права №2 3150/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2011 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді- Лозинської М.І.,
при секретарі- Продан М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Головне управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на будинок,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить визнати за ним право власності на садовий будинок під літерою «А»по вулиці Різдвяній, 7 в місті Києві , загальною площею 112 кв.м., який складається з житлового приміщення-96,7 кв.м., санвузла-5,4 кв.м., підсобного приміщення 10, 4 кв.м.; та садовий будинок під літерою «Б»по вулиці Різдвяній,7 в місті Києві, загальною площею 119,1 кв.м, що складається з житлового приміщення 90,1 кв.м, підсобного приміщення 22,9 кв.м., санвузла 6,1 кв.м. В обґрунтування позовної заяви послався на те, що з 2001 року він займається оформленням земельної ділянки по вул. Різдвяна,7 в м. Києві, в літку 2010 року йому стало відомо ,що земельна ділянка передана для ведення садового господарства відповідачу по справі. Зазначає про те, що з 1993 року він вільно користується та розпоряджається земельною ділянкою по вул. Різдвяна,7 та жодних зауважень від відповідача та будь-кого щодо користування земельної ділянки не надходило. Як зазначає позивач в позові, на земельній ділянці ним в 2002 році було побудовано зазначені житлові будинки з дотриманням будівельних та архітектурних норм, враховано всі санітарні та будівельні норми, фінансування будівництва, покупка будівельних матеріалів , здійснювалось за власні кошти позивача. Оскільки земельна ділянка на якій побудовані житлові будинки під літерою «А»та «Б»належить відповідачу, що надає йому право на володіння будинками, що розташовані на ній, позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності .
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволення.
Відповідач , який повідомся судом шляхом публікації оголошення в газеті «Хрещатик»про день та час судового розгляду, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи за відсутністю відповідача , про що представник позивача не заперечувала.
Відповідач- КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»свого представника в судове засідання не направили, через канцелярію суду надійшли заперечення проти позовної заяви, в яких Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що в Бюро реєстрація права власності на садовий будинок по вул. Різдвяній,7 в м. Києві відсутня, технічна інвентаризація будинку не проводилась, а оскільки будинок не введений в установленому порядку в експлуатацію та побудований без дозвільної документації , поштова адреса будинку не присвоювалась , підстави державної реєстрації права власності на будинок , відсутні.
Представник Головного управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, залучений судом до участі в справі в якості третьої особи, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, пославшись на те, що земельна ділянка по вул. Різдвяній 7, на якій позивач побудував будинок, належить на праві власності відповідачу, а оскільки позивач здійснив самочинне будівництво , відсутні підстави для визнання права власності за ним на самовільну забудову, оскільки позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
В ході розгляду справи, представник позивача послалась на те, що фактично даною земельною ділянкою користується позивач з 1993 року та вважаючи себе власником цієї ділянки здійснив будівництво житлового будинку.
Згідно з ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з приписами ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, раво власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з ст.376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється на підставі сертифіката про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією сертифіката.
Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється.
З врахуванням наведеного, відсутність дозвільної документації на будівництво житлового будинку, відсутність прийняття його в експлуатацію, технічної документації на будинок, належність земельної ділянки на праві власності відповідачу, унеможливлює визнання права власності за позивачем на даний жилий будинок.
Посилання представника позивача на наявність виготовлення технічного паспорту на будинок від 22.01.2010 року ( а.с.8-11),в підтвердження позовних вимог, судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються поясненнями Бюро технічної інвентаризації щодо відсутності в Бюро даного технічного паспорту, а також його виготовлення та видачі позивачу.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим в позові слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.331,376,392 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів»із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 534, Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, 125 ЗК України, ст.ст.11,60,209,212-215, 218,294 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна», Головне управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на будинок залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: