Справа №2-958/11
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

при секретарі - - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди у зв′язку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2007 року в м. Києві по пр. Московському в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «ЛАЗ», д/н 044-15 КА під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем «Опель Астра», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3

14.06.2006 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 уклали договір страхування № АТК 106576 майнових інтересів власника автомобіля «Опель Астра», д/н НОМЕР_1. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2007 року винними у даній ДТП визнано відповідача. 22.06.2007 року ЗАТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок № 2067 страхового відшкодування, що належить виплатити страхувальнику. Відповідно до даного розрахунку, матеріальні збитки спричинені автомобілю страхувальника внаслідок ДТП складають 10 568,07 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2007 року в м. Києві по пр. Московському в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «ЛАЗ», д/н 044-15 КА під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем «Опель Астра», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3

14.06.2006 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 уклали договір страхування № АТК 106576 майнових інтересів власника автомобіля «Опель Астра», д/н НОМЕР_1.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2007 року винними у даній ДТП визнано відповідача.

22.06.2007 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок № 2067 страхового відшкодування, що належить виплатити страхувальнику. Відповідно до даного розрахунку, матеріальні збитки спричинені автомобілю страхувальника внаслідок ДТП складають 10 568,07 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник (або інша особа, яка одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, розяснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.

Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки автомобілем «ЛАЗ» керував відповідач, який визнаний винним у скоєній ДТП, то він зобов′язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 5 284 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 52,84 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 27 Закону України Про страхування, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ЗАТ «ПРОСТО-страхування» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 5 284 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 52,84 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.

Суддя: