Справа №: 2-268/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" січня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Полатайко О.Ю.

з участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за позовом

ОСОБА_3

до Олександрійської загальноосвітньої школи - інтернату 1-3 ступенів

про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

26.10.2010 року позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить:

- поновити її на посаді помічника вихователя Олександрійської загальноосвітньої школи - інтернату 1-3 ступенів.

В обґрунтування вимог вказала, що з 22.08.1999 року працювала в даній школі інтернаті.

Згідно наказу № 124-к була звільнена з роботи з 17.09.2009 року за п.1 ст.40 КЗпП України. Таке звільнення вважає незаконним та необґрунтованим, так як було порушено процедуру звільнення, оскільки профком не дав згоди на її звільнення, оскільки вона навчає сина та проживає одна.

17.12.2010 року було надано заяву про збільшення позовних вимог, де позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4 023,18 грн., виходячи з середньомісячної зарплати 1 341,06 грн.

В судовому засіданні позивач пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на те, що згоди профкому на її звільнення не було, а в період з 30.08.2010 року по 16.09.2010 року вона перебувала на лікарняному. А коли 17.09.2010 року вийшла на роботу, то їй повідомили про звільнення, ознайомили з наказом та видали трудову книжку.

Представник позивача підтримав позов з підстав вказаних в ньому.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач була попереджена про наступне вивільнення за 2 місяці, як зазначено в ст.49-2 КЗпП України.

Вважає, що при розгляді подання керівника навчального закладу про дачу згоди на звільнення позивача, профком проявив безпринципність, так як мотивував своє рішення про те, щоб не дати згоди на звільнення ОСОБА_3 не фактами, а емоціями, вказуючи, що вона одна і виховує сина, який має статус постраждалого ЧАЕС.

Виходячи з цього дії адміністрації при звільненні позивача були законними, оскільки згідно ч.7 ст.43 КЗпП України, якщо не обґрунтоване рішення профкому, то відповідач мав право звільнити позивачку.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч.,ч.1,4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач працювала помічником вихователя в Олександрійській загальноосвітній школі інтернаті I III ступенів.

Наказом № 124-к від 17.09.2010 року вона звільнена з роботи з 17.09.2010 року за п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У відповідності до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 44 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Також встановлено, що 14 червня 2010 року директор школи інтернату звернулася з поданням до профспілкового комітету ВПОНУ про розгляд матеріалів щодо скорочення посад та можливості подальшого вивільнення працівників у звязку із скороченням чисельності за наданим нею списком (ас.40).

Частиною третьою і четвертою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045- ХIY передбачено, що коли роботодавець планує звільнення працівників з економічних, технологічних, структурних чи причин аналогічного характеру або у звязку із ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень, надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів разом з інформацією про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може торкнутися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведення їх кількості до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків будь яких звільнень.

Подання роботодавця має бути розглянуте у пятнадцятиденний строк у присутності працівника на якого воно внесене. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою.

Як свідчать матеріали справи 13.05.2010 року директором даного навчального закладу було видано наказ № 224 «Про майбутнє звільнення працівників за скороченням чисельності (штату)» (а.с.36), у звязку із значним зменшенням контингенту вихованців школи інтернату, що обумовлено Державною цільовою програмою реформування системи закладів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та для забезпечення відповідності фактичної чисельності штату працівників школи нормативній, визначеній на підставі розрахунку чисельності штату, проведеного згідно з нормативами чисельності працівників. Там же передбачалось, скоротити чисельність працівників на 20 одиниць до 31.08.2010 року, про що повідомити їх належним чином не пізніше 30.06.2010 року та погодити їх звільнення із профспілковим комітетом та скласти і подати на затвердження новий штатний розклад без унесення до нього посад, що підлягають скороченню.

10.06.2010 року було засідання комісії по скороченню штату (чисельності), яка визначила, які особи підлягають скороченню, серед них зазначена під №10 ОСОБА_3 (а.с.38).

14 червня 2010 року (в поданні помилково вказана дата 14 травня) директор школи інтернату звернулася з поданням до профспілкового комітету ВПОНУ про розгляд матеріалів щодо скорочення посад та можливості подальшого вивільнення працівників у звязку із скороченням чисельності за наданим списком, де в самому поданні вказано, що згідно з наказом № 305 від 09.06.2010 року «Про попередження про звільнення за скороченням чисельності» унаслідок змін унесених до штатного розпису, виведено посади помічника вихователя 14 ставок та скороченню підлягають ряд осіб, серед яких під № 8 вказана ОСОБА_3 та на підставі викладеного просить дати згоду на звільнення ряду осіб, серед яких під №6 ОСОБА_3 за п.1 ст.40 КЗпП України, тобто скорочення чисельності працівників 31.08.2010 року (а.с.40).

В той же день, тобто 14 червня 2010 року на засіданні профкому первинної організації ВПОНУ Олександрійської школи інтернату, де була присутня позивач, було прийнято рішення про те, щоб не дати згоду на звільнення за скороченням ОСОБА_3, мотивуючи тим, що вона навчає сина, проживає одна (а.с. 6).

Не дивлячись на це, 29.06.2010 року до ОМРЦЗ було подано звіт про заплановане вивільнення працівників станом на 29.06.2010 року, де вказана і ОСОБА_3. (а.с.42) та 21.09.2010 року звіт про фактичне вивільнення працівників станом на 21.09.2010 року, де зазначена ОСОБА_3 (а.с.47).

З пояснень сторін встановлено, що в період з 30.08.2010 року по 16.09.2010 року позивач знаходилась на лікарняному.

Згідно наказу № 124-к від 17.09.2010 року ОСОБА_3 була звільнена з роботи з 17.09.2010 року за п.1 ст.40 КЗпП України.

Представником відповідача не спростовано доводи позивача та його представника про те, що на звільнення позивачки не була отримана згода профкому.

Не спростовані вони і в судовому засіданні.

Відсутність згоди профспілкового комітету на звільнення позивачки свідчить про відсутність підстав для її звільнення, що тягне її поновлення на роботі.

Суд вважає безпідставним посилання представника позивача на частину 7 статті 43 КЗпП України, якою передбачено право власника або уповноваженого ним органу звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) у разі, якщо в рішенні виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору немає обґрунтування такої відмови, оскільки як вбачається з протоколу профкому первинної організації ВПОНУ Олександрійської школи інтернату, було прийнято одноголосно рішення про те, щоб не дати згоду на звільнення за скороченням ОСОБА_3, яке мотивоване тим, що вона навчає сина та проживає одна (а.с. 6).

Суд також вважає, що представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували реальність скорочення чисельності чи штату працівників, оскільки не надано штатного розпису, а повідомлення, які направлялись начальнику управління освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації 04.06.2010 р. та 20.07.2010 р. різняться кількістю помічників вихователів, які підлягають скороченню (а.с.37, 41).

Вирішуючи спір, суд повно і всебічно перевірив обставини за яких позивач була звільнена і дійшов висновку, що відповідач не мав достатньо підстав для розірвання з нею трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП.

Позивач бажає в подальшому продовжувати працювати у відповідача і на момент розгляду справи не працевлаштована.

За даних обставин суд у відповідності до ст.235 КЗпП України задовольняє вимоги позивача про її поновлення на попередній роботі.

З вини відповідача позивач здійснила вимушений прогул на роботі з 17.09.2010 року по день винесення рішення в суду включно на протязі 3 місяців 18 роб. днів, але позивач просить стягнути заробіток за час вимушеного прогулу лише за 3 місяці, а тому суд в межах заявлених позивачем вимог стягує на її користь 4 023,18 грн..

Розрахунок: 1341,06грн.(середньомісячна плата) x 3 міс. = 4 023,18грн.)

При цьому суд вважає, що доводи представника відповідача в тій частині, що позивачем пропущеного строк звернення до суду за захистом порушених прав, передбачений ст.233 КЗпП України спростовуються ч.3 та ч.6 ст.70 ЦПК України, де вказано, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день та строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

Позивач була звільнена 17.09.2010 року, ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, а оскільки закінчення строку припало на вихідний день, то останнім днем строку є перший робочий день, тобто 19.10.2010 року, а позивач до його закінчення, тобто 18.10.2010 року здала заяву на пошту, що підтверджується поштовим конвертом.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51грн. та 120 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ч.1 ст.43, ст., ст. 49-2, 233, 235 КЗпП України, ст., ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, п.4 ст.367 ЦПК України, - суд ,-

Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

ОСОБА_3 поновити з 17 вересня 2010 року на посаді помічника вихователя Олександрійської загальноосвітньої школи - інтернату 1-3 ступенів.

Стягнути з Олександрійської загальноосвітньої школи - інтернату 1-3 ступенів на користь ОСОБА_3 - 4 023( чотири тисячі двадцять три)грн. 18коп. заробітку за час вимушеного прогулу та на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та 120 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: