Справа № 2-1369/11
УХВАЛА

21 лютого 2011 року м. Кілія

Cуддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали заяви

ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

про

забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кілійського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та стягнення шкоди.

16.02.2011 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 на праві власності і знаходиться у нього чи в інших осіб. Оскільки ОСОБА_3 немає наміру відшкодовувати завдану шкоду і для уникнення відповідальності може переоформити своє майно, а саме житловий будинок розташований за адресою: Одеська область м. Кілія, вул.. Кірова, 70-а, на інших осіб.

Згідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів зустрічної позовної заяви вбачається, що згідно попередньої домовленості від 20 травня 2010 року гр.. ОСОБА_3 зобовязався продати ОСОБА_2 належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 70-а по вул.. Кірова в м. Кілія Одеської області (після належного оформлення право встановлювальних документів), в свою чергу ОСОБА_2 повинен був сплатити 37000 доларів США, частину з яких 31000 тис. доларів ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 під час укладання попередньої угоди купівлі продажу, що підтверджується письмовою розпискою. Однак ОСОБА_3 своїх обовязків належним чином не виконав, і взагалі намагається виселити ОСОБА_2 з житлового будинку № 70-а по вул.. Кірова в м. Кілія Одеської області , де той після укладання попередньої угоди купівлі продажу та передачі частини грошей оселився з родиною.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини, все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За таких обставин, зважаючи на відповідні положення ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постанови Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд вважає клопотання про вжиття заходів забезпечення позову підлягаючим задоволенню.

Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно (житловий будинок № 70-а по вул.. Кірова в м. Кілія Кілійського району Одеської області ), який належить ОСОБА_3.

Копію ухвали для виконання направити відділу Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 153 ЦПК ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, на відміну від ухвали про скасування цього забезпечення, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалу може бути предявлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4