НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року справа № 2/0312/578/11 м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.

при секретарі Харук Ю.І.,

з участю прокурора Марчук О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

представника органу опіки

та піклування ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом прокурора міста Нововолинська в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки,

встановив:

26 травня 2011 року прокурор міста Нововолинська звернувся в суд з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ПАТ ОСОБА_5 Аваль, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус ОСОБА_8 про визнання недійсним договору іпотеки, яким забезпечено вимогу іпотекодержателя, що випливає із кредитного договору № 014/1135/28373 від 27 червня 2006 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком Авальта ОСОБА_9 про надання позичальнику кредиту лімітом 20000 доларів США.

Своє звернення до суду прокурор мотивує тим, що оспорюваний договір, предметом якого є двокімнатна квартира розташована за адресою м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 21/7, що належить на праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_7 та її неповнолітній дочці ОСОБА_4, не відповідає вимогам ч. 6 ст. 203 ЦК України та ст. 18 Закону України Про охорону дитинстваі грубо порушує майнові права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_4

Вказує, що укладений між АППБ Аваль, правонаступником якого є ПАТ ОСОБА_5 Авальі ОСОБА_10, малолітньою ОСОБА_4, від імені якої діяли її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, договір іпотеки від 26.07.06 року, всупереч вимогам ч.3 ст.17 Закону України Про охорону дитинствата ч.4 ст.12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 без відповідного рішення органу опіки і піклування.

Зазначає, що вказане у договорі рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 231 від 15.06.2006 року скасоване рішенням виконкому № 265 від 21.07.2006 року. Оскільки у неповнолітньої ОСОБА_4 окрім квартири, що є предметом договору іпотеки, іншого житла на праві власності не було і немає, тому має місце пряме порушення права власності малолітньої на житло, контроль за додержанням якого покладено на органи опіки і піклування.

При цьому наголошує, що у провадженні Нововолинського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ ОСОБА_5 Авальдо ОСОБА_7 та малолітньої дочки ОСОБА_4 про звернення стягнення на передане ними в іпотеку жиле приміщення, згідно договору іпотеки від 26.07.06, що у відповідності до ч.3 ст. 109 ЖК України, стане підставою для виселення всіх громадян, які мешкають у ньому.

Враховуючи те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою особою, просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений 26 липня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком Авальта ОСОБА_7, малолітньою ОСОБА_4 від імені якої діяли батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Нововолинського міського суду від 16 вересня 2011 року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_9.

В судовому засіданні прокурор Марчук О.В. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з наведених у позові підстав. Просить позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, мотивуючи тим, що даючи дозвіл батькам від імені малолітньої ОСОБА_4 виступити майновим поручителем позичальника ОСОБА_9, орган опіки і піклування, всупереч вимогам ст.17, ст.18 Закону України Про охорону дитинствата положенню ст.177 СК України, належним чином не перевірив достовірності інформації наданої батьками малолітньої при зверненні за відповідним дозволом щодо наявності у ОСОБА_4 на праві власності іншого житла. Оскільки згідно ч.4 ст.177 СК України, дозвіл органу опіки і піклування на вчинення право чинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло, то вважає що договір іпотеки, яким порушено житлові права малолітньої ОСОБА_4, слід визнати недійсним.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6, будучи присутніми в одному із судових засідань по даній справі, позов визнали, і не заперечили, що у 2006 році ОСОБА_7 зверталася до органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради із заявою про дачу дозволу від імені малолітньої дочки ОСОБА_4 виступити майновим поручителем в забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_9 Вважають, що орган опіки і піклування, даючи відповідний дозвіл, зобовязаний був перевірити достовірність інформації викладеної ОСОБА_7 у заяві стосовно забезпечення її дочки ОСОБА_4 іншим житлом. ОСОБА_6 при цьому показав, що як і мати малолітньої ОСОБА_11, підписував договір іпотеки, діючи від імені дочки 26.07.2006 року, але у 2011 році звернувся із заявою про порушення житлових прав дитини до прокуратури міста, оскільки судом вирішується питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в звязку з невиконанням боржником ОСОБА_9 зобовязань по кредиту.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що орган опіки і піклування, даючи дозвіл від імені малолітньої ОСОБА_4 про передачу належної її частини майна в іпотеку, зобовязаний був перевірити належність їй на праві власності іншого житла. Не заперечила, що припинила виконувати зобовязання по кредиту, який забезпечений оспорюваним договором іпотеки, оскільки банк звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на майно.

Представник відповідача ПАТ ОСОБА_5 АвальОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що договір іпотеки від 26.07.2006 року укладений з додержанням вимог, передбачених ст.203 ЦК України і підстави для визнання його недійсним відсутні. Зазначив, що відповідачі ОСОБА_6 ОСОБА_7 як законні представники малолітньої ОСОБА_4 діяли від імені останньої, підписали договір іпотеки, який не суперечить правам та інтересам їх малолітньої дочки. Просить у позові відмовити.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснила, що рішенням виконкому за № 265 від 21.07.2006 року за наслідками розгляду повторної заяви батьків ОСОБА_7, ОСОБА_6, відповідно до ст.17, ст.18 Закону України Про охорону дитинства, ст.177 СК України, ст.203 ЦПК України, було дано дозвіл гр. ОСОБА_7, ОСОБА_6, від імені малолітньої ОСОБА_4 виступити майновим поручителем ОСОБА_9 в звязку з оформленням нею кредиту у ОСОБА_11 волинському відділенні АППБ Аваль. На підставі вказаного рішення виконкому, приватний нотаріус ОСОБА_8, 26.07.2006 року посвідчила договір іпотеки. Вважає, що позов є безпідставним, а твердження відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6, їх представника ОСОБА_2 та третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_9 щодо обовязку органу опіки і піклування здійснювати контроль за додержанням батьками житлових прав дітей при укладенні правочинів хибними, з огляду на те, що стаття 177 СК України доповнена частиною четвертою Законом України від 22.12.2006 року, який діє з 16.01.2007 року. Зазначає, що такий контроль, органи опіки і здійснюють за додержанням прав дітей, позбавлених батьківської опіки, а оскільки відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_6 не позбавлені батьківських прав, то вони згідно зазначеної вище норми, управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження і зобовязані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Неналежне виконання батьками своїх обовязків щодо управління майном дитини є підставою для покладення на них обвязку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус ОСОБА_8 не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. У своїх письмових поясненнях зазначає, що посвідчення договору іпотеки від 26.07.2006 року за реєстром №2782, де право власності на предмет іпотеки має малолітня дитина, нею, як приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу, відповідно до пункту 40 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було здійснено зі згоди виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області на підставі рішення за №265 від 21 липня 2006 року. Відомостей та документів про відміну чи скасування вищевказаного рішення, на підставі якого вона посвідчувала правочин, у неї не було. Вважає позов безпідставним.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в звязку з наступним.

З ксерокопії договору іпотеки від 26 липня 2011 року (а.с.4-6) вбачається, що між акціонерним поштово-пенсійним банком Авальта ОСОБА_7, малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від імені якої діють законні представники (батьки) ОСОБА_6 та ОСОБА_7, було укладено договір іпотеки, яким забезпечено вимогу Іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/1135/28373 від 27 червня 2006 року.

Предметом іпотеки є двокімнатна квартира №7, що знаходиться за адресою бульвар Шевченка, 21 в м. Нововолинську.

Квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 15.06.2005 року (а.с.7) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.54.)

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) батьками неповнолітньої ОСОБА_4 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради №231 від 15 червня 2006 року (а.с.100) ОСОБА_7, ОСОБА_6 від імені малолітньої ОСОБА_4 на надання під заставу приватизованої двокімнатної квартири за адресою бульвар Шевечнка, 21/7, у звязку з оформленням кредиту у Нововолинському відділенні АППБ Аваль.

Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №265 від 21.07.2006 року (а.с.56) за повторною заявою батьків, надано дозвіл гр. ОСОБА_7, ОСОБА_6 від імені малолітньої ОСОБА_4, виступити майновим поручителем ОСОБА_9, у звязку з оформленням нею кредиту у Нововолинському АППБ Авальі в забезпечення кредитних зобовязань, надати в іпотеку належну дитині ? частину приватизованої двокімнатної квартири за адресою бульвар Шевченка, 21/7 та відповідно скасовано рішення виконавчого комітету від 15 червня 2006 року №231 Про надання під заставу приватизованої двокімнатної квартири ОСОБА_7, ОСОБА_6М.

Згідно ст. 17 Закону України Про охорону дитинства, батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ст. 18 цього ж Закону, органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Як вбачається із ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, договір іпотеки, укладений між АППБ Авальта ОСОБА_7, малолітньою ОСОБА_4, від імені якої діяли, як законні представники, її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 на підставі рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 21.07.2006 року №265, яким дано дозвіл гр. ОСОБА_7, ОСОБА_6 від імені малолітньої ОСОБА_4 виступити майновим поручителем ОСОБА_9 у звязку з оформленням нею кредиту у Нововолинському відділенні АППБ Аваль. Вказаний договір підписаний сторонами, в тому числі від імені малолітньої ОСОБА_4 її законними представниками батьками ОСОБА_7, ОСОБА_6, що управляють майном належним дитині без спеціального на те повноваження. Самі відповідачі ОСОБА_7. ОСОБА_6, які не позбавлені батьківських прав, діючи від імені дитини, зобовязані, відповідно до ст.177 СК України, дбати про використання майна дитини в її інтересах, в тому числі гарантувати збереження її права на житло. Саме по собі посилання у договорі іпотеки на рішення виконавчого комітету щодо дачі дозволу на передачу квартири в заставу, яке скасоване ч.2 рішення виконкому № 265 від 21.07.2006 року, не може слугувати підставою для визнання недійсним договору іпотеки з мотивів наведених у позовній заяві. На думку суду, не може бути підставою для визнання правочину недійсним і та обставина, що у малолітньої ОСОБА_4 немає на праві власності іншого житла, окрім частки у квартирі, що є предметом оспорюваного договору іпотеки.

Оскільки батьки зобовязані гарантувати збереження права дитини на житло, то порушення чи неналежне виконання ними своїх обовязків щодо управління майном дитини, згідно ч.8 ст.177 СК України, є підставою для покладення на них обовязку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду.

З оглянутого в судовому засіданні договору іпотеки з всіма необхідними додатками до нього, які надійшли на вимогу суду із Волинського обласного державного нотаріального архіву (а.с.42-58), вбачається що вказаний договір посвідчений нотаріусом 26.07.2006 року за наявності попереднього дозволу органу опіки і піклування на вчинення вказаного правочину батьками від імені малолітньої дитини,(а.с.56), про що вказано в рішенні виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 265 від 21.07.2006 року, яке ніким не оспорювалось і не скасовувалось і є додатком до вказаного договору.

При укладенні договору іпотеки дотримано вимоги ст.ст.202, 203 ЦК України, батьки малолітньої дитини, відповідно до ч.2 ст.177 СК України, особисто вчинили вказаний правочин з попереднього дозволу органу опіки і піклування, а тому підстав для визнання його недійним суд не вбачає і відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 203, 205, 215, 224 ЦК України, ст.177 СК України, ст. ст. 17, 18 Закону України Про охорону дитинства, ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітейсуд,

вирішив:

У задоволенні позову прокурора м. Нововолинська в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватний нотаріус ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук