РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2/11

Провадження №

27 січня 2011 року Лисянський районний суд

в складі: головуючого судді - Золотоверхого О.І.

при секретарі Гутман О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідачки 4700 гривень боргу.

Свої вимоги вона мотивує тим, що в жовтні 2004 року між позивачкою та її чоловіком ОСОБА_3 досягнута домовленість про купівлю будинку в с. Будище Лисянського району за 5 тисяч гривень. На підтвердження такої домовленості її чоловік сплатив 2600 гривень, а остальну суму домовились сплатити при укладенні договору купівлі-продажу. Але в травні 2005 року її чоловік помер не встигши оформити договір, поскільки відповідачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті чоловіка вона, являючись спадкоємцем у вересні 2005 року приїхала для оформлення договору купівлі-продажу будинку в с. Будище Лисянського району. Але від суддів дізналась, що будинок продається іншій особі. Коли вона звернулась до ОСОБА_4 щоб вона повернула гроші, то та обіцяла повернути їй після продажі будинку. На непоодинокі звернення до відповідачки про повернення грошей, остання тільки обіцяла. В звязку з пливом часу гроші змінюють свою цінність. Тому вона просить стягнути з відповідачки 2600 гривень, виплачених відповідачці грошей, з урахуванням індексу інфляції 3000 гривень, а також моральну шкоду в сумі 1700 гривень. Заподіяння моральної шкоди вона мотивує тим, що вона являється інвалідом другої групи, їй необхідні кошти для лікування.

Відповідач в судове засідання не з»явилась хоча повідомлена про розгляд справи, і ніякої відповіді на листи суду не надала. Тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутність.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Про те, що між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбулась попередня домовленість про купівлю-продаж будинковолодіння в с. Будище Лисянського району Черкаської області свідчить доручення видане ОСОБА_2 про те, що вона доручає ОСОБА_5 виконувати всі дії повязані з продажем належного їй будинку по вул. Миру,79, в с. Будище Лисянського району ; розпискою ОСОБА_2 про отримання нею від ОСОБА_3 1000 гривень в рахунок оплати за будинок від 18 жовтня 2004 року; та квитанцією про перерахування на рахунок в банку 1600 гривень ОСОБА_6 від ОСОБА_3

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як видно із матеріалів справи та пояснення позивачки договір купівлі-продажу будинку не був укладений з вини відповідачки. Хоча відповідачка і видала доручення на ведення справ ОСОБА_5 але на час розгляду справи в судових органах (районному та апеляційному) ОСОБА_5 хворів та помер.

Позивачка як спадкоємець першої черги, має право звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

А відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Поскільки законом - ст. 657 ЦК України - для договору купівлі-продажу будинку встановлено письмову форму, яка підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, то суд вважає, що між сторонами договір купівлі продажу будинку не укладений.

Поскільки покупець на виконання в майбутньому договору виплатив певну суму грошей продавцю, то ці кошти повинні бути продавцем повернуті .

Із матеріалів справи вбачається, що покупцем було сплачено продавцеві 2600 гривень, то ці кошти,з урахуванням інфляції повинні бути стягнуті з відповідачки, що становить 3000 гривень.

Що стосується моральної шкоди, то суд вважає що вона також підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вбачає вину відповідачки в заподіянні моральної шкоди, поскільки з вини відповідачки позивачка довгий час звертається в судові органи за вирішенням спору, а відповідачка ніяк не реагує на судові повідомлення чи виклики суду.

Тому суд вважає можливим задоволити позов про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 657, 638, 639 ч.1 ст. 1167 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3000 гривень та моральну шкоду в сумі 1700 ( одна тисяча сімсот ) гривень і судові витрати в сумі 63 ( шістдесят три) гривні.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів після проголошення.

Суддя -