Справа № 22Ц-2081/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Медяний В. М.

У Х В А Л А
Апеляційного суду Вінницької області
від 06 липня 2011 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2011 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого : Медяного В.М.,
Суддів : Матківської М.В., Сопруна В.В.,
При секретарі : Сніжко О.А.
розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича
на ухвалу Замостянського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича до ОСОБА_3 про повернення боргу, -
в с т а н о в и л а :
Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича до ОСОБА_3 про повернення боргу та моральної шкоди задоволено частково.
Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 12 травня 2011 року зазначене заочне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2011 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2011 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича до ОСОБА_3 про повернення боргу, передано за територіальною підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою справу направити до того ж суду для продовження її розгляду по суті позовних вимог. Зазначив, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, ґрунтується на не перевірених судом доказах, які не можуть вважатися належними доказами у справі.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Вирішуючи питання про передачу за територіальною підсудністю зазначеної цивільної справи до Тиврівського районного суду Вінницької області, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відповідач ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд прийшов до висновку про передачу справи на розгляд іншому суду, оскільки після відкриття провадження у справі виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки відповідно до положення ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання. Згідно зі ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(далі - ЗУ «Про свободу пересування...») № 1382-1V від 11.12.2003 року зазначається: «... довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання...».
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи. В даному випадку місця проживання відповідача ОСОБА_3
В матеріалах справи з цього приводу в якості доказів представлено копію паспорта виданого на імя ОСОБА_3 (а.с.66), відомості адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Вінницькій області від 26.01.2011 року (а.с.30), відповідно до яких місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а також довідку видану з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію на ім'я ОСОБА_3 від 08 лютого 2011 року, за №723 (а.с.37) в якій зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, де на нього відкрито особовий рахунок. Зазначене свідчить про те, що на момент відкриття провадження у справі відповідач проживав за вищевказаною адресою та був там зареєстрований.
Тимчасове перебування відповідача у Тиврівському районі в м. Гнівань по Червоноармійській, 41, кв. №1 немає підстав вважатися його місцем проживання, а лише може бути визнаним відповідно до ст. 8 ЗУ «Про свободу пересування...» його місцем перебування.
Посилання суду на вимоги ст. 116 ЦПК України у даному випадку є необґрунтованими, оскільки суд може передати справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. Однак, як вже зазначалося вище, дана справа судом вже розглядалася по суті позовних вимог та у ній ухвалювалося заочне рішення, після чого воно було скасовано цим же судом.
Згідно ч.4 ст.116 ЦПК України забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.
За таких обставин ухвала суду є незаконною, оскільки суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання направлення справи за підсудністю, що відповідно ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи до того ж суду для продовження її розгляду по суті позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича задовольнити частково.
Ухвалу Замостянського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2011 року скасувати та направити справу до того ж суду для продовження її розгляду по суті позовних вимог.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.М.Медяний

Судді: М.В. Матківська

ОСОБА_4