АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 26 ( 1 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, 3 особа відкрите акціонерне товариство «Суха Балка», про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі- Відділення Фонду), 3 особа відкрите акціонерне товариство «Суха Балка» (далі ВАТ «Суха Балка», про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що ВАТ «Суха Балка» з 01.07.1994р. неправильно проводило перерахунок сум відшкодування втраченого заробітку, у звязку із чим у Відділення Фонду виникла заборгованість.

Посилаючись на ці обставини позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування шкоди з 15.01.2005р. по 01.01.2008р. в сумі 16260,30грн. та зобовязати Відділення Фонду виплачувати щомісяця з 01.01.2008р. по 1252,49грн. до зміни обставин, що тягнуть за собою перерахунок щомісячних виплат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2010 року позов задоволено, з Відділення фонду на користь ОСОБА_1 стягнуто недоплату по щомісячним страховим виплатам відшкодування шкоди за період з 15.01.2005р. по 01.01.2008р. в сумі 16260,30 грн., та щомісячно, починаючи з 01.01.2008 року по 1252,49 грн. страхові виплати до зміни обставин, що тягнуть їх перерахунок або припинення..

В апеляційній скарзі Відділення фонду ставить питання про скасування рішення суду і відмову позивачу у позові, оскільки ухвалюючи рішення, судом не наведено підстави та не проведено розрахунки застосування чи незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів на ВАТ «Суха Балка»; суд безпідставно застосував коефіцієнт 2 з 01.07.1994р., Відділення фонду не є належним відповідачем по справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач з 1984 року працював на різних посадах на підприємстві відповідача у шкідливих умова праці.

Первинним висновком МСЕК від 30.01.1996 року йому було вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності (а.с. 23). При наступних переоглядах відсоток втрати професійної працездатності змінювався і висновком МСЕК від 14.03.2005р. позивачу встановлено 40% втрати прфпрацездатності і встановлена 3 група інвалідності безстроково ( а.с. 27).

Наказом по РУ «Суха Балка» № 64/69 від 19.02.1996 року позивачу призначені страхові виплати в сумі 13642000 крб., виходячи із заробітної плати 27283000крб. та здійснювався перерахунок цих сум.

Спір виник з приводу застосування ВАТ «Суха Балка» коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів до сум відшкодування шкоди з 01 липня 1994 року, що потягло неправильне нарахування та виплату сум відшкодування шкоди підприємством та страхових сум, які виплачує Відділення фонду з 01.04.2001 року.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з Відділення Фонду заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду із даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, починаючи з 01 липня 1994 року, неправильно коригувало ОСОБА_1 суму відшкодування втраченого заробітку, у звязку з чим після передачі документів Відділенню Фонду останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р. в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №492 від 18.07.1994р., що діяла до 24.10.1997р., перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм вірну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що ВАТ «Суха Балка» при перерахунку шкоди позивачеві необґрунтовано не застосувало коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів: 2,0 - з 01.07.1994 року (наказ № 543 від 29.07.1994 року); 2,0 - з 01.10.1994 року (накази № 758 від року та від 01.10.1994); 3,0 - з 01.02.1995 року (наказ № 191 від 28.02.1995 року); 2,5 - з 01.01.1996 року (СП № 1982 від 28.12.1995 року); 1,5 - з 01.07.1996 року (наказ № 462 від 28.06.1996 року), оскільки це не відповідає вимогам п. 28 «Правил відшкодування шкоди...», внаслідок чого утворилася заборгованість за щомісячними виплатами у відшкодування шкоди.

Враховуючи коефіцієнти росту заробітної плати в галузі національної економіки, що підлягають застосуванню відповідачем до суми страхової виплати щорічно, починаючи з 01 березня, а саме: коефіцієнт 1,193 з 01.03.2002р., коефіцієнт 1,182 з 01.03.2003 р., коефіцієнт 1,152 з 01.03.2004р., коефіцієнт 1,238 з 01.03.2005р., коефіцієнт 1,203 з 01.03.2006 року, коефіцієнт 1,183 з 01.03.2007 року, коефіцієнт 1,125 з 01.03.2008 року та 1,063 з 01.03.2009 року, суд першої інстанції правильно визначив суму одноразової недоплати, яка утворилась за період з 15.01.2005 р. по 01.01.2008р. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залучення відділення Фонду в якості відповідача по справі, оскільки Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», набрав чинності з 01.04.2001р.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом незаконно здійснено перерахунок страхових виплат всупереч п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003р. «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що суд не дав належну правову оцінку економічному обґрунтуванню застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів та фактичної заробітної плати, судом неправильно застосовано п. 28 «Правил відшкодування шкоди...», є безпідставними, оскільки згідно п. 28 абз. 5 «Правил...», які діяли на момент виниклих між сторонами правовідносин, розмір відшкодування шкоди перераховується у разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві.

Посилання Відділення Фонду в апеляційній скарзі на те, що суд не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству спростовуються висновками суд з яких вбачається, що суд обґрунтовано прийшов до висновку, що розрахунок відшкодування шкоди, у звязку із втратою професійної працездатності, слід було проводити виходячи з базового заробітку відповідного працівника по підприємству за січень-квітень 1992 року, який складав 9077грн. за дванадцять або за три повні календарні місяці, які передували настанню стійкої втрати працездатності.

Інші доводи відділення Фонду викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

На думку колегії суддів, вирішуючи даний спір суд першої інстанції в досить повному обсязі встанови права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу відділення Фонду слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: