справа № 2-550/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 вересня 2011 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої - судді Корсун О. М.,

за участі секретаря Тютюнник А.О.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у серпні 2011 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, просив суд стягти з ОСОБА_2, на його користь грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп.; та судові витрати повязані з розглядом справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, при цьому пояснив, що 24 жовтня 2010 року померла його рідна тітка ОСОБА_3, яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Він являється єдиним спадкоємцем згідно складеного Спадкодавцем на випадок смерті заповіту, посвідченого секретарем виконкому Удайцівської сільської ради Прилуцького району ОСОБА_4 від 05 березня 2008 року, зареєстрованого у реєстрі за №155. Він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу ОСОБА_5. Також на даний час він частково оформив спадкове майно та отримав 16 червня 2011 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з належними відсотками. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя Спадкодавець 12 липня 2010 року надала в позику відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6000,00грн.. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач надала письмову розписку та передала Спадкодавцю свідоцтво про народження її сина. Грошові кошти відповідач зобов'язувалась повернути до грудня місяця 2010 року. Свідком передачі грошових коштів у зазначеній сумі була ОСОБА_6. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми. При його зверненні, як єдиного спадкоємця, до відповідача про повернення боргу, остання відмовила та вказала, що поверне борг після того як він надасть підтверджуючі документи, що він являється єдиним спадкоємцем. Він успадкував грошові кошти, належні Спадкодавцю, та надані останньою в позику відповідачу. Відповідно до нього перейшло право вимоги до відповідача про повернення грошових коштів. Після вступу в спадщину та оформлення спадкового майна він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів. Проте відповідач безпідставно йому відмовила, що змусило мене направити їй 19 липня 2011 року письмову вимогу про повернення грошових коштів. Відповідач отримала вимогу 21 липня 2011 року, проте до цього часу свого зобовязання не виконала, що змусило його звернутися до суду для захисту його порушених прав.

Відповідач заявлені вимоги позивача визнала частково, та пояснила, що отримала від померлої ОСОБА_3 гроші в сумі 6000 грн., з цих грошей 4000 тисячі відшкодувала померлій, а дві тисячі позивачу.

Судом установлено:

Позивач ОСОБА_1, народження 29.10.1948 (а.с.5).

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 24.10.2010 у віці 79 років (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_1 (а.с.7).

У відповідності до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкодавець ОСОБА_3, народження 07.01.1931, її спадкоємцем є ОСОБА_1, 29.10.1948 (а.с.8).

Згідно розписки від 12.07.2010, ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_3 шість тисяч гривень і обіцяла віддати в листопаді 2010 року (а.с.9).

Відповідно до вимоги від 19.07.2011, ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 і просив повернути кошти в сумі 6 000 грн. 00 коп., в семи денний термін (а.с.10).

У відповідності до поштового повідомлення, вимогу ОСОБА_2 отримала 21.07.2011 особисто (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані тому і позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст.625, ст.1046, ч.2 ст. 1047, 1218, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп..

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 60 грн. 00 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: