Справа № 22-ц-3218/11 Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Категорія 24 17.05.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_3, ОСОБА_1 Григор»євій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 червня 2010 року з вини відповідача ОСОБА_5 сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1. Позивачу була завдана матеріальна шкода на суму 44736,26 грн.

Оскільки страховою компанією відповідача ОСОБА_5 ЗАТ «ПРОСТО-страхування» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 21000 грн., позивач просив стягнути з ОСОБА_5 різницю від суми завданих збитків та виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23736,26 грн.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 на свою користь завдану майнову шкоду в розмірі 22999,19 грн., враховуючи франшизу 510 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати пов»язані з проведенням експертного дослідження в сумі 400 грн.. 2000 грн. витрат на правову допомогу, судовий збір в сумі 312,37 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 22898, 63 грн., франшизу у розмірі 510 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 850 грн.

Зобов»язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 у власність автомобіль НОМЕР_2, 1988 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 284,08 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 120 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду в частині зоббов»язання позивача передати його пошкоджений автомобіль марки БМВ 530і відповідачу. Вважає, що в цій частині рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, оскільки діюче законодавство не передбачає покладення на нього такого обов»язку у випадку відшкодування йому шкоди винною особою.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_5 24 червня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль позивача марки «БМВ 530і». відповідно до звіту № 3 про оцінку автомобіля від 23.08.2010 року, розмір матеріальних битків, завданих позивачу внаслідок ДТП складає 44736,26 грн.

Оскільки відповідальність ОСОБА_5 перед третіми особами була застрахована, позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 21737,07 грн .

Ухвалюючи рішення в частині зобов»язання позивача передати пошкоджений автомобіль відповідачу, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна шкода, завдана позивачу складається із вартості автомобіля на час ДТП, оскільки автомобіль був пошкоджений і його відновлення є економічно недоцільним. Оскільки відповідач зобов»язується доплатити позивачу вартість автомобіля, тобто відшкодовує завдану майнову шкоду в повному обсязі, у нього виникає право на отримання цього автомобіля у власність.

Судова колегія не може погодитись із таким висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Як вбачається із звіту про оцінку майна (авто товарознавчого дослідження), вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ становить 42255,75 грн., тоді як ринкова вартість цього автомобіля становить 45145,7 грн. (а.с.11-16). Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту є меншою від ринкової вартості автомобіля, підстав для визначення матеріальної шкоди, завданої позивачу у розмірі ринковій вартості автомобіля не було.

Оскільки ремонт пошкодженого автомобіля технічно можливий, вартість ремонту менша від ринкової вартості автомобіля на суму близько 2000 грн., суд мав в судовому засіданні обговорити питання про передачу цього майна відповідачу. Але суд це питання в судовому засіданні не обговорював, чим позбавив позивача можливості висловити свою думку з цього приводу і навести свої заперечення. Саме позивачу належить право визначати спосіб відновлення його порушеного права власності чи ремонт автомобіля, чи отримання його ринкової вартості, а тому без думки позивача з цього приводу, рішення суду не можна вважати законним.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині зобов»язання позивача передати відповідачу після відшкодування шкоди, пошкоджений автомобіль.

З врахуванням того, що пошкоджений автомобіль залишається у позивача для проведення його ремонту, також підлягає зміні рішення суду в частині розміру коштів, які підлягають стягненню. З позивача на користь відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 20598,68 грн., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сплаченим страховою компанією відшкодуванням: 42255,75 21 737,07 = 20598,68 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2011 року скасувати в частині зобов»язання позивача ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_3.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2011 року змінити в частині розміру майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 20598, 68 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: