобіля, складає 7.546 грн. 22 коп. Також зазначає, що в період часу з 23.02.2008 року по 21.04.2008 року ОСОБА_3 не використовував вказаний автомобіль, так як останній був пошкоджений, не сплачував орендну плату, що призвело до неотримання ним грошових коштів в розмірі 13.920 грн. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7.546 грн. 22 коп. та суму упущеної вигоди в розмірі 13.920 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7.546 грн. 22 коп., суму упущеної вигоди в розмірі 13.920 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, а тому підстав для стягнення з нього шкоди немає. Також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду, а тому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

16.11.2007 року позивач ОСОБА_1 видав довіреність на право управління автомобілем ДЕУ Ланос на ім"я ОСОБА_3.

17.11.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір оренди автомобіля ДЕУ Ланос.

23.02.2008 року на вул. Грушевського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу, під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2

Після ДТП працівниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_3

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2008 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_3 було закрито у зв"язку із відсутністю складу правопорушення.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує на те, що у зв"язку із закриттям справи відносно ОСОБА_3, то в даній ДТП винен відповідач ОСОБА_2

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлений та доведений зібраними та дослідженими по справі доказами той факт, що водій автомобіля БМВ ОСОБА_2 рухався з дотриманням Правил дорожнього руху, вина ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 23.02.2008 року, в судовому засіданні позивачем доведена не була.

Відповідачем ОСОБА_2 доведено в судовому засіданні, що шкоду позивачу було заподіяно не з його вини, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то і позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми упущеної вигоди також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 16, 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: