Справа №2-1986/11
Провадження № 2/908/8415/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2011 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Брусак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 05 лютого 2001 року померла її бабуся ОСОБА_3, яка постійно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. На день її смерті залишилося спадкове майно, що складається із домоволодіння, по вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області. Окрім того на праві приватної власності на землю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,04 га, яка розташована на території Войнилівської селищної Ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На спадкове майно ОСОБА_3 залишила заповіт від 03.07.1987 року, який посвідчувався секретарем Войнилівської селищної Ради, в якому все своє майно заповіла на позивача - ОСОБА_4. Після заключення шлюбу 11.03.1989 року з ОСОБА_5, позивачка взяла прізвище чоловіка.

З метою оформлення права власності на спадщину 29 квітня 2011 року, позивачака як спадкоємець за заповітом, звернулася до Калуської районної державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину.

Однак оформити право власності на спадкове майно виявилося неможливим, оскільки:

-нею як спадкоємцем за заповітом, не вчинено дій по прийняттю спадщини, передбачених ст.549 ЦК України,1963 р., та пропущено строк на прийняття спадщини;

-ОСОБА_6 на право приватної власності на землю, серією ІУ-ІФ № 044301 виданий 26.04.2001 року Войнилівською селищною Радою, що відповідно до ст.21 ЦК України суперечить актам цивільного законодавства поскільки цивільна правоздатність фізичної особи, зокрема спадкодавця ОСОБА_3, померлої 05.02.2001 року припинено відповідно до п.4 ст.25 ЦК України, 1963 р.;

- у предявленій довідці Войнилівської селищної Ради зазначено про відсутність первинної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу (Свідоцтва про право власності) на даний будинок;

Так як виготовити правовстановлюючі документи та провести реєстрацію права власності на вищезазначене домоволодіння за спадкодавцем та внести відповідні корективи на даний час неможливо, через її смерть, вона змушена звертатися до суду, з метою встановлення свого права власності на спадкове майно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяви в якій вкзала, що позов визнає та не заперечуює проти його задоволення, справу просить слухати у її відсутності.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2001 року померла бабуся позивачки ОСОБА_3 (а.с.12), яка постійно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. На день її смерті залишилося спадкове майно, що складається із домоволодіння, по вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області, що підтверджується довідками Войнилівської селищної Ради № 659 від 19.04.2011 р. та № 851 від 01.06.2011 р. (а.с.11,20).

Окрім того на праві приватної власності на землю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,04 га, яка розташована на території Войнилівської селищної Ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується ОСОБА_6 на право приватної власності на землю, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 846 від 26.04.2001 року, та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.09.2011 року за № 04-5/1171 згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7 494,66 грн. (а.с.16,17).

На спадкове майно ОСОБА_3 залишила заповіт від 03.07.1987 року, який посвідчувався секретарем Войнилівської селищної Ради, в якому все своє майно заповіла на імя позивачки - ОСОБА_4. Після заключення шлюбу 11.03.1989 року з ОСОБА_5, вона взяла прізвище чоловіка, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу І-МИ № 416261 від 11.03.1989 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, що відображає волю спадкоємця набути майно після смерті спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном. Те, що овна вступила в управління спадком майном після її смерті, підтверджується тими обставинами, що вона забрала з собою на зберігання ряд належних їй особистих речей. Хоча й не була зареєстрована в спірному будинку, вжила необхідних заходів до його збереження: наглядала за будинком, робила поточний ремонт, обробляла земельні ділянки, збирала врожай. Крім того, постійно турбувався про бабусю за життя. До часу її смерті часто бувала в неї, готувала їй їжу, прибирала у будинку, допомагала здійснювати ремонт житла. Після її смерті, здійснила разом із своєю мамою обряд поховання.

Отже, вона, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, до складу якої входить домоволодіння по вул. Федьковича, 4, в с.Середнє, розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га, та земельна ділянка площею 1,04 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки вступила в управління та володіння цим майном з часу її смерті.

Вказане майно (домоволодіння) було до 1991 року власністю колгоспного двору. Згідно довідки виконкому Войнилівської сільської ради № 659 від 19.04.2011 р. в якій вказано, що відповідно погосподарського обліку за ОСОБА_3 числиться будинок що знаходиться по вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області, а також те, що моя бабуся була головою двору. Згідно довідки виконкому Войнилівської сільської ради № 1568 від 05.10.2011 р. будинок по вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, до 1991 року числився як колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р. « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» ( з відповідними змінами від 25.05.98 р.) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних та мають вирішуватися за нормами які регулювали власність цього двору, а саме те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року проживали в ньому, а також розяснено, що положення статтей ЗУ „Про власність щодо власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону, а саме з 15.04.1991 року.

Таким чином ОСОБА_3, яка померла 05.02.2001 року була і залишилася єдиним власником вказаного домоволодіння як до 1991 року, так як була зареєстрована та проживала в будинку одноособово, так і всі послідуючі роки до часу своєї смерті.

Ч. 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З метою отримання спадщини вона звертаюся до суду про встановлення факту прийняття мною спадщини, та факту про те, що ОСОБА_6 на право приватної власності на землю належить ОСОБА_3, померлої 05.02.2001 року.

Слід зазначити, що в ОСОБА_7 на право приватної власності на землю, який виданий 26.04.2001 року на підставі рішення сесії Войнилівської селищної Ради народних депутатів від 24.11.2000 року на імя ОСОБА_8, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 846 від 26.04.2001 року невірно вказано по батькові власника земельної ділянки, замість Людвігівна вказано Людвіківна, що ставить під сумнів належність правовстановлюючого документа моїй бабусі ОСОБА_3. Такий запис Людвіківна є помилковим оскільки:

- згідно довідки № 659 від 19.04.2011 року, та № 851 від 01.06.2011 р. за ОСОБА_3 значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Федьковича, 4, в с.Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області;

- в с.Середнє постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_3, яка померла 05.02.2001 року;

- відповідно свідоцтва про смерть від 06.02.2001 року в с.Середнє померла ОСОБА_3;

- заповіт на моє імя посвідчувався від імені ОСОБА_3, що підтверджується як самим заповітом так і Витягом із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 26822641;

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги є дитина спадкодавця а саме мама позивачки, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є відповідачем по справі, та знала, що все своє майно бабуся заповідала позивачці, а також відмовилась від прийняття спадщини та не претендує на неї.

Виходяич з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачка набула право власності на спадкове майно, а саме: на домоволодіння, що знаходяться по вул. вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області, та земельну ділянку площею 1,04 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки прийняла дане спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст.548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1216,1225,1296 ЦК України, керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що відкрилася 05.02.2001 року після смерті ОСОБА_3, померлої 05.02.2001 року.

Встановити факт про те, що ОСОБА_6 на право приватної власності на землю, який виданий 26.04.2001 року на підставі рішення сесії Войнилівської селищної Ради народних депутатів від 24.11.2000 року на імя ОСОБА_8, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 846 від 26.04.2001 року, належить ОСОБА_3, померлій 05.02.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Федьковича, 4, в селі Середнє, Калуського району, Івано-Франківської області, яке складається із: житлового будинку (літера А), сараю (літера Б), вбиральні (літера В), інвентаризаційною вартістю 11 526,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 1,04 га, яка розташована на території Войнилівської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 7 494,66 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: