АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1210/11 Номер провадження 22ц-1210/11Головуючий у 1-й інстанції Савічева В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Бондаревської С.М

суддів : Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі : Александрович Л.О.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року

по справі за скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник ОСОБА_3, діючи за довіреністю в інтересах ОСОБА_4 у жовтні 2010 року звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалено: Визнати дії державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ неправомірними. Зобов»язати державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ здійснити нарахування заборгованості за аліментами відносно боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 за період з лютого 2000 року по грудень 2006 року та надати ОСОБА_3, як представнику стягувача довідку про заборгованість за аліментами.

Не погодившись із даною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 1997 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини від його доходів.

В зв»язку із виконанням вказаного судового рішення в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ було відкрито виконавче провадження, що підтверджується листом Автозаводського ВДВС від 06 квітня 2000 року за №16-7 згідно якого заборгованість за аліментами з боку боржника ОСОБА_5 станом на 01 квітня 2000 року складала два місяці, тобто з лютого 2000 року.

Також судом встановлено, що у листопаді 2006 року ОСОБА_3 за дорученням своєї доньки ОСОБА_4 звернулась в Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ для вирішення питання про стягнення аліментів та заборгованості за аліментами, на що їй було запропоновано надати дублікат виконавчого листа, так як оригінал був втрачений.

13 листопада 2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука виданий дублікат виконавчого листа №2-822/1997 року від 21.04.1997 року та 15 грудня 2006 року згідно постанови відкрито виконавче провадження. В січні 2007 року боржник ОСОБА_5 поновив сплату аліментів.

Крім того, судом встановлено, що на неодноразові звернення ОСОБА_3 в письмовій та усній формах щодо надання довідки про заборгованість за аліментами, вона 19 березня 2010 року отримала відповідь за №6338 від 01 березня 2010 року згідно якої державний виконавець вказує, що надати довідку про заборгованість за аліментами не має можливості при цьому не мотивує своєї відмови, одночасно вказуючи при цьому, що виконавче провадження здійснюється з 15 грудня 2006 року.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вказана відповідь свідчить про те, що до грудня 2006 року Автозаводським ВДВС виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_5 не здійснювалося, що суперечить вищезазначеному листу Автозаводського ВДВС від 06 квітня 2000 року за №16-7 у відповідності до якого таке виконавче провадження було відкрито.

Враховуючи, що заінтересованими особами не було надано жодного доказу на підтвердження обставин про закриття даного виконавчого провадження, суд дійшов висновку щодо неправомірності дій державного виконавця, задовольнивши скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та обов»язки.

Відкриваючи провадження у справі за вищевказаною скаргою ОСОБА_3, поданої відповідно до норм ЦПК України в редакції 2004 року, на дії державного виконавця під час виконання ним судового рішення, ухваленого 21 квітня 1997 року відповідно до чинного на той час Цивільного процесуального кодексу України (в редакції 1963 року), місцевий суд залишив поза увагою наведені вище положення закону та помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, ухвала місцевого суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування, а провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 закриттю з роз»ясненням заявниці її права на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ч.1 п.2, 310 ч. 1, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: