Справа № 2-41/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Василевич О.В.

при секретарі - Івчук Є.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на 1/2 частину садибного житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

до Острозького районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району, третя особа ОСОБА_3, про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на Ѕ частину садибного житлового будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 успадкувала належну їй Ѕ частину садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Позивачка вказує, що прийняла належним чином вказану спадщину, що відкрилась після смерті матері та є її єдиним спадкоємцем. З метою прийняття спадщини позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 95 за 2010 рік. Позивачка вказує на те, що мати, якій належала Ѕ частина житлового будинку не виготовила на своє імя відповідної технічної документації на будинок та за відсутності передбаченого чинним законодавством правовстановлюючого документу, вона позбавлена можливості на сьогоднішній день в позасудовому порядку оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку за собою як за спадкоємцем за заповітом. Зазначає, що власником іншої Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями є ОСОБА_3.

З урахуванням наведеного позивачка просить визнати за собою як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки ОСОБА_4 сільською радою Острозького району їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на імя померлої матері ОСОБА_5

Позивачка в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Острозького району у попередньому судовому засіданні позов визнав, про що надав письмову заяву, та пояснив, що дійсно Ѕ частина садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району належала одноособово ОСОБА_5 та після смерті останньої згідно складеного нею заповіту єдиним спадкоємцем Ѕ частини житлового будинку є ОСОБА_1, а тому не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні подавши письмову заяву позов визнав та надав пояснення, відповідно до яких вказав, що садибний житловий будинок, що розташований по вул.Островського,26-а в с.Хорів Острозького району в рівних частинах належав йому і ОСОБА_5, та після смерті останньої Ѕ частину будинку успадкувала за заповітом ОСОБА_1, а тому як власник іншої частини будинку не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Визнання відповідачем та третьою особою позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема випискою ОСОБА_4 сільської ради №1687 від 29.11.2010р. з погосподарської книги с.Хорів №3 по особовому рахунку №206 і не заперечується відповідачем та третьою особою, що ОСОБА_5, мати позивачки, на день смерті, була власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.Островського, 26-а, с.Хорів Острозького району Рівненської області, та вказане домогосподарство було зареєстровано як колгоспний двір, головою якого відповідно до довідки ОСОБА_4 сільської ради № 26 від 10.01.2011 р. був батько позивачки ОСОБА_6, який помер 07.02.1999р. (а.с.23, 24).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 27.08.2009р. (а.с.14).

Згідно заповіту від 07.02.2006р. зареєстрованого в реєстрі за №9, ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1, та згідно заповітів від 11.01.2008р. та від 26.02.2009р. вона заповіла ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2,70 га та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.38-40).

Згідно довідки Острозької районної державної нотаріальної контори № 561/01-14 від 13.12.2010 р. після смерті ОСОБА_5, спадкоємцем за заповітом, посвідченим ОСОБА_4 сільською радою Острозького району 07.02.2006р. за № 9 є ОСОБА_1, дочка спадкодавця. Водночас зазначено, що відомості про інших спадкоємців за вказаним заповітом відсутні (а.с.37).

Судом встановлено, що позивачка зверталася з проханням до ОСОБА_4 сільської ради видати свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Хорів по вул.Островського, 26-а, Острозького району Рівненської області на імя померлої матері, проте їй було відмовлено. Обґрунтовуючи відмову видати свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_5, відповідач зазначив, що свідоцтво про право власності на померлих громадян не видається, що й спонукало позивачку звернутися до суду за захистом свого права.

Суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що покійна ОСОБА_5 була власником Ѕ частини садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

В матеріалах справи відсутні обставини, які підтверджують неправомірність володіння померлою ОСОБА_5 Ѕ частиною садибного житлового будинку, що розташований по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

Право позивачки отримати у власність житловий будинок з надвірними будівлями після смерті матері ОСОБА_5 підтверджується заповітом.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, ОСОБА_5 будучи власником Ѕ частини садибного житлового будинку, шляхом призначення свого спадкоємця розпорядилася на випадок своєї смерті належним їй правом власності на вищевказану Ѕ частину будинку в користь позивачки ОСОБА_1, яка була її донькою.

Інших осіб, які вправі претендувати повністю або частково на дану Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України особи, визначені у заповіті мають право на спадкування, тобто в даному випадку позивачка має право на перехід до неї права власності на Ѕ частину садибного житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 328, 380, 381, 1216, 1223, 1233 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, право приватної власності на 1/2 частину садибного житлового будинку, що складається з коридору 1-1, коридору 1-2, котельні 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, коридору 1-6, коридору 1-7, житлової 1-8, житлової 1-9, кухні 1-10, загальною площею 100,6 кв.м., вартістю 101 390 грн. та надвірні будівлі : прибудова а вартістю 30 242 грн., прибудова а-1 вартістю 2 877 грн., сходи а-2 вартістю 483 грн., сходи а-3 вартістю 615 грн., погріб Пг/А вартістю 20 207 грн., сарай Б - вартістю 10 900 грн., сарай б вартістю 1 318 грн., сарай-літня кухня В вартістю 15 494 грн., сарай в вартістю 1 033 грн., сарай Г вартістю 14 644 грн., сарай г вартістю 213 грн., сарай г-1 вартістю 837 грн., вбиральня Т вартістю 1 753 грн., огорожа - № 1 вартістю 4 914 грн., ворота № 2 вартістю 1 576 грн., вартістю 208 496 грн., (вартість 1/2 частини становить 104 248 грн.), що розташовані по вул.Островського, 26-а в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення цього строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василевич О.В.