Справа № 22-ц-1352/11 Головуючий у І інстанції Верещак А.М.
Провадження № 22-ц/1090/2457/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 25.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Калиновському Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, який обгрунтовувала тим, що 27 травня 2008 року з відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивачеві було надано кредит в сумі 30 000 доларів США в строк до 26 травня 2023 року з виплатою 17 відсотків річних та з погашенням кредиту щомісячно згідно графіку, але відповідач по справі ОСОБА_2 своє забов'язання не виконує, в зв'язку з чим ^ банк вимушений був звернутись до суду про дострокове стягнення заборгованості. Крім того було встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3, відповідно до кредитного договору від 27 травня 2008 року, взяла на себе зобов'язання по поверненню кредиту в разі невиконання зобов язань ОСОБА_2, а тому відповідачі зобовязані солідарно відшкодувати заборгованість за вказаним кредитним договором.

Просив стягнути в солідарному порядку заборгованість в сумі 338 694 грн. 02 коп. та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03 червня 2010 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким відмовити в позовних вимогах.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.З ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п. 1 ЦПК України

Судом першої інстанції встановлено, що видача кредиту в іноземній валюті є законодавчо обґрунтованою, оскільки ч.2 ст. 192 ЦК України зазначає, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 193 ЦК України встановлює, що види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надатй грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком.

Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку №496 від 12.11.2003 р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про користування іноземних валют станом на останню дату. Отже, стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, судом встановлено, що при укладені кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором усвідомлювали, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, і те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинні були передбачати та враховувати підвищення валютного ризику за цим договором.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, визначила, що порушення вимог чинного законодавства при укладенні кредитного договору були відсутні, оскільки надання кредиту в іноземній валюті законодавчо врегульовано, валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач і тому його права ніяким чином не порушені та відсутні підстави визнавати кредитний договір недійсним.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 03 червня 2010 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді