Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з профзахворюванням,

встановив:

позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди у зв»язку з профзахворюванням, посилаючись на те, що з жовтня 1969 року по березень 2001 року він працював на шахті "Черноморка". Відповідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.03.1997 року ВП шахта Черноморка ВАТ "Лисичанськвугілля" підтверджено профзахворювання: радікулопатія L5 з стійким помірно вираженим больовим синдромом, у зв'язку з чим він проходив лікування в різних медичних установах на протязі тривалого часу. За висновком МСЕК від 26.04.2001 року йому вперше була встановлена стійка втрата професійної працездатності 15%. Профзахворювання негативно відобразилось на звичайному укладі його життя. Неодноразові проходження лікування, виконання приписів лікарів призвели до порушення звичайного ритму життя, загального стану здоров'я, відсутність можливості реалізувати свої потреби і здібності у повному обсязі. Все це завдало йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 40000грн. Тому просив стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 40000грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що після переходу на пенсії у 2001 році з шахти "Черноморка" ніде не працював, оскілки постійно проходить лікування від радикуліту, що підтверджується наявністю у нього профзахворювання радікулопатія. В теперішній час ця шахта не працює, знесена, лише проводять відкачування води з шахти. Людей переведено на шахта ім.. Мельникова, а хто пішов на пенсію. Завдана йому моральна шкоду полягає в тому, що працюючи на шахті він отримав професійне захворювання, втративши працездатність. Шахта "Черноморка" раніше входила до складу в/о "Лисичанськвугілля", про що свідчить печатка. Тому вважає, що оскільки шахта входила до в/о "Лисичанськвугілля", а тепер її немає, то за завдану йому шкоду повинно відповідати в/о "Лисичанськвугілля", хоч вини саме в/о "Лисичанськвугілля" не має. Раніше не звертався до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, бо лише недавно узнав, що можна звертатися з таким позовом. Суму в 40 000грн. він написав умовно, бо якби працював та отримував 1500грн., то сума за 10 років була більше.

Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, подав письмові заперечення на позов , в яких просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що наказом Мінтопенерго України від 12.02.2004 року № 92 було утворено ВАТ "Лисичанськвугілля"№ шляхом перетворення ДП "Лисичанськвугілля", яке не мало у своєму складі шахти "Черноморка", що підтверджується п.8 Наказу Мінтопенерго України від 29.12.2002 року № 774, на підставі якого ВАТ "Лисичанськвугілля" також не мало у своєму складі шахти "Черноморка". Відповідно з наказом Мінтопенерго від 12.02.2004 року № 91 був виданий наказ по ВАТ "Лисичанськвугілля" від 26.04.2004 року № 101 "Про структуру відкритого акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", яким підтверджено відсутність в структурі ВАТ "Лисичанськвугілля" відокремленого підрозділу "шахта "Черноморка". Також в акті розслідування хронічного професійного захворювання від 26.03.1997 року тне в казано про належність шахта "Черноморка" до ВАТ "Лисичанськвугілля" як відокремленого підрозділу. Оскільки шахта "Черноморка" була самостійною юридичною особою, відповідач не є правонаступником її прав та обов»язків.

Суд досліджує надані докази:

Копія трудової книжки позивача, копія довідки ВКК № 1304 від 15.08.2011 року, копія витягу із акту огляду МСЕК 002386 від 25.04.2001 року, копія акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.03.1997 року, письмове заперечення на позов, копія наказу від 26.05.2004 року № 101 "Про структуру ВАТ "Лисичанськвугілля", копія наказу від 29.12.2002 року № 775 "Про реорганізацію ДХК "Лисичанськвугілля", копія наказу від 12.02.2004 року № 91 Про створення ВАТ "Лисичанськвугілля", витяг з Єдиного державного реєстру юридичної осіб та фізичний осіб-підприємців на 13.10.2011 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивач з 09.10.1969 року по 15.03.2001 року електрослюсарем підземним на шахті "Черноморка", звільнений у зв'язку з переходом на пенсію ( а.с. 6-9).

Із акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.03.1997 року вбачається, що комісією на шахті "Черноморка" проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання радікулопатія L5 зліва з стійким помірно вираженим больовим синдромом у ОСОБА_2 Професійне захворювання виникло при тривалих та постійних фізичних загрузках при виконанні технічного процесу, находження у обводненій середі (а.с.17).

Із копій наказу від 29.12.2002 року № 775, від 26.05.2004 року № 101 Мінтопенерго України вбачається, що шахта "Черноморка" не перебувала в структурі ВАТ "Лисичанськвугілля" (а.с.24-26).

12.01.2008 року рішенням засновників (учасників) або уповноважених ними органів припинено діяльність юридичної особи. Відомості про найменування правонаступника відсутні (а.с.46-47).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи без діяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що позивач у судовому засіданні не довів вину відповідача у завданій йому моральні шкоді, а тому вважає, що у задоволені позову йому слід відмовити за небгрунтованістю .

На підставі ст.. 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,209, 212-215,218 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з профзахворюванням відмовити за необгрутнтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: