Справа № 2о-16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

с.Біловодськ 30 травня 2011 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Пруського І.І.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 дав суду пояснення про те, що за життя його батько ОСОБА_3 19 березня 1996 року заповідав все його майно, яке на день смерті буде йому належати, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах.

В звязку з віком і станом здоровя батька заявника, будучи зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав з батьком в його будинку по вул.Сонячній, 8, с.Зеликівка Біловодського району Луганської області.

16 грудня 2004 року батько заявника помер.

Заявник поховав батька, фактично прийняв спадщину, бо мешкав в батьковому будинку після його смерті, користувався господарським та побутовими будівлями, земельним паєм, отримував орендну плату.

В квітні 2011 року заявник звернувся в нотконтору з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, але в звязку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину.

Заявник вважає, що відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець по закону чи по заповіту має право прийняти або не приймати спадщину.

Спадкоємець, який постійно мешкав разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не подав заяву про відмову від спадщини.

Заявник вважає, що оскільки він в шестимісячний строк не заявив про відмову від спадщини: на момент смерті батько, мешкав разом з ним; заявник здійснював за ним догляд то є таким, що прийняв спадщину.

На даний момент спір з ОСОБА_4 про спадщину відсутній, тому заявник бажає встановити факт прийняття ним спадщини, яка залишилась після смерті батька.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_2 періодично їздив до батька в гості.

За життя батька разом з ним строїв будинок, проводив газопостачання.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України), яке видається нотаріусом за місцем відкриття мпадщини (ст.66 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином з вище наведеного вбачається, що право на спадщину засвідчується свідоцтвом, видача якого не входе в компетенцію суду, як і перевірка підстав набуття такого права (ст.68 Закону України «Про нотаріат»), тому вимоги заявника про встановлення факту прийняття спадщини не можуть бути задоволені судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 60, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст.66, 68 Закону України «Про нотаріат», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Рішення виготовлено в повному обсязі 6 червня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий:

суддя І.І.Пруський