АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого суддів Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства* «Перший Український ОСОБА_4» про визнання права сплачувати відсотки за кредитним договором в національній валюті, -

встанови л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2011 року постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено ОСОБА_2 в прийняті позову третьої особи яка заявляє самостійні вимоги відносно предмету спору.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якої посилаючись порушення норм процесуального права, просить її скасувати.

Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи третя особа ОСОБА_2 звернулась до суду : позовом до ПАТ «Перший Український ОСОБА_4», ОСОБА_3 про визнання права боржника знати вартість кредиту.

Відповідно ч. 1 ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права обов'язки позивача.

Суд першої інстанції без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відмову і прийнятті позову в зв'язку з тим, що з позову не вбачається, які саме вимоги заявлено та і зв'язку з тим, що справа відносно аліментів не стосується даного процесу.

Частиною 3 статті 121 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви. За змістом зазначеної норми цивільного процесуального закон) суд вправі повернути позовну заяву лише за наявності визначених підстав.

Отже суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, щодо відмови в прийнятті позову третьої особи яка заявляє самостійні вимоги.

Крім того, оскільки оскаржувана ухвала стосується прав людини, закріплених у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та у ст. ст. З, 15 ЦК України, ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав інтересів. Отже, постановления судом оскаржуваної ухвали без виходу до нарадчої кімнати помилковим, оскільки у відповідність положень ст. 293 ЦПК України зазначена підлягає окремому оскарженню, то вона повинна була постановлена як окремий документ.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2011 р скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому проваджені у справі.

Судді