Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-о-22/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2011 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

при секретарі Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування заяви вказують, що 19 квітня 2010 року померла їх мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 60 по вул. Весела в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, та земельної ділянки площею 12.520 га., розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 326724, свідоцтвом про народження серії I-КИ № 160472, свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 266672, свідоцтвом про право на спадщину за законом, Державним актом на право приватної власності на землю.

За життя мати заповіту не залишила, а тому вони є спадкоємцями за законом першої черги.

Відповідно до діючого законодавства, заявники звернулися до державного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку, оскільки необхідно встановити належність ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок виданого 15.01.1997 року за реєстровим № 41 Петропавлівською ДНК на імя ОСОБА_4, та встановити належність померлій ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю виданого 15.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією на імя ОСОБА_4, що підтверджується листом нотаріуса від 15.02.2011 року.

Для вирішення даного питання нотаріус порадила звернутися до суду.

Таким чином в свідоцтві про право на спадщину та в Державному акті на землю не вірно вказано прізвище їх матері. Так замість її прізвища за свідоцтвом про смерть - «Кісіль» в свідоцтві про право на спадщину та Державному акті на землю її прізвище вказано як «Кисіль», що є невірним. В свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії I-КИ № 160472 та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії 1-КИ № 266672, тобто в їх свідоцтвах про народження прізвище матері також вказано «Кісіль». Тобто вірним прізвище матері є «Кісіль».

Вказані помилки було допущено через те, що в старому паспорті матері її прізвище було вказано як «Кісіль», а при обміні паспорта на новий її прізвище вже записали як «Кісіль», що є вірним. На підставі паспорта було і видано свідоцтво про смерть.

Таким чином через вказані обставини заявники не можуть прийняти спадщину після смерті своєї матері, а тому змушені звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник 2 підтримав заяву, просить її задовольнити.

Від заявника 1 до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Від представника Петропавлівської державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням розглянути справу в їх відсутність.

Від Петропавлівської РДА також надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили вказані в заяві обставини.

Суд вислухавши заявника 2, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Судом встановлено, що 19 квітня 2010 року померла мати позивачів ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 60 по вул. Весела в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, та земельної ділянки площею 12.520 га., розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 326724, свідоцтвом про народження серії I-КИ № 160472, свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 266672, свідоцтвом про право на спадщину за законом, Державним актом на право приватної власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя мати заповіту не залишила, а тому заявники є спадкоємцями за законом першої черги.

Відповідно до діючого законодавства, заявники звернулися до державного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку, оскільки необхідно встановити належність ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок виданого 15.01.1997 року за реєстровим № 41 Петропавлівською ДНК на імя ОСОБА_4, та встановити належність померлій ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю виданого 15.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією на імя ОСОБА_4, що підтверджується листом нотаріуса від 15.02.2011 року.

Для вирішення даного питання нотаріус порадила звернутися до суду.

Таким чином в свідоцтві про право на спадщину та в Державному акті на землю не вірно вказано прізвище їх матері. Так замість її прізвища за свідоцтвом про смерть - «Кісіль» в свідоцтві про право на спадщину та Державному акті на землю її прізвище вказано як «Кисіль», що є невірним. В свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії I-КИ № 160472 та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії 1-КИ № 266672, тобто в свідоцтвах про народження заявників прізвище їх матері також вказано «Кісіль». Тобто вірним прізвище їх матері є «Кісіль».

Вказані помилки було допущено через те, що в старому паспорті матері заявників її прізвище було вказано як «Кісіль», а при обміні паспорта на новий її прізвище вже записали як «Кісіль», що є вірним. На підставі паспорта було і видано свідоцтво про смерть.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 234, 256 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, та встановити що:

-свідоцтво про право на спадщину за законом видане 15.01.1997 року за реєстровим № 41 Петропавлівською ДНК на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_3, яка померла 19 квітня 2010 року;

-Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 076648 на земельну ділянку площею 12,520 га., виданий 15.03.2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_3, яка померла 19 квітня 2010 року

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна