Справа № 22-ц-2856/2011 Головуючий у I інстанції Деркач О.Г.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16 вересня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Ватес до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2011 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Ватес до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС кошти в розмірі 16853 грн. 21 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача судовий збір в розмірі 168 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить дане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, його постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що за умовами договору вартість 1 кв. м. квартири складає 3 535,00 грн., що на день укладення договору за курсом НБУ становить 700 доларів США, а загальна вартість квартири становить 380 684, 15 грн., що на день укладення договору за курсом НБУ становить 75 383 доларів США. Тобто грошова одиниця розрахунку за договором є гривня України. Апелянт посилається на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 2-2479/09, яким встановлено, що договірні зобовязання відповідача були виконані в повному обсязі і в належний термін, а саме сплачено 357571,61 грн., що становить 93,9% вартості квартири, в апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «ВАТЕС» на дане рішення суду першої інстанції жодного заперечення щодо суми сплачених коштів по договору у гривнях не зазначило. Апелянт також посилається на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 2-224/2011, в якому констатується, що відповідно до умов договору вартість квартири встановлюється у гривнях та зазначається еквівалент у доларах США на день укладення договору. Апелянт вказує, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21 червня 2011 року їй було відмовлено у встановленні остаточного розрахунку по договору № 19 від 10 січня 2006 року у розмірі 20 673,39 грн., оскільки апелянтом не були наведені належні докази про те, що розмір її квартири зменшився на 0,7 кв. м. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що факт зміни вартості квартири підтверджується технічною документацією Чернігівського МБТІ, в якій зазначено, що вартість квартири після зміни її площі складає 74 900 доларів США; на думку апелянта, вказаний висновок суперечить умовам укладеного договору. Апелянт вказує , що платежі нею вносилися у гривнях на відповідний рахунок, вказаний у договорі, і жодних претензій зі сторони позивача стосовно валюти виконання зобовязання за весь час дії договору не надходило. ОСОБА_5 вважає помилковим висновок суду про те, що залишок коштів по сплаті вартості квартири складає 4 093, 74 дол. США , оскільки такий висновок не відповідає умовам укладеного договору. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення статті 533 Цивільного кодексу України. Апелянт зазначає, що 29 липня 2011 року нею було внесено залишок коштів на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС в сумі 20673,39 грн., тому вважає, що штрафні санкції в розмірі 4 894,73 грн. стягнуто з неї на користь позивача судом першої інстанції безпідставно.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В ході судового розгляду даної справи встановлено та підтверджується її матеріалами, що 10 січня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС та ОСОБА_5 було укладено договір № 19 дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку ( а. с. 8-12). Відповідно до п. 1.1. даного договору ОСОБА_5 приймає участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку № 52 в м. Чернігові по вулиці Ватутіна, шляхом фінансування будівництва однієї трикімнатної квартири під № 23, загальною проектною площею 107,69 кв. м., на наступних умовах : п.1.1.1. та п.1.1.2.договору встановлюють вартість 1кв.м 3535грн., що на день укладання договору за курсом НБУ становить 700 дол. США, а загальна вартість квартири - 380684,15 грн., що на день укладання договору за курсом НБУ становить 75383 дол. США. На виконання договору ОСОБА_5 частково сплачено позивачу 357 571 грн. 61 коп., що по курсу НБУ на день сплати становить 70806, 26 доларів США ( а. с. 13 - 19). Згідно з актом готовності обєкта до експлуатації від 18 березня 2010 року 40 - квартирний будинок по вул. Ватутіна 52 у м. Чернігові визнано закінченим будівництвом та готовим до експлуатації ( а. с. 22 - 24). 21 квітня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю „ВАТЕС та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду до договору, якою змінено номер квартири з „23 на номер „22 квартири та зменшено загальну площу квартири з 107,69 кв. м. до 107,0 кв. м ( а. с. 21). Відповідно до п. 2.3. договору і даним технічної інвентаризації Чернігівського МБТІ, вартість квартири складає 74 900,00 доларів США ( 107,0 кв. м. х 700 доларів США) ( а. с. 26 - 28). Для виконання позивачем вимог підпункту 3.2.5. пункту 3.2. договору та на підставі підпункту 3.1.2. пункту 3.1. договору позивачем листом від 12 квітня 2011року пропонувалося ОСОБА_5 внести 4093, 74 дол. США в гривнях по курсу НБУ на розрахунковий рахунок позивача ( а. с. 28, 29). Відповідно до додатку № 1 до договору остаточний розрахунок проводиться після введення будинку в експлуатацію та проведення технічної інвентаризації квартири до оформлення права власності на квартиру. 29 липня 2011 року, тобто через 1 рік 3 місяці, ОСОБА_5 частково сплатила заборгованість позивачу в сумі 20 673 грн. 39 коп., що на день сплати за курсом НБУ складає 2593,51 доларів США ( а. с. 36) .

Відповідно до приписів статті 533 Цивільного кодексу України , якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. Положення статті 526 Цивільного кодексу України регламентують, що зобовязання має виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог чинного законодавства.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті висновку суду першої інстанції відносно того, що відповідач щоразу, здійснюючи оплату по договору , привязувала її розмір саме до еквіваленту в іноземній валюті, що свідчить про погодження відповідача з умовами договору ( а. с. 13 - 19); крім того, розмір вказаної позивачем заборгованості визнавався відповідачем у листуванні з товариством з обмеженою відповідальністю Ватес, згідно листа відповідача на адресу позивача від 19 квітня 2010 року ( а. с. 30), тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача залишку несплаченої заборгованості по договору у розмірі 11958 грн.48 коп. узгоджуються з умовами договору та вимогами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини. Оскільки судом вірно встановлено, що заборгованість відповідача перед товариством з обмеженою відповідальністю Ватес за оплатою дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку складає (4093, 74 доларів США - 2593,51 доларів США)= = 1500, 23 доларів США , що за офіційним курсом НБУ станом на 29 червня 2011року, тобто на день сплати , складає 11958 грн. 48 коп.

Виходячи з правових позицій статтей 530, 610, 612 Цивільного кодексу України , а також приймаючи до уваги , що п.2.2.та підпунктом 3.4.2. пункту 3.4.договору визначено, що при дотриманні графіка платежів відповідачем вартість 1 кв. м залишається незмінною в доларовому еквіваленті до закінчення будівництва будинку , а в разі затримки ОСОБА_5 сплати вартості фінансування на строк, що перевищує один місяць, позивач має право на зміну вартості 1 кв. м в розмірі 0,05 % від несплаченої вартості фінансування будівництва квартири за кожний день прострочення , але не більше 15% неоплаченої частини загальної площі квартири, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача збільшення вартості 1 кв. м квартири на загальну суму 4894 грн. 73 коп. При цьому суд виходив з тих обставин, що відповідач не виконала умови договору в частині здійснення кінцевого розрахунку за збудовану квартиру ( п.2.3 договору ) , тому вимоги позивача про стягнення з відповідача збільшення вартості 1 кв. м квартири на загальну суму 4894 грн.73 коп., що еквівалентно на день подачі позову 614, 06 дол. США , нарахованої за період з 14 травня 2010 року ( дата закінчення місячного терміну після отримання відповідачем письмової вимоги позивача про проведення кінцевого розрахунку ) по 21 липня 2011року у розмірі 15 % неоплаченої частини загальної площі квартири, тобто від 4093,74 дол. США , відповідають умовам укладеного між сторонами договору. Зокрема, прострочення відповідача зі сплати кінцевого розрахунку за договором складає з 14 травня 2010року по 21 липня 2011року (434 календарних днів ). Зміна вартості 1 кв. м за кожний день прострочення складає : 0, 05 % х 434 = 21, 7 % ; оскільки зміна вартості 1 кв. м квартири встановлена договором не більше 15 % неоплаченої частини загальної площі квартири, то заборгованість відповідача зі зміною вартості 1 кв. м квартири складає : 4093, 74 доларів США х 15% = = 614, 06 доларів США , що за офіційним курсом НБУ долара США на день подання позову складає 4894грн. 73 коп.

Під час розгляду даної справи в апеляційному суді 27 жовтня 2011року від ОСОБА_5 надійшла заява про застосування на підставі статтей 258, 261, 267 Цивільного кодексу України строку спеціальної позовної давності відносно заявлених до неї позивачем позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді зміни вартості 1 кв. м квартири в розмірі 4894 грн. 73 коп. Відповідач вказує, що оскільки лист позивача про зміну вартості 1кв.м квартири їй доставлено 14 квітня 2010року , а позов до суду позивачем предявлено 09 серпня 2011року, то перебіг спеціальної позовної давності закінчився 14 травня 2011року, тому, як вважає відповідач, необхідно відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 4894, 73 грн.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_5 про застосування строку спеціальної позовної давності , апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви відповідача, оскільки відповідно до приписів ч.3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; якщо сторона у спорі не зробила заяву про застосування позовної давності до винесення судом рішення, позовна давність судом не застосовується. Як встановлено в ході апеляційного розгляду даної справи , і вказана обставина підтверджена ОСОБА_5, під час розгляду справи в суді першої інстанції, до винесення судом рішення, як цього вимагають приписи зазначеної норми закону, заява про застосування позовної давності відповідачем не заявлялася. Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 16 вересня 2011року ( а. с. 92 - 94), заява про застосування позовної давності зроблена відповідачем 27 жовтня 2011року, під час апеляційного розгляду даної справи , і відповідно після винесення рішення судом першої інстанції. За даних обставин, виходячи з приписів ч.3 статті 267 Цивільного кодексу України , відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про застосування строку спеціальної позовної давності.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції неправильно дослідив та зясував положення п. 2.3. договору та вказав його як одну з підстав встановлення вартості ціни квартири у доларах США, не прийнявши до уваги , що це фактично є одностороння зміна істотних умов договору, на думку апеляційного суду, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки за змістом ч.1 статті 192 Цивільного кодексу України, статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15 - 93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю , статті 3 Закону України від 05 квітня 2001року № 2346 Про платіжні системи та переказ коштів єдиним законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, яка приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь яких обмежень за всіма видами платежів. Положення чинного законодавства , в тому числі, і приписи статтей 524, 533 Цивільного кодексу України , хоча і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобовязань в іноземній валюті ( зокрема в доларах США ), а також на здійснення розрахунків за зобовязанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі повно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити .

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: