Справа № 2-548/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2011 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді Бурда Б.В.

при секретарі: Хілько Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання подання та свідоцтва про право власності недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 була надана в 1974 році на сімю з чотирьох осіб: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_4, син ОСОБА_2 і вона ОСОБА_1 - донька. 24.07.2003 року ОСОБА_4Д, без ії відома та згоди звернулася до виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про розподіл особових рахунків до якої додала заяву складену від ії імені, яку вона (позивач) не підписувала та не складала. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 09.09.2003 року № 541 було змінено договір найму квартири АДРЕСА_1 і визнано наймачами житлових приміщень в даній квартирі : ОСОБА_4 однієї кімнати площею 17,3 кв.м., ОСОБА_1 - однієї кімнати площею 17,2 кв.м. , ОСОБА_2 М однієї кімнати площею 10,5 кв.м. На підставі вказаного рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 подав заяву про передачу йому у власність кімнати 10,5 кв.м. в порядку приватизації. За вказаною заявою ОСОБА_2 управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради було підготовлено подання на приватизацію ОСОБА_2 частини спірної квартири та 14.08.2009 року видане свідоцтво про право власності на 23/100 частини спірної квартири. Зважаючи на те, що розподіл лицьових рахунків був проведений без ії згоди, вона звернулася до суду з позовом і рішенням суду було визнано незаконним та скасоване рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 09.09.2003 року № 541 про змінену договору найму квартири АДРЕСА_2. Вважає, що оскільки дії з приводу передачі ОСОБА_2 у власність 23/100 частин квартири були проведені на підставі рішення, яке визнане незаконним і скасоване, а тому й сама приватизації ОСОБА_2 частки спірної квартири є незаконною, а тому просить визнати незаконним подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 13.08.2009 року № 894 про передачу ОСОБА_2 в приватну власність 23/100 частин квартири АДРЕСА_3 та недійсним свідоцтво від 14 серпня 2009 року про право власності ОСОБА_2 на вказану частку квартири.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що він у повному обсязі сплачує житлово-комунальні послуги за належну йому частку квартири, а позивач взагалі не бере участі в утриманні житла. Тому в разі скасування приватизації ним житла знову будуть зростати борги з оплати комунальних послуг.

Третя особа ОСОБА_4Д, позов заперечила й пояснила, що між нею та сімєю позивачки склалися суперечки з приводу користування спірною квартирою. В даний час вона мешкає у кімнаті сина ОСОБА_2 В разі задоволення позову, їй взагалі ніде буде жити.

Інші сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але до суду не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення сторін та 3-ї особи, дослідивши фактичні обставини в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у звязку зі зносом домоволодіння № 17 по вул. Помирки в м. Суми власниці зазначеного домоволодіння на склад сімї 4 чоловіки: вона, чоловік ОСОБА_5А, син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_5 О,М. (ОСОБА_1М.) була надана квартира № 62 по вул.зеленко, 3 в м.Суми. Дана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 17,2 кв.м., 10,2 кв.м., кухні, ванної кімнати, туалету та коридору. 24.07.2003 року основний квартиронаймач ОСОБА_4 звернулась до виконкому Сумської міської ради із заявою про розподіл особових рахунків наступним чином: ОСОБА_4 на склад сімї 1 чол - кімната площею 17,3 кв.м., ОСОБА_1 на склад сімї 3 чол.- кімната площею 17,2 кв.м., ОСОБА_2 на склад сімї 1 чол- кімната площею 10,5 кв.м. . Також відповідачкою ОСОБА_4 було надано всі необхідні документи, а саме: довідка про всіх зареєстрованих членів сімї, згода ТОВ Зарічник на розподіл лицьового рахунку з згодою мешканців квартири, заяви від інших повнолітніх членів сімї про їх згоду на розподіл рахунків. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 09.09.2003 року № 541 було змінено договір найму квартири АДРЕСА_1 і визнано наймачами житлових приміщень в даній квартирі : ОСОБА_4 однієї кімнати площею 17,3 кв.м., ОСОБА_1 - однієї кімнати площею 17,2 кв.м. , ОСОБА_2 М однієї кімнати площею 10,5 кв.м.

Також встановлено, що в супереч вимогам ст. 63, 103, 104 ЖК України зміна договору найма житлового приміщення на підставі зазначеного вище Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради було проведено незаконно та без згоди ОСОБА_1, яка не зверталась із заявою до виконкому Сумської міської ради про розподіл особових рахунків.

Зазначені вище факти встановлені Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 , виконавчого комітету Сумської міської ради , 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальність «Зарічник»про визнання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради про зміну договору найму жилого приміщення неправомірним, а тому доказуванню не підлягають. (а.с. 7-8)

Також встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 про передачу йому у власність в порядку приватизації займаного ним приміщення комунальної квартири, управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради було підготовлено подання від 13.08.2009 року № 894 на приватизацію ОСОБА_2 23/100 частин квартири АДРЕСА_4 як приміщення квартири спільного заселення. (а.с. 20-21). А 14.08.2009 року виконавчим комітетом Сумської міської ради було видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчене, що приміщення (загальною площею 13,83 кв.м.) квартири спільного заселення, яке знаходиться в АДРЕСА_5, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 і становить 23/100 частки квартири. (а.с. 9).

На думку суду, приватизація ОСОБА_2 частини спірної квартири поведена з порушенням вимог закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону Передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

В супереч зазначеним вище вимогам Закону передача відповідачу ОСОБА_2 у власність в порядку приватизації житла 23/100 частин спірної квартири була проведена без письмової згоди всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, та як приміщення квартири спільного заселення (кімнати у квартирі, де мешкають два і більше наймачів), хоча, як вже було наведене вище, зміна договору найму житлового приміщення і розподіл лицьових рахунків був проведений з порушенням вимог закону і в подальшому визнаний у судовому порядку незаконним.

Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими та цивільними, врегульовані ст. ст. 63, 103, 104 ЖК України, ст. 1-8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За наведених вище обставин, суд вважає що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 63, 103, 104 ЖК України, ст. 1-8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 13.08.2009 року № 894 про передачу ОСОБА_2 в приватну власність 23/100 частин квартири АДРЕСА_3.

Визнати недійсним Свідоцтво від 14 серпня 2009 року про право власності ОСОБА_2 на житло 23/100 частки квартири АДРЕСА_4.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя