30.06.2011 Справа № 2-1158/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО червня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Заріцького С.М.

при секретарі - Смілянець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітня 2011 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів за договором позики.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідного до якого ОСОБА_2 було надано в борг 1300 доларів США.

Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути борг 17 жовтня 2009 року, але не виконує взятих на себе зобовязань.

Посилаючись на викладене, на підставі ст.ст. 545,625,1046-1050 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14802,00 грн. та 556,00 грн. З % річних від суми заборгованості за період з 17.09.2009 року по 29.03.2011 року.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав в поновному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Встановлено, що 17 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики,відповідного до якого ОСОБА_2 було надано в борг 1300 доларів США.

Зазначені обставини підтверджуються копію розписки від 17.09.2009 року.

Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути борг 17 жовтня 2009 року, але не виконує взятих на себе зобовязань

Судом встановлено, що ОСОБА_2 жодних взятих на себе зобовязань щодо повернення боргу не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з

порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 14802,00 грн. заборгованості за договором позики та 3 % річних від суми заборгованості за період з 17.09.2009 року по 29.03.2011 року у розмірі 556,00 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 545,625,1046-1050 ЦК України, на підставі ст. ст. 60, 212-215 ЦІЖ України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 14802,00 грн. в рахунок повернення боргу за договором позики від 17 вересня 2009 року та 3 % річних від суми заборгованості за період з 17.09.2009 року по 29.03.2011 року у розмірі 556,00 грн. , всього до стягнення - 15358,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.