АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4228/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Коляді О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірська", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 1 000 грн., у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., урешті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 59, 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність рішення фактичним обставинам справи та просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по справі, яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві особистої приватної власності.

03 березня 2008 року близько 15 год. у квартирі, що розташована у АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2, сталася аварія у системі опалення квартири, а саме - зрив радіатора опалення з кріплення у стіні, в результаті чого було обірвано пластикові труби на вводі до радіатора, з яких стався вилив гарячої води на підлогу квартири, а звідти безпосередньо у квартиру позивача через стики плит перекриття стелі.

В акті від 04 березня 2008 року, складеним працівниками КП "Теплові мережі м. Вільногірська" зазначено, що в результаті обриву батареї під її вагою відбувся обрив пластикових труб, під час обриву система опалення була робочою. Згідно акту від 12 березня 2008 року, складеного працівниками КП "ВО ЖКГ м. Вільногірська", в квартирі позивачки у жилій кімнаті стеля затікша на 80%, відставання шпаклівки на стиках плит перекриття до 10%, на стінах затічні плями до 10%; у кухні стеля затікша на 80%, на стінах затічні плями до 15%; у санузлі затікша стеля на 10%; у коридорі стеля затікша на 20%, на стінах затічні плями до 15%; дверний блок розбухнув і не закривається, масляне пофарбування на віконних створах здійнялось. У листі директора КП "Теплові мережі м. Вільногірська" на ім'я виконуючого обов'язки міського голови повідомляється, що у квартирі відповідача слюсарі, які були викликані для ліквідації аварії, виявили зірваний з петель радіатор опалення (батарею), внаслідок чого відбувся обрив металопластикового стояка опалення у кухні.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, при здійсненні своїх прав та обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам інших громадян.

Статтею 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний проводити за власні кошти ремонт квартири, використовувати приміщення за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що доводи відповідача про відсутність його вини у залитті квартири є неспроможними, оскільки квартира ОСОБА_2 належить йому на праві приватної власності. Договір найму жилого приміщення з третіми особами - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідач не укладав, умови їх проживання у квартирі і користування жилим приміщенням та технічним обладнанням не оговорені і документально не закріплені, доказів того, що обрив батареї стався з вини третіх осіб, не надано, тому підстави для відшкодування шкоди за їх рахунок відсутні.

Крім того суд вірно вказав, що відсутні підстави для покладення відповідальності за спричинення шкоди позивачу на третю особу КП "Теплові мережі м. Вільногірська".

Згідно п.8, п.30, п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; споживач послуг зобов'язаний забезпечувати доступ представника виконавця до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду -згідно з умовами договору, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; виконавець послуг зобов'язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Відповідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Крім того, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених недоліків, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини, своєчасно проводити підготовку жилого помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. .

Як було встановлено судом першої інстанції рішенням Вільногірської міської ради від 20 червня 2003 року ОКП "Вільногірськтепломережі" передано в користування внутрішньобудинкові системи опалення житлових будинків комунальної власності з 01 липня 2003 року; рішенням Вільногірської міської ради від 09 лютого 2007 року з тарифу на послуги по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій вилучено складову тарифу з технічного обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання і затверджено цю складову як окрему послугу; згідно службової записки інженера КП "Теплові мережі" договори на теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж з ОСОБА_2 не укладались.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку, що відповідальність за неналежний стан та експлуатацію санітарно-технічного обладнання у своїй квартирі повинен нести її власник - ОСОБА_2, оскільки саме з його вини, внаслідок неналежного утримання пристроїв системи опалення, сталось пошкодження кріплень радіатору опалення, що призвело до його обриву, виливу гарячої води на підлогу і затоплення квартири позивача через стики плит чином до стіни прикріплений не був.

Згідно ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" практична діяльність з оцінки майна може здійснюватись виключно суб'єктами оціночної діяльності або судовими експертами. Від проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення дійсного розміру спричиненої шкоди позивач відмовилась, оскільки у її квартирі вже проведено відновлювальний ремонт.

Судом вірно зазначено, що товарні чеки надані позивачкою в обґрунтування розміру витрат, понесених для здійснення ремонту квартири після затоплення, не можуть служити доказами дійсної вартості проведених ремонтних робіт у квартирі, оскільки не містять посилань на отримувача матеріалів, відсутні дані щодо необхідності придбання саме цю матеріалів і у тій кількості, що зазначено у товарних чеках, не надано доказів використанню придбаних матеріалів саме у жилому приміщенні за місцем мешкання позивача.

Отже з урахуванням обставин справи суд вірно визначив суму яка підлягає стягненнк з відповідача на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Задовольняючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди суді першої інстанції виходив із положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом була обґрунтовано визначена сума відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей

У відповідність положень ст. 88 ЦПК України суд правильно вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2010 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: