АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Качур Л.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2011 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на отримання неповнолітньої дитини,-

В с т а н о в и в :

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на отримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що ОСОБА_2 про стягнення аліментів на отримання неповнолітньої дитини з 06 листопада 1999 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. З 27 березня 2003 року шлюбні відносини припинено, проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку свого батьківського обов'язку не виконує. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць (а.с.1-2).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, на її користь стягнуто аліменти з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відпоівідача (а.с.17).

В апеляційній скарзі (а.с.20-22) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи та з порушенням норм маиеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення з врахуванням всіх обставин, оскільки:

- суд не врахував те, що відповідач фактично за двома судовими рішеннями вже сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину;

- суд не прийняв до уваги п.3 ч.1 ст.182 СК України та те, що фактична сума аліментних виплат досягає 83,33 % усіх видів його заробітку;

- в даний час відповідач не працює та не має можливості працевлаштуватись;

- суд не визначив єдину частку від його заробітку при стягуванні аліментів на двох та більше дітей;

- суд в порушення вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року не залучив до участі ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, з 27 березня 2007 року шлюбні відносини припинено; відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляеться.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про неможливість виплачувати аліменти, оскільки він не має ніякого прибутку, не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів того, що він не має ніяких доходів і не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує інші обставини, що мають істотне значення.

Стягуючи з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, суд першої інтсанції не врахував, що з відповідача вже стягнуті аліменти на утримання доньки Анастасії та сина ОСОБА_7.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, а саме зменшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо визначення судом єдиної частки від заробітку відповідача при стягуванні аліментів на двох та більше дітей.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і біль-ше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З наданих відповідачем до апеляційної скарги ксерокопій рішення суду та виконавчих листів вбачається, що за рішенням Томаківського районного суду Дніпропет-ровської області від 21 лютого 2001 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки Анастасії, 27 листопада 2000 року, та за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2005 року з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7, 16 березня 2003 року (а.с.24,25,26-27), тобто за різними судовими рішеннями.

Відсутні правові підстави для врахування доводів апеляційної скарги про незалучення до участі у справі ОСОБА_6, на користь якої стягнуто аліменти на ут-римання іншої дитини, оскільки згідно зі змінами до ЦПК України, які набрали чинності з 30 липня 2010 року, такі підстави для скасування судового рішення не передбачені.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2011 року в частині розміру стягнутих аліментів змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 з 1/3 до 1/4 частини всіх видів доходів.

В решті рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2011 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: