АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4827/11 Справа № 22ц-7155/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року

29 серпня 2011 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ «НЗФ» про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що його звільнили за станом здоров'я не запропонувавши перевестись на іншу роботу, що відповідає його кваліфікації та стану його здоров'я.

Тому ОСОБА_2 просив суд поновити на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду цеху з ремонту металургійного устаткування № 1 Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів з 14 липня 2009 року, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог відмовлено /а.с. 78-79/.

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в яких ставлять питання про скасування рішення суду, та постанову нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства /а.с. 83-84/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст..213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до норм КЗпП України звільнив позивача, а позивачем ненадано доказів того, що його законні права були порушені роботодавцем та він зазнав моральної шкоди.

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки він не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працював у ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» з 3 жовтня 1995 р до 14 липня 2009 р. З 16 серпня 2004 р до 14 липня 2009 р ОСОБА_2О працював слюсарем-ремонтником 5 розряду цеху з ремонту металургійного устаткування № 1. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я ОСОБА_2О пройшов обстеження в період з квітня до червня 2009 р в медично-санитарній частині підприємства, за результатами якого йому були поставлені діагнози: туговухість та енцефалопатія.

Наказом голови правління ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» від 30 червня 2009 р за № 321 було вирішено звільнити ОСОБА_2 з роботи з 1 липня 2009 р згідно з п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я.

Згідно вказаного наказу вакантні робочі місця, які були ОСОБА_2 запропоновані та відповідали вимогам і рекомендаціям ЛКК, йому не підійшли.

Між тим ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції відповідач не надав докази про відмову ОСОБА_2 від запропонованих посад.

Представник відповідача не заперечував проти того, що відповідні акти не були зроблені і що позивач бажав подумати відносно запропонованих посад /а.с. 49,50/.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає, що звільнення позивача з підприємства зроблено з порушенням діючого законодавства і вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був звільнений без законної підстави 14 липня 2009 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне поновити на роботі ОСОБА_2 на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду цеху з ремонту металургійного устаткування № 1 Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів з 14 липня 2009 року і вважати вимушеним прогулом час, який минув з моменту звільнення позивача до дати ухвалення рішення по справі 29 серпня 2001 року, стягнувши з Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 57346 грн.65 коп.

В довідці ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» від 23 серпня 2011 року зазначено, що середньоденний заробіток позивача на ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» складає 107,19 грн.

Тому, середній заробіток за час вимушеного, прогулу ОСОБА_2 з 14.07.2009 року по 29.08.2011 року включно складає 57346 грн.65 коп. (розрахунок: 107 грн.19 коп. х 535 дн.).

Відповідно до ст.237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач оцінив свою моральну шкоду у розмірі 5000 грн., в підтвердження її завдання зазначив, що після звільнення порушився його сформований уклад життя, що в віці 50 років був незаконно позбавлений коштів для існування його та родини, з вини відповідача він втратив впевненість у майбутньому, оскільки пенсії не вистачить на задоволення потреб на належне утримання та навчання.

Однак, позивач та його представник не надали суду достатніх належних доказів в підтвердження факту завдання моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що повивачу ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» незаконним звільненням все ж таки завдану моральну шкоду і цей факт знайшов своє підтвердження в суді, але в межах 1000 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

В зв'язку із тим ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору та ІТЗ при подачі позову до суду про поновлення на роботі, їх слід стягнути із відповідача ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме: судовий збір у сумі 581 грн.96 коп.. (розрахунок: 581 грн.96 коп.. ((1 % від суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу 573 грн.46 ) + 8,50 грн. (за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди)), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів у сумі 157 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів про поновлення на роботі задовольнити.

Поновити на роботі ОСОБА_2 на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду цеху з ремонту металургійного устаткування № 1 Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів з 14 липня 2009 року.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 57346 грн.65 коп., моральну шкоду у сумі 1000 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів на користь держави судовий збір у сумі 581 грн. 96 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів у сумі 157 грн. .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: