Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/796/11 Головуючий у 1-й інст. Загуменнова Н.М.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Худякова А.М., Снітка С.О.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2010 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділеня «Житомирська регіональна дирекція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ВАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, який було уточнено у червні 2010 року, та просило стягнути на його користь з відповідача 476280,82грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.06.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 370000грн, строком користування до 01 червня 2015 року зі сплатою за користування 22% річних та укладено іпотечний договір для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, згідно якого відповідач передав в іпотеку банку нежитлову будівлю гараж, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Маяковського,109. Згідно п.п.3.1. кредитного договору боржник повинен був щомісяця у строки та в передбаченому графіком порядку сплачувати проценти та кредит, проте, в порушення умов даного договору, відповідач не в повному обсязі провів оплату. У відповідності до п. 5.5. кредитного договору боржник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязання у випадку не сплати процентів за користування кредитом та Кредиту, згідно графіку, якщо прострочення виконання цих зобовязань більше трьох банківських днів. 25.05.2009 року ОСОБА_2 було отримано заяву позивача про необхідність погашення заборгованості та попереджено про можливе дострокове стягнення кредиту, відсотків та штрафних санкцій, проте ніяких дій, які б свідчили про оплату заборгованості, боржником проведено не було.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2010 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по кредиту у сумі 476280,82грн. та судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення як необґрунтоване та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, заявник зазначає, що судом порушено принцип повного та всебічного зясування обставин справи, а тому прийняте рішення є передчасним. Відповідач також вказує, що факт звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості до боржника та поручителя передував факту звернення із позовом окремо до боржника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2008 року між ВАТ „ВТБ Банк в особі Житомирської філії ВАТ „ВТБ Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 05.39-00/08-СК, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370000 грн., строком до 01.06.2015 року, зі сплатою 22% річних за користування кредитними коштами (а. с.13-14).

У відповідності до умов кредитного договору, позичальник зобовязується погашати заборгованість, а у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Доказів, які б підтверджували виконання ОСОБА_2 умов укладеного між сторонами договору та погашення ним отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, не подано.

Згідно поданих позивачем документів, заборгованість по вищевказаному кредиту становить 476 280,82 грн..

Надання відповідачу кредитних коштів в процесі розгляду справи не оспорювалось.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про обгрунтованість заявленого позову та задовольнив його.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного і викладених в рішенні суду першої інстанції висновків, в звязку з чим підстави для її задоволення і скасування рішення, яке є законним і обґрунтованим, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді