Апеляційний суд Харківської області
Справа 22-ц-288/2011 р. Головуючий 1 інст.- Скляренко С.О.
Категорія - стягнення Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П

суддів КРУГОВОЇ С.С., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Ленінського районного суду міста Харкова з позовом про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 як позичальника і ОСОБА_1О, та ОСОБА_3 як його поручителів в загальній сумі 274 538, 70 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» 274538,70 грн. заборгованості за кредитним договором та по 607,70 грн. судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення, посилаючись на невідповідність рішення вимогам ст. 213 ЦПК України та в зв»язку з неповідомленням його про час і місце розгляду справи. Зокрема посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-економічної експертизи і питання про перевірку правильності нарахування пені, яка втричі перевищує розмір основного борг, не було вирішено.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційного оскарження і позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушені зобов»язання за кредитним договором, а ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зобов»язання за договорами поруки і останні зобов»язанні відповідати перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судова колегія вважає, що цього висновку суд дійшов не з»ясувавши в повній мірі обставин, що мають значення для справи; дійсних прав та обов»язків сторін, які випливають з кредитного договору та договорів поруки.

Судовим розглядом встановлено, що 16 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № М-126-08-ФО-21 за яким ВАТ « Банк»Фінанси та Кредит» надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, з датою остаточного його повернення до 16 вересня 2009 року.

У той же день позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір поруки № М-126/1-08-П-21, згідно з яким ОСОБА_1 зобов»язався відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором .

При цьому розділом 3 договору поруки його сторонами був визначений порядок виконання зобов»язань Поручителем, згідно якому, у випадку невиконання Боржником своїх обов»язків у вказані в договорі строки, Поручитель зобов»язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором ( письмового або телетрансмісійного) про невиконання Боржником прийнятих на себе обов»язків сплатити грошові кошти, які вимагає Кредитор, шляхом їх перечислення на рахунок Кредитора будь-яким способом, вказаним Кредитором.

Матеріали справи не містять даних про те, що позивачем були виконані умови договору поруки щодо повідомлення поручителя про невиконання Боржником своїх обов»язків за договором кредиту та заявити вимоги про виконання цих обов»язків поручителем в об»ємі невиконаного боржником та у встановлений договором поруки строк.

Між тим, недотримання цих правил суперечить вимогам ст. 14, 614 ЦК України, згідно з якою цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа, яка порушила зобов»язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи спір суд першої інстанції не взяв до уваги вказаних вимог закону, неповно з»ясував обставини, які стосуються виконання умов договору сторонами; не навів в своєму рішенні обставин, які б свідчили про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання обов»язків поручителя.

Неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм

матеріального права відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 і ухвалити нове рішення по суті цих вимог , відмовивши в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст.303,304, п.3ч.1 ст.307, ст. ст.309,313,314,316,319,324 ЦПК України судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2010 року змінити :скасувати його в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та кредит » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і відмовити в їх задоволенні.

В іншій частині вказане рішення не оскаржено і в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді