Справа №2-319/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

при секретарі Мостової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області «Про визнання права власності на спадкове майно».

В с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом, просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно по заповіту, що відкрилось після смерті його матері ОСОБА_2, померлої 22 серпня 2010 р., яке складається з земельної ділянки площею 5,68 га..

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги. Посилався на те, що матері при житті належала земельна ділянка площею 5,68 га., на території Винограднеської сільської ради відповідно до держаного акту І-ОД №018023 від 02 лютого 2001 р.. Але мати при житті загубила оригінал даного держаного акту, тому звернувшись до нотаріуса він не зміг отримати право власності на спадкове майно за заповітом складеним його матірю на нього.

Відповідач проти позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав до суду заяву відповідного змісту.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_2 Єфросінія Кирилівнапри житті мала земельну ділянку площею 5,68 га., на території Винограднеської сільської ради Березівського району Одеської області відповідно до держаного акту І-ОД №018023 від 02 лютого 2001 р., оригінал якого вона загубила при житті.

12 травня 2011 р. позивач у відділі держкомзему по Березівському районі Одеської області отримав витяг з поземельної книги Державного реєстру земель ОД - 512128106, за яким земельна ділянка площею 5,68 га., на території Винограднеської сільської ради Березівського району Одеської області відповідно до держаного акту І-ОД №018023 від 02 лютого 2001 р. на праві приватної власності належала . ОСОБА_2.

07 грудня 2005 р. ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе її майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі усе те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право заповідала ОСОБА_1., що було посвідчено приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3, реєстр №8229.

22 серпня 2010 р. ОСОБА_2 померла, що було зареєстровано Відділом РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 24 серпня 2010 р., а.з. №612, свідоцтво про смерть І-ЖД №235934.

Згідно довідки №2299 від 12 листопада 2010 р. з житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання позивача він є зареєстрованим у кв.№243, буд.№21, по вул. К.Маркса, м. Іллічівськ, Одеської області. Разом із ним зареєстрована його дружина ОСОБА_4 і до 22 серпня 2010 р., до часу смерті була зареєстрована мати ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Згідно положень діючого Цивільного кодексу України, зокрема глави №87 «Здійснення права на спадкування»передбачені наступні шляхи отримання прав на спадщину

Якщо спадкоємець проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Якщо спадкоємець не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то згідно ст.1269 ЦК України він, також протягом 6-ти місячного строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і пропустив 6-ти місячний строк, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, на подачу заяви про прийняття спадщини, то згідно ч.3 ст.1272 ЦК України він може звернутись до суду із позовом для встановлення йому додаткового строку достатнього для подання ним заяви до нотаріуса про прийняття спадщини.

Таким чином оформлення права на спадщину шляхом видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом або за законом проводиться виключно нотаріусами.

Як зазначив Верховний Суд України у ч.2 п.23 Постанови Пленуму № 7від 30 травня 2008 р.

«Про судову практику у справах про спадкування», прийнятого з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування:

- свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають

З огляду на наведене діючим ЦК України визнання права власності н спадкове майно судами не передбачено.

Також при прийнятті рішення суд звертає увагу на те, що відповідно до держаного акту І-ОД №018023 від 02 лютого 2001 р.дан земельна ділянка належала ОСОБА_5, а померла 22 серпня 2010 р. ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області «Про визнання права власності на спадкове майно»- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суд Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:_________________________________________________С.Й.Лебединський -

01.07.2011