АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від З жовтня 2011 року по справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Дніпропетровська міська Рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, Самостійної державної пожежної частини № 1 Жовтневого району м. Дніпропетровська про усунення перешкод у користуванні власністю, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року позов задоволено та усунуто перешкоди у користуванні належним позивачу нежитловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Шевченко, 4, № 67-а шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 знести ґанок (холл) від вікон стоматологічного центру, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права і ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія судців вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Турченко - ОСОБА_4 належить стоматологічний центр ТОВ «Ангелдент», розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Шевченко, 4, приміщення № 67-А. Центр знаходиться на першому поверсі 11-ти поверхового житлового будинку і має окремий вхід. Будівельні роботи по переобладнанню нежитлового приміщення в стоматологічний центр проводилися на підставі дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (№ 565/2003 від 06 грудня 2003 року). Поряд в цій же будівлі, знаходиться спортивно-оздоровчий центр (приміщення № 61 та № 68, дозвіл інспекції ДАК № 423/2006 року від 10 лютого 2007 року). Власник спортивно-оздоровчого центру розпочав добудову скляного ґанку (холл - позиція №7 у плані реконструкції) з залізобетонним накриттям. Будівництво відбувалося без згоди позивача.

Згідно висновку ГоловАПУ № 1098 від 31 травня 2005 року, проект реконструкції нежитлових приміщень під спортивно-оздоровчий центр мав бути розроблений за умови згоди власників приміщень, вікна яких виходять на терасу, з приводу чого направлено лист до ГоловАПУ з проханням надати копію згоди власників зазначених приміщень.

18 грудня 2008 року прокуратурою м. Дніпропетровська винесено протест за № 3592 вих.08 на рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03 жовтня 2005 року № 4111 «Про дозвіл громадянці ОСОБА_5 проектування та реконструкції нежитлових приміщень під спортивно-оздоровчий центр по пров. Шевченка, 4».

Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради № 34/43 від 25 лютого 2009 року зазначений протест прокурора задоволено. Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03 жовтня 2005 року № 4111 «Про дозвіл громадянці ОСОБА_5 проектування та реконструкції нежитлових приміщень під спортивно-оздоровчий центр по пров. Шевченка, 4 (Жовтневий район)» визнано таким, що втратило чинність, з моменту винесення.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Оскільки відповідач ОСОБА_5, яка померла та правонаступником якої є відповідач ОСОБА_2, не отримавши згоди власника суміжного приміщення розпочав незаконну реконструкцію приміщення, то суд прийшов до правильного висновку, що таки дії відповідача є незаконними, та порушують право власності Турченко - ОСОБА_4

Отже, суд обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення позову та усунув перешкоди у користуванні належним позивачу нежитловим приміщенням, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 знести ґанок (холл) від вікон стоматологічного центру.

У відповідність положень ст. 88 ЦПК України суд правильно вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді