Справа№2-4273/11
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Луняченка В.О.
при секретарі Жімбріу Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою,-
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 13.01.2011 року о 20 годині 30 хвилин на вул. Гайдара в м.Одесі, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Хондадержавний номер ВН4984, порушив вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху України, при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю позивача марки ВАЗ 2109 державний номер 483-72ОК, який завершав проїзд перехрестя, внаслідок чого відповідач допустив зіткнення з автомобілем позивача.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Водночас в результаті ДТП позивачу була завдана і моральна шкода, відшкодування якої ОСОБА_1Ю, оцінив у розмірі 1500гривень.
Однак до теперішнього часу відповідач не відшкодував жодної суми та не вжив жодного заходу до того, щоб у добровільному порядку відшкодувати збитки хоча б частково. В зв'язку з даними обставинами, він відчув душевні страждання та дискомфорт, оскільки повинен витрачати свій час для відновлення свого майна. Він не може певний час експлуатувати в повній мірі автомобіль, був порушений його звичний режим дня і роботи.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У відповідності зі ст. 74 ЦПК України, відповідачка викликалася в суд через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивач та представник позивача не заперечували.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав:
13 січня 2011 року між автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року винним у ДТП визнаний ОСОБА_2.
ОСОБА_1, є власником автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак 483-72ОК, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ОIC № 551418, яке було видане МРЕВ-1 ОСОБА_3 України в Одеській області 14.11.2002р.
В наслідок ДТП автомобіль Позивача ВАЗ 2109, д/н 483-72ОК отримав ряд механічних пошкоджень.
Висновком №06 від 01 лютого 2011 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу Позивача - ВАЗ 2109 державний номер 483-720К, проведеного судовим експертом - автотоварознавцем ОСОБА_4, визначено вартість матеріального збитку на момент оцінки з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складають, 9 830 гривень 27 копійок (дев'ять тисяч вісімсот тридцять гривень 27 копійок).
Відповідно до п.2.4.Методіки товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів(надалі - КТЗ), затвердженої спільним наказом міністерства юстиції України та фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Як вбачається з матеріалів справи Позивачем здійснена оплата послуг експерта у сумі 700 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №02/2011 від 01 лютого 2011 року. (а.с.8)
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 даної статті визначає, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що в результаті даного ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних страждання та дискомфорті, оскільки позивач змушений був докладати додаткові зусилля та витрачати свій час на судові процеси, оцінку пошкодженого майна, а потім виконувати свої службові обов`язки у вечерні часи та вихідні. Через суттєве пошкодження автотранспорту родина позивача змушена користуватися міжміським громадським транспортом.
Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач, ступінь вини відповідача у спричиненні моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у розмірі 1500 гривень буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.
Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн., судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 158,01грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120грн.
Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 16 079 грн. 24 коп.
Керуючись ст.ст. 212-215, 226 228, 294 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167,1187, 1188, 1194 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривен 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 700,00 гривень .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 800 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 158,01 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя : Луняченко В. О.