Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М..

при секретарі Бандуровій В.І.,

з участю представників

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" і ОСОБА_4 про визнання кредитного договору в частині недійсним та розірвання договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила визнати недійсним п.2.4 укладений між відповідачами договору кредиту від 04.09.2008 р. в редакції згідно Додаткової угоди №1 від 06.08.2010 р. та розірвати договір поруки між нею та ПАТ КБ «Надра».

Позов мотивувала тим,що ПАТ КБ «Надра» порушив діюче законодавство у сфері валютного контролю, бо не мав права визначати вартість послуги у вигляді відсотків за користування кредиту та отримувати цю плату за кредит в іноземній валюті без індивідуальної ліцензії НБУ.

Також було порушено законодавство про захист права споживачів, оскільки були обмежені її права як споживача включенням несправедливих умов та обмеженням прав на одержання необхідної достовірної тощо інформації. Договір поруки просить розірвати, бо також, після укладення Додаткової угоди у неї виріс обсяг відповідальності у зв'язку з появою додаткових комісійних витрат згідно абз.2 п.1.1.2, застосуванням «канікул» щодо сплати «тіла» кредиту тощо..

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному позові.

Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» позов не визнав, усно та письмово пояснив, що банк мав право видачі кредиту, бо у нього є генеральна ліцензія. Оскільки банк є ініціатором отримання грошей, то має право отримувати валюту без індивідуальної ліцензії. Не заперечував, що сплата відсотків відбувалася готівкою.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, просив справу слухати за його відсутності.

У судовому засіданні були досліджені наступні докази: договір кредиту від 04.09.08. з Додатковою угодою №1 від 06.08.10. з додатком №2; квитанції про погашення кредиту; письмові заперечення представника відповідача; банківська ліцензія №21 з дозволом і додатком; особовий рахунок ОСОБА_4

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2008 р. між відповідачами був укладений договір «Автопакет» №ПК 246-08-12.

06 серпня 2010 р. відповідача уклали Додаткову угоду №1 до вказаного договору, виклавши його в новій редакції, згідно п.1.1 якої ОСОБА_4 отримав від ПАТ КБ «Надра» кредит в розмірі 23 504, 67 доларів США зі платою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 16,1% річних.

Також, згідно п.3.2 договору від 04 вересня 2008 р. позивачка виступила поручителем виконання зобов'язань ОСОБА_4 за цим договором.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна підтвердити ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх доводів і заперечень.

Згідно ст.533 ч.3 ЦК використання іноземної валюти... при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Декрет КМУ №15-93 від 19.02.93. "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі Декрет) передбачає:

ст.2 ч.2 резиденти... мають право здійснювати валютні операції (тобто операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України - ст.1 п.2 Декрету) з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України;

ст.5 ч.1, ч.2 і ч.4 - Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам... на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам... на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі операції: ...

в) надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми

таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі;

г) використання іноземної валюти на території України як засобу платежу...

На момент укладення спірного Договору ПАТ КБ «Надра» мав генеральну банківську ліцензію №22-1, дозвіл до неї з додатком, згідно якого, зокрема, мав право на здійснення операцій з валютними цінностями, передбаченої ст.47 ч.2 п.1 Закону України "Про банки та банківську діяльність" - залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

В оскаржуваному п.2.4. договору не зазначений порядок сплати відсотків - готівковий чи безготівковий. Доказів того, що ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 розуміли у цьому пункті отримання плати за користування кредитом саме готівковим коштами, не надано.

Сама ж фактична сплата відсотків готівкою не може бути підставою для визнання умови договору, якою це не передбачено, недійсною.

Оскілки відповідачем у справі є банк, предметом позову визнання недійсним кредитного договору у іноземній валюті, застосування до правовідносин положень постанови КМУ №1998 від 18.12.1998 р., на яку посилається представник, неможливе, т.я. такі позови не підлягають задоволенню.

Окрім того, з цієї постанови випливає, що вона була прийнята з метою захисту національної валюти під час падіння її курсу, тоді як у вересні 2008 р. національна валюта закінчувала зміцнення відносно долару США. а на час укладення Додаткової угоди у серпні 2010 р. курс був стабільним з незначними коливаннями у межах статистичної помилки.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення законодавства про захист прав споживачів, бо норми Закону "Про захист прав споживачів" не поширюються на кредитні правовідносини після укладення договору.

Також не підлягають застосуванню роз'яснення та листи державних органів, на які посилається позивач, бо вони, по-перше, не є нормативними актами, а по-друге, згідно практики ВСУ застосуванню підлягає тільки невмотивоване і таке, що не спирається на законодавство, роз'яснення (наприклад, лист Мінпраці щодо не виплати нарахованої заробітної плати особам, які приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС). З листів та роз'яснень, які навів у позові позивач, вбачається, що вони містять посилання на діюче законодавство.

Не підлягають задоволенню і вимоги щодо розірвання договору поруки, бо згідно ст.ст.651 ч.2 і 652 ч.1 і ч.2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і

позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин

несе заінтересована сторона.

Позивачкою суду не надано доказів звернення до АТ КБ «Надра» з приводу розірвання договору, як відсутні і докази одночасного існування наведених умов для розірвання договору.

Ті ж обставини, на які посилається позивачки, є підставами для визнання договору поруки припиненим, позовні вимоги щодо чого нею не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" і ОСОБА_4 про визнання кредитного договору в частині недійсним та розірвання договору поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя