АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1259/11 Справа № 22ц-9352/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року

22 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Костюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз про захист порушених цивільних прав та відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року та постановити нове рішення по суті позовних вимог /а.с. 140-145/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз про захист порушених цивільних прав та відшкодування матеріальної шкоди /а.с. 134-135/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 140-145/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що ОСОБА_2 за власні кошти проклав газопровід до свого домоволодіння по вул.. Піонерській, 120 в смт. Царичанка, Дніпропетровської області.

В суді апеляційній інстанції ОСОБА_2 не заперечував проти того, що протяжність газопроводу становить 165 м., але в плані та схемі газопроводу його протяжність становить 99 м. /а.с. 12,14/. Також позивач пояснив, що звертався з вимогою про внесення в план та схему відповідних змін, але доказів про внесення вказаних зміни суду не надав.

Представник відповідача у свою чергу пояснив, що відсутні дані про те, хто проклав газопровід, протяжність якого становить останні 66 м.

Доказів того, що газопровід прийнято в експлуатацію і що власником газопроводу є позивач, ОСОБА_2 суду не надав. як не надав і договору з газопостачальною організацією про обслуговування газопроводу. який мав бути укладений в разі, якщо він є власником газопроводу.

Згідно інформації Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськгаз" від 08.07. та 17.07.2009 року підземний газопровід, довжиною 165 м., розташований в кінці вулиці Піонерської в смт. Царичанка Дніпропетровської області в напрямку будинку 120 цієї вулиці, не знаходиться на балансі. не обслуговується Царичанським управлінням по експлуатації газового господарства (а.с.27).

Судом також встановлено, що підключення до газопроводу абонентів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено газопостачальною організацією на підставі заяви на підключення та довідки майстра по врізкам газопостачальної організації про доручення врізки зварювальнику (а. с. 24, 25). Ця ж обставина підтверджується і листом головного інженера Царичанського управління господарства про те, що підключення проведено газопостачальної організацією без узгодження з ОСОБА_2 і що заяви про не підключення абонентів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від абонента ОСОБА_2 до вирішення усіх фінансових питань в Царичанське УЕГГ не надходило (а. с. 27).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз про захист порушених цивільних прав та відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи позивача приведені в апеляційній скарзі про те, що він є власником підземного газопроводу, довжиною 165 м. нічим не підтверджені і позивач не позбавлений права на внесення відповідних змін в план та схему.

Інші доводи позивача приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди .

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення судуу частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: