_____________________________________________________________________________
Справа№2-4253/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2011 року,

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив ухвалити рішення, відповідно до якого стягнути борг з відповідача.

Свої вимоги мотивував тим, що 21.11.2007 року позивач дав у борг відповідачці грошову суму у розмірі 11000 доларів США для оформлення документів на продаж будинку, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем. Відповідач зобов`язалась повернути борг у вказані сумі до 01.05.2008 року. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою повернути грошові кошти, однак грошові кошти не були повернуті та на теперішній час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань. Позивач вважає, що відповідачкою були порушені його законні права та інтереси, тому він змушений звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи, що на час складання розписки позивач був власником детективного агентства, у зв`язку з чим вона звернулась до нього з проханням надати юридичні послуги, повязані з оформленням права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84 після смерті бабусі ОСОБА_3 та захистом свого брата ОСОБА_4 в апеляційному суді Одеської області. Інтереси відповідача в Київському районному суді м. Одеси та інтереси брата в апеляційному суді Одеської області представляв юристконсульт приватного детективного агентства ОСОБА_5

Відповідач вказувала, що в момент складання розписки вона перебувала в стані нервового шоку та душевного хвилювання під випливом того, що її брат був осуджений, в повній мірі не усвідомлювала своїх дій та наслідків того, до чого призведе написання вказаної розписки.

Також зазначала, що написати надану розписку їй запропонував ОСОБА_1 для підтвердження того, що вона розрахується з ним за юридичні послуги. Фактичного отримання грошових котів не відбулось, тобто відповідач вважає, що вказаний правочин було вчинено для приховання сторонами іншого правочину, який вони насправді не вчинили.

Крім того, відповідач вказувала в судовому засіданні, що якщо б спірну домобудівлю за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84 було відсуджено на користь відповідачки, так як вона домовлялась з ОСОБА_1, вона б розрахувалась з ним відповідно до вказаної розписки.

Розглянувши поданий позов, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України.

Як встановлено у судовому засіданні між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 21.11.2007 року в усній формі був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала від останнього грошові кошти у розмірі еквівалентному 11000 доларів США та зобовязалась повернути дану суму до 01.05.2008 року. Грошові кошти були отримані для оформлення документів для продажу домобудівлі ( а.с.8).

На підтвердження укладення договору відповідачем була видана розписка (а.с.8).

Після закінчення строку позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак, ОСОБА_6 грошові кошти повертати відмовляється.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобовязань відповідача позивачем була надана боргова розписка (а.с.8).

Згідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пояснень представника позивача свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме передав відповідачу гроші у розмірі 11000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути гроші після закінчення дії договору, однак свої зобов`язання відповідач не виконав, гроші не повернув, від своїх зобовязань ухиляється.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Факт неповернення боргу піддержується тим, що борговий документ (розписка) перебуває у позивача, так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обовязку.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Однак, жодних доказів того, що грошові кошти не були їй передані, відповідачем у судовому засіданні надено не було.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідача доходить до висновку про те, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 11 000 доларів США, що станом на день ухваленні рішення відповідно до офіційного курсу НБУ ( 100 доларів США = 798,93 гривні) складає 87882,30 гривень.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212-215, 223, ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, ч.3 ст. 545,625, 1049, 1051, ЦК України (16.01. 2003р), суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84 на користь ОСОБА_1 Вруйовмича, АДРЕСА_1 суму грошових коштів у розмірі еквівалентному 11 000 доларів США, що станом на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ (100 доларів США = 7,9893 гривень) становить 87882,30 гривень (вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні тридцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суду м. Одеси.

Суддя : Куриленко О. М.