Справа № 2-1395/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Добропілля 25 листопада 2011 року

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Ганжа Т.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 представника 3-ї особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського міського відділу освіти Добропільської міської ради , третя особа Добропільський навчально-виховний комплекс „Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням окремих предметів про відновлення на посаді, надання чергової оплачуваної відпустки, стягнення за несвоєчасну виплату заробітної плати, визнання наказу №415 недійсним, та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Добропільського міського відділу освіти Добропільської міської ради, третя особа Добропільський навчально-виховний комплекс „Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням окремих предметів дошкільний учбовий заклад про відновлення на посаді, надання чергової оплачуваної відпустки, стягнення за несвоєчасну виплату заробітної плати, визнання наказу №415 недійсним, та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що 28.09.2010 року вона була незаконно звільнена з роботи. Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 31.01.2011 року вона була поновлена на роботі на посаді вчителя французької мови, стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи з тижневого навантаження 8 годин, моральна шкода. Але рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.05.2011 року рішення суду першої інстанції було змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з тижневого навантаження 2 години факультативу французької мови. З даним рішенням Апеляційного суду вона досить не згодна, тому що про тижневе навантаження 2 години дізналася лише після апеляційного перегляду рішення Добропільського міськрайонного суду.

Крім того вказала, що 31.03.2011 року керівництво Добропільського міського відділу освіти повідомило її про майбутнє її скорочення 31.05.2011 року за скороченням штату, але ж вона відмовилася підписувати це повідомлення. 19.05.2011 року вона була запрошена на засідання профспілки первинної профспілкової організації Добропільського НВК, де слухали клопотання начальника відділу освіти про її звільнення. На засіданні було вказано, що їй будуть нараховувати заробітну плату виходячи з 2-х годинним тижневим навантаженням, але ж будь-який наказ з цього приводу її наданий не був.

31.05.2011 року о 09.00 год. вона була на робочому місті. У школі представники відділу освіти, інші співробітники повідомили її про наказ о її звільненні та пропонували його підписати і отримати трудову книжку. Вона категорично відмовилась від будь-яких підписів, їй стало зле і вона негайно звернулася до лікарні. Потім, перебуваючи на лікарняному , вона дізналась ж таки, що була звільнена з посади вчителя французької мови з 31.05.2011 року за скороченням штату.

Вважає, що її звільнення було зроблено з порушенням чинного трудового законодавства, мотивуючи тим, що в день звільнення отримала лікарняний листок. Крім того, вважає дії адміністрації відділу освіти та навчального закладу незаконними з приводу ненадання їй навантаження з роботи вчителя англійської або російської мови, бо вона має відповідну кваліфікацію , раніше працювала и може працювати на посаді вчителя цих предметів.

Позивачка уточнила свої вимоги та вважала незаконним наказ №415 від 03.09.2010 року про розподіл педагогічного навантаження на 1 семестр 2010-2011 навчальний рік.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої уточнені позовні вимоги та просила суд поновити її на роботі на посаді вчителя англійської та російської мови та літератури, стягнути з відповідача на її користь за несвоєчасно та неповно нараховану заробітну плату за період з 01.02.2011 р. по 31.05.2011 р. за тарифною ставкою 8 годин, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 6000 грн., зобовязати відповідача надати їй чергову відпустку та визнати наказ №415 від 03.09.2010 року недійсним.

Представник відповідача, діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, вказавши, що підстав для поновлення ОСОБА_1 не має, її вимоги безпідставні та необґрунтовані, про що надав суду письмове заперечення. Вказав, що позивачка своєчасно була повідомлена за 2 місяці про її звільнення за скороченням штату, було пропоноване інша робота, в день звільнення ознайомлена з наказом, але ж вона від будь-яких підписів відмовилася. Поновлення її на роботі вчителем англійської мови неможливе, тому що вона не має відповідної кваліфікації та відповідного документу про вищу освіту, а про роботу на посаді вчителя російської мови вона відмовлялася. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ї особи директор Добропільський навчально-виховний комплекс „Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням окремих предметів дошкільний учбовий заклад ОСОБА_3 також заперечувала проти позову з аналогічних підстав , про що також надала суду письмові заперечення.

Вислухавши доводи та пояснення сторін, представника 3-ї особи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст..213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 11 ЦПК України передбачає диспозитивність цивільного судочинства , а саме - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та особа, яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Але ж, розглядаючи справу, суд не може погодитися з вимогами позивачки щодо поновлення її на посаді вчителя англійської та російської мови та літератури з наступних причин.

Відповідно до ст.. 235 КЗпП України, у випадку звільнення без законних підстав або незаконного переводу на іншу роботу робітник повинен бути поновлений на попередньої роботі органом, який розглядає трудовий спір.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу №020-к від 26 серпня 1974 року позивачку ОСОБА_1 прийнято на роботу вчителем французької мови в середню школу №4 в м.Добропілля, починаючи з 26 серпня 1974 року.

Згідно записів у трудовій книжці позивачки, остання за період з 26 серпня 1974 року по 28 вересня 2010 року працювала вчителем французької мови, а з 01 вересня 2009 року по 09 червня 2009 року прийнята і працювала за сумісництвом вчителем англійської мови в ЗОШ І-ІІ ступенів №6 м.Добропілля до закінчення навчального року.

Наказом відділу освіти за №1528-к від 28.09.2010 року ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя французької мови Добропільського НВК „Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №4 із поглибленим вивченням окремих предметів дошкільний навчальний заклад за скороченням штату за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, з 28 вересня 2010 року.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 31.01.2011 року вона була поновлена на роботі на посаді вчителя французької мови, стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи з тижневого навантаження 8 годин, моральна шкода. Але рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.05.2011 року рішення суду першої інстанції було змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з тижневого навантаження 2 години факультативу французької мови.(а.с.68-72, 60-62).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.09.2011 року рішення Апеляційного суду Донецької області від 12.05.2011 року було залишено без змін.(а.с.163-165).

Відповідно до Наказу відділу освіти №111-к п.2 від 31.01.2011 року ОСОБА_1 поновлена на посаді вчителя французької мови НВК з тижневим навантаженням 8 годин з 28 вересня 2010 року. Оплату здійснювати з 01 лютого 2011 року. (підстава рішення Добропільського міськрайонного суду від 31.01.2011 року).(а.с.19).

Наказом відділу освіти №475-к від 13.05.2011 року наказ №111-к п.2 від 31.01.2011 року визнаний недійсним та дозволено ОСОБА_1, вчителю французької мови Добропільського НВК працювати з тижневим навантаженням 2 години з 28 вересня 2011 року ( підстава рішення Апеляційного суду Донецької області від 12.05.2011 року).(а.с.82).

Згідно наказу №206 від 31.03.2011 року по відділу освіти передбачено скорочення штатної одиниці вчителя французької мови в Добропільському НВК (а.с.87).

В матеріалах справи є повідомлення від 31.03.2011 року на адресу ОСОБА_1 про майбутнє вивільнення з посади вчителя французької мови за скороченням штатної одиниці на підставі п.1ст.40 КЗпП України, яке заплановане на 31 травня 2011 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та пропоноване роботу керівником секції французької мови ОСОБА_4 Наук Центру дитячої та юнацької творчості 8 годин з заробітною платнею 650,94 грн.(а.с.86). Особиста підпис позивачки на документі відсутня, але ж вона не заперечувала про дійсне її повідомлення.

Згідно клопотання начальника відділу освіти від 04.05.2011 року, на засіданні профспілки первинної профспілкової організації Добропільського НВК від 19.05.2011 року було постановлено про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 у звязку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України ( а.с. 83-84).

Наказом №693-к від 31.05.2011 року по відділу освіти ОСОБА_1 була звільнена з посади вчителя французької мови Добропільського НВК за скороченням штату з 31 травня 2011 року з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану відпустку на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.43).

Суду відповідачем було надане копію Акту від 31 травня 2011 року про відмову від підпису ОСОБА_1 при ознайомлені з наказом про звільнення у звязку зі скороченням вчителя французької мови.(а.с.166).

Згідно листа департаменту загальної середньої та дошкільної освіти Міністерства освіти і науки України від 20.04.2011 року єдиним документом, який надає право викладати відповідний предмет в закладах освіти, є диплом молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста, магістра. Будь-які інші документи не можуть засвідчувати право особи викладати у школі навчальні дисципліни. (а.с.134).

Таким чином, довідка, яка була видана ОСОБА_1 про те, що вона склала іспит з англійської мови, не може вважатися документом про вищу освіту.

Згідно Типового положення про атестацію педагогічних працівників Українизатвердженого наказом Міністерства освіти України від 06.10.2010 року №930, всі викладачі раз на п`ять років проходять підвищення кваліфікації, тобто атестацію з предмету, який викладають в школі або іншому навчальному закладі, але ОСОБА_1 не була атестована ні з російської мови, ні з англійської мови вже більше двадцяти років.

Тому суд вважає, що ствердження позивачки, про нібито, її можливість викладати англійську та російську мову є необґрунтованим.

З приводу незаконності наказу №415 від 03.09.2010 року Про розподіл педагогічного навантаження на 1 семестр 2010-2011 навчальний рік ( на підставі рішення Педагогічної ради ( протокол №1 від 30.08.2010 року) суд вважає вимоги позивачки безпідставними, тому що з її боку в судовому засіданні не було надано жодного обґрунтування про визнання його недійсності.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена відповідно до чинного законодавства, а саме: перед звільненням позивачу була запропонована робота керівника секції французької мови ОСОБА_4 наук Центру дитячої та юнацької творчості з навантаженням 8 годин на місяць, від якої вона відмовилась. Згідно ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 була попереджена про заплановане звільнення за два місяці наказом № 206 від 31.03.2011 року, а також повідомленням № 248 від 31.03.2011 року та водночас з цим працівниками з обліку кадрів відділу освіти Добропільської міської ради був направлений список працівників, яких планують звільнити для їх подальшого працевлаштування. Згідно зі ст. 43 КЗпП України та ст.39 Закону України Про професійні спілкина звільнення ОСОБА_1 була надана згода первинної профспілкової організації НВК № 4(копія витягу з протоколу додається). Через два місяці 31.05.2011 року позивач була звільнена наказом № 88 від 31.05.2011 року за п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги позивачки в судовому засіданні були заявлені не конкретні, сумбурні, будь-якого обґрунтування саме таких позовних вимог надано не було, тому, незважаючи на той факт, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на лікарняному після оголошення їй наказу про звільнення з 31.05.2011 року по 17.06.2011 року, була звільнена з посади саме вчителя французької мови, вирішуючи позов в межах заявлених вимог та на підставі зясованих у судовому засіданні обставин, у суду не має підстав про поновлення позивачки на посаду вчителя англійської і російської мови та літератури, тому що позивачка на цих посадах на час звільнення не працювала, а вимог про поновлення її на попередню посаду вчителя французької мови заявлено не було.

З вищевикладених підстав судом також не встановлено будь-яких порушень законодавства, тому і в інших позовних вимогах ОСОБА_1 варто відмовити.

На підставі ст..ст. 231-233 КЗпПУ , керуючись ст..ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Добропільського міського відділу освіти Добропільської міської ради , третя особа Добропільський навчально-виховний комплекс „Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивченням окремих предметів про відновлення на посаді, надання чергової оплачуваної відпустки, стягнення за несвоєчасну виплату заробітної плати, визнання наказу №415 недійсним, та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 30 листопада 2011 року.

Головуючий суддя Мавроді Р.Ф.

25.11.2011