Справа № 2-1172/11
16 березня 2011 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Лозинської М.І.
при секретарі- Продан М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволення.
Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, виходить із наступного.
Судом встановлено, що 30.06.2010 року 0 9год.40 хв. на а/д Київ-Боярка відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем JEEP», державний номер НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримавши дистанції допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, який зіткнувся з попереду стоячим автомобілем Шкода державний номер НОМЕР_3. Внаслідок ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Києво-Святошинського суду Київської області від 05.07.2010року згідно з якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ( а.с.8).
Проте, документів в підтвердження проведених робіт відповідно до даного акту позивач не надає, також даним актом не підтверджено і розмір коштів затрачених на купівлю пошкоджених деталей автомобіля.
Згідно з ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.ст.57 ,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 26 544грн,82 коп необгрунтованими, оскільки даний розмір матеріального збитку завданий позивачу не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки акт виконаних робі ФОП « Афанасьєв Олег Володимирович» на суму 39 570,00 не підтверджує понесення збитків у зазначеному розмірі та є значно завищеним, чим встановлений розмір НП « Національний центр незалежних експертиз».
Відповідно до ст..166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст..1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст..1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Щодо позовних вимог стосовно стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2 тис. грн., то суд виходить із наступного.
Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р.№ 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат згідно з яким граничний розмір витрат пов`язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалене рішення не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину ії роботи.
Враховуючи ,що представником позивача не наведений погодинний розрахунок виконаний роботи та зважаючи, що компенсація витрат пов`язана з роботою адвоката або іншого фахівця в галузі права, відсутні докази понесених витрат , дані вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону ,на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню підлягає стягненню 51 грн.- державного мита та 120 грн. -витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р.№ 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави», ст.ст.11,57,58, 60,88, 209,212-213,294 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2834грн.24 коп ( дві тисячи вісімсот тридцять чотири гривін двадцять чотири копійки)-відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн.-державного мита та 120 гривень-витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя