Ц.с. № 2-1470/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.2011 Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді Мостового Р.П.

при секретарі Михайлюк Я.О.

за участю прокурора Паєнка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом прокурора Обухівського району в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року прокурор Обухівського району Київської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними державних актів відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та скасування їх державної реєстрації. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що чинним рішенням апеляційного суду Київської області від 05.09.08 року зобовязано ОСОБА_2 забезпечити безперешкодний проїзд ОСОБА_1 по вул. Тиханській в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, на відрізку, що з одного боку вулиці межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 по вул. Тиханська, 83, а з іншого боку вул. Тиханської земельною ділянкою за адресою вул. Тиханська 96 (власник Гержан), земельною ділянкою вул. Київська 92А (власник ОСОБА_2М.) та земельною ділянкою вул. Тиханська 93 (власник ОСОБА_1Ф.). Цим же рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, та про визнання протиправним і скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та залишено без змін рішення Обухівського районного суду в частині визнання недійсним державного акту на право власності на землю, виданого на ім`я ОСОБА_2 Однак на підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради від 26.01.09 ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю, яка розташована в с. Старі Безрадичі по вул. Київська 92А, а ОСОБА_2 на підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради від 21.04.09 року видано державний акт на землю, розташовану по вул. Київська 92 в с. Старі Безрадичі. Оскільки, як на думку позивача, отримані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, державний акт на яку визнано недійсним, оспорювані акти суперечать вищевказаним рішенням судів щодо забезпечення безперешкодного проїзду ОСОБА_1, прокурор з урахуванням уточнення позовних вимог визнати недійсними державні акти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до яких право власності на спірні земельні ділянки перейшло до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасувати їх державну реєстрацію.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2011 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з такими висновками судів, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За результатами розгляду касаційної скарги ухвалою суду від 29 червня 2011 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2011 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Присутні в судовому засіданні сторони, а саме представники третіх осіб Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, Обухівської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечили мотивуючи своє рішення тим, що позов є необґрунтованим та вимоги зазначені у позові не відповідають дійсності і не можуть бути задоволені.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 травня 2008 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним, зобовязання вчинити певні дії, заборонити вчиняти дії та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, визнання протиправним і скасування державного акту на земельну ділянку, первісний та зустрічний позови задоволено частково. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії Ш-КВ №073615, виданий ОСОБА_2, визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №103720, виданий ОСОБА_1 У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Апеляційним судом Київської області у відповідності до ухвали від 5 вересня 2008 року частково скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 травня 2008 року, зобовязано ОСОБА_2 забезпечити безперешкодний проїзд ОСОБА_1 по вул. Тиханській в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області на відрізку, що з одного боку вулиці межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 за адресою вул. Тиханська 83 в с. Старі Безрадичі, а з іншого боку вул. Тиханської земельної ділянки за адресою вул . Тиханська 96 с. Старі Безрадичі (власник Гержан), земельної ділянки за адресою вул. Київська 92А (власник ОСОБА_2М.) та земельною ділянкою за адресою вул. Тиханська 93 (власник ОСОБА_1Ф.). В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, визнання протиправним і скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відмовити. Рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №073615 виданого ОСОБА_2 25.07.1997 року на земельну ділянку, розташовану по вул. Київська в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області площею 0,54 га для обслуговування будівель та господарських споруд, ведення особистого господарства залишено без змін.

В мотивувальній частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 травня 2008 року зазначено, що площа земельних ділянок сторін по справі складає: ОСОБА_1 0,242 га, а ОСОБА_2 0,54 га., але відсутнє будь-яке рішення ради про надання сторонам земельних ділянок даної площі, а зазначені в актах рішення ради вказують, що сторонам надавалися земельні ділянки в інших розмірах: ОСОБА_1 0,21 га (у відповідності до рішення Старобезрадичівської сільської ради від 21 жовтня 1999 року), а ОСОБА_2 0,60 га. (рішення виконавчого комітету Старобезрадичівської сільської ради від 20 грудня 1994 року), тим самим сторони мають у власності земельні ділянки в розмірах, які їм надавалися.

Враховуючи зазначені підстави визнання недійсним державного акту на право власності на землю серії Ш-КВ №073615, виданого ОСОБА_2, рішенням Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства на підставі рішення сільської ради від 21 квітня 2009 року ОСОБА_2, 21 травня 2009 року видано нові державні акти, зокрема, державний акт на земельну ділянку площею 0, 35 га в селі Старі Безрадичі Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та державний акт на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що в сумі склала 0,60 га, так як це було передбачено рішенням виконавчого комітету Старобезрадичівської сільської ради від 20 грудня 1994 року.

Окремо від зазначеного, рішенням Старобезрадичівської сільської ради від 26 січня 2009 року ОСОБА_3, 21 травня 2009 року видано державний акт на земельну ділянку площею 0.15 га розташовану по вул. Київська 92 а в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 26 лютого 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужили належні кожному з них спірні земельні ділянки відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Про вказані правочини зроблені відповідні відмітки в державних актах відповідачів.

Обгрунтування того, що надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки (повністю чи в частині) за адресами: вул. Київська, 92 та вул. Київська, 92а є тими земельними ділянками, щодо яких на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 5 вересня 2008 року відповідач ОСОБА_2 зобовязаний забезпечити безперешкодний проїзд ОСОБА_1, які саме належні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заходять свого підтвердження.

Як зазначено в рішенні Обухівського районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року відповідачкою ОСОБА_3 отримано державний акт на земельну ділянку, яка предметом будь-якого судового спору не була, що і визналось прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Щодо зобовязання ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду Київської області від 5 вересня 2008 року забезпечити безперешкодний проїзд ОСОБА_1 по вул. Тиханській у с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області на відрізку, що з одного боку вулиці межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 по вул. Тиханська, 83, а з іншого боку вул. Тиханської земельною ділянкою за адресою вул. Тиханська 96 (власник Гержан), земельною ділянкою вул. Київська 92А (власник ОСОБА_2М.) та земельною ділянкою вул. Тиханська 93 (власник ОСОБА_1Ф.) суд зазначає наступне.

Жодного юридично допустимого підтвердження наявності такого проїзду як вулиці ні ОСОБА_1, ні прокурором суду не надано, що і спричинило в свій час низку проблем при виконанні рішення апеляційного суду Київської області від 5 вересня 2008 року, зокрема, рішеннями Обухівського районного суду Київської області від 2 жовтня 2009 року по справі №4с-20/09, від 1 вересня 2009 року по справі №4с-16/09 та від 18 серпня 2009 року по справі №4с-14/09 (які апеляційним судом Київської області залишенні без змін) дії державних виконавців підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області при спробі влаштування проїзду по території земельної ділянки ОСОБА_2 (на виконання рішення апеляційного суду Київської області від 5 вересня 2008 року) визнано неправомірними.

Окрім того, відповідно до листа Обухівської районної державної адміністрації відділу містобудування та архітектури від 23 травня 2011 року № 52 вбачається, що згідно план-схеми розміщення земельних ділянок розробленої ПП «Фокус»та ескізу генерального плану с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області виконаного ДП «Київгеоінформатика»проходження вулиці поміж земельної ділянки по вул. Тиханській 83 а з іншого боку земельної ділянки по вул. Тиханській 96 та між земельними ділянками по вул. Київській 92А та Тиханській 93 жодним чином проходження вулиці поміж зазначених ділянок не передбачено.

Так, варто зазначити, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 64 Конституції України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з статтею 68 Конституції України Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право на захист є фундаментальним правом кожної людини, яке посідає чільне місце в структурі конституційно-правового статусу людини та гарантується державою через систему гарантій, закріплених на рівні міжнародно-правових та конституційних актів.

Базовим документом, що визначає стандарти захисту прав осіб є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікована відповідно до статті 9 Конституції України Законом України від 7 липня 1997 року № 475/97-ВР та є частиною національного законодавства України. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно з статтею 6 цієї Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, саме упродовж розумного строку а не упродовж пятирічного терміну, як це відбувається в даній ситуації. Спори тривають з приводу забезпечення безперешкодного проїзду до землеволодіння ОСОБА_1 а фактично з юридичним підтвердженням такий проїзд забезпечений, що і не спростовується самим же позивачем, зокрема, рішенням 28 сесії Старобезрадичівської сільської ради 5-го скликання від 06.01.2010 була відведена земельна ділянка 0,2298 га для облаштування підїзної дороги за рахунок земель загального користування Старобезрадичівської сільської ради по якій можна безперешкодно підїжджати до будинку по вул. Тиханській, 93 (до землеволодіння ОСОБА_1Ф.).

Разом з тим, відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18 серпня 2011 року складеного завідувачем сектору Держземінспекції Управління Держкомзему в Обухівському районі підтверджується, що до ділянки ОСОБА_1 є підїзд з південно-західної сторони.

Конституція України у частині першій статті 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Відповідно до офіційного тлумачення зазначеної норми, здійсненого Конституційним Судом України та викладеного у Рішенні від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, її потрібно розуміти як гарантований кожному захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (статті 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Таким чином, враховуючи всі суттєві обставини справи, зокрема, ту важливу обставину, що судові спори тривають з приводу забезпечення безперешкодного проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 по вул. Тиханській 93 в Старі Безрадичі, яка останньому з юридично офіційним підтвердженням забезпечена, суд, з повагою до прав і свобод кожного, беручи до основи фундаментальні норми Конституції України стосовно справедливого розгляду справи приходить до висновку, що викладені посилання в позовній заяві є необґрунтованими, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог прокурора Обухівського району в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: