Справа № 2-1781/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі Штепа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищеназваним позовом, вказуючи, що 07.07.2008 року ОСОБА_2 взяла в борг у позивача 4875 грн. Вказану суми відповідач обіцяла повернути до 07 серпня 2008 року, про що власноруч склала розписку. До цього часу ОСОБА_2 ухиляється від повернення грошей, уникає зустрічі з позивачем, вирішувати дане питання в добровільному порядку відмовляється.

Просила суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 07.08.2008 року в розмірі 4875 грн., за сплачене державне мито в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., та за надання правової допомоги в сумі 1500 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала, що змушена була написати розписки про отримання грошей, даний борг це недостача при роботі в кіоску і зазначену недостачу вона погасила. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 07.07.2008 року ОСОБА_2 взяла в борг у позивача 2875 грн. та 2000 грн. Вказані суми відповідач обіцяла повернути до 07 серпня 2008 року та до 07 жовтня 2008 року, про що власноруч склала розписки.

Вищенаведений факт підтверджений розписками від 07.07.2008 року.

До цього часу ОСОБА_2 ухиляється від повернення грошей, уникає зустрічі з позивачем, вирішувати дане питання в добровільному порядку відмовляється.

На момент розгляду позову, відповідачка борг не сплатила.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що сторони позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 досягли згоди зі всіх істотних умов договору позики.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник позичені грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором, позичальнику у повному обсязі не повернув, тому вимога про стягнення боргу підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в судовому засіданні в обґрунтування своїх заперечень не надав належних та достовірних доказів.

Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Крім того, суд вважає необхідним на підставі вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача повернення сплаченого держмита в сумі 171 грн. та вартість юридичних послуг 1500 грн.

Керуючись ст.ст. 638, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10,14, 57-59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики від 07.08.2008 року в розмірі 4875 грн., за сплачене державне мито в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., та за надання правової допомоги в сумі 1500 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ: