АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2766/11 Номер провадження 22-ц/1690/4233/11Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю адвокатів - Алефіренка Т.М., Бойка Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їм внаслідок смерті їх сина, чоловіка, батька - ОСОБА_9, який загинув внаслідок ДТП, що сталась 26 квітня 2008 року близько 19 год. 30 хв. поблизу перехрестя вул. Жовтневої та вул. Котовського по вул. Жовтневій в смт. Нові Санжари Полтавської області за участю водія автомобіля ВАЗ 21213 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 та водія моторолера QJ 50 QT-2G - ОСОБА_9

Просили стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка 100 000 грн., стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю його батька - 200 000 грн., а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина - 150 000 грн.

У квітні 2011 позивачі остаточно уточнили свої вимоги та просили вищезазначені грошові суми стягнути у відшкодування моральної шкоди на їх користь солідарно з відповідачів ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо».

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, позивачі оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, - просили скасувати оскаржуване ними рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позови, стягнувши з відповідачів в солідарному порядку на їх користь у відшкодування моральної шкоди визначені ними в позові грошові суми.

На апеляційні скарги свої заперечення подало Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», в яких просило апеляційні скарги позивачів відхилити повністю, а рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2011 року - залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 26 квітня 2008 року близько 19 год. 30 хв. на перехресті вул. Жовтневої та вул. Котовського в смт. Нові Санжари Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля ВАЗ 21213 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 та водія моторолера QJ 50 QT-2G - ОСОБА_9, внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів водій моторолера ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що в послідуючому спричинили його смерть.

Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 №65 від 03.05.2008 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок тупої черепно-мозкової травми з крововиливом під оболонки та в речовину головного мозку з лінійним переломом кісток черепа справа.

За висновком експертного автотехнічного дослідження №10898 від 21.12.2009 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, дії водія ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися у причинному зв»язку з пригодою.

Постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області від 19 жовтня 2010 року в порушенні кримінальної справи по вказаному факту ДТП за ч.2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_7 відмовлено у зв»язку із відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачів щодо відшкодування на їх користь моральної шкоди, суд першої інстанції керувався п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, вказуючи, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дотримання вимог ст. 214 ЦПК України, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

За нормами п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів.

В ході судового розгляду справи позивачами доведено, що смертю близької та рідної для них людини - ОСОБА_9 їм завдано значної моральної шкоди, яку вони просили стягнути на їхню користь із відповідачів у солідарному порядку у визначеному ними розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд першої інстанції при вирішенні вказаного спору помилково не застосував зазначений закон, який поширюється на дані правовідносини, що призвело до неправильного його вирішення.

З наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що транспортний засіб ВАЗ 21213 державний номерний знак НОМЕР_2, яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_7, належить відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Дукла».

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в трудових відносинах з ТЗОВ «Дукла», зокрема з 04.08.2003 року займає посаду керуючого відділенням №2 ТЗОВ «Дукла» та на час скоєння ДТП , правомірно керував зазначеним автомобілем, який був за ним закріплений як службовий.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що належний власник джерела підвищеної небезпеки - ТЗОВ «Дукла» має нести відповідальність за спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім»єю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачі є близькими та рідними загиблого ОСОБА_9, а саме: ОСОБА_4 - його мати; ОСОБА_5 - дружина; малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - син загиблого.

В судовому засіданні встановлено наявність спричиненої позивачам моральної шкоди, завданої в результаті смерті ОСОБА_9

Моральна шкода, заподіяна ОСОБА_4 полягає у душевних стражданнях через смерть єдиного сина, в порушенні нормальних життєвих зв»язків, оскільки смерть рідної людини порушила звичний порядок її життя та душевний спокій. Зміни в її житті є істотними та потребують значних зусиль психічного, фізичного та матеріального плану.

Моральна шкода, заподіяна ОСОБА_5 полягає у душевних стражданнях, спричинених смертю її чоловіка. Непоправна втрата близької та коханої нею людини завдала їй душевного болю, призвела до знервованості та дратівливості, переживань за своє майбутнє та майбутнє свого малолітнього сина, який залишився без батьківської опіки та ласки.

Моральна шкода, завдана малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, смертю його батька - ОСОБА_9, полягає в тому, що малолітня дитина залишилася без батьківського піклування, турботи та ласки, а в подальшому - без батьківської поради та підтримки.

Моральні страждання позивачів є тривалими, заподіяна їм моральна шкода фактично не може бути відновлена, оскільки спричинена непоправною втратою рідної та близької для них людини: сина, чоловіка та батька.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, враховує фактичні обставини справи, характер, обсяг та тривалість моральних страждань позивачів, які тривають з 26 квітня 2008 року, бере до уваги обґрунтування останніх щодо завданого їм душевного болю, переживань та моральних страждань, порушення їх нормальних життєвих зв»язків внаслідок загибелі ОСОБА_9, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та визначає моральну шкоду, спричинену ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн., ОСОБА_5 - 15 000 грн. та малолітньому ОСОБА_6 - у розмірі 30 000 грн.

При цьому колегія суддів враховує норми ч. 2 ст. 1193 ЦК України, за змістом яких, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідачем ТЗОВ «Дукла» було укладено поліс №ВА/5232914 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 25.05.2007 року до 24.05.2008 року /а. с.152/. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 21213 номерний знак НОМЕР_2, 2005 року випуску.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Зазначеного Закону, особи, відповідальність яких застрахована, це визначені в договорі обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 в полісі обов»язкового страхування не був зазначений відповідачем - ТЗОВ «Дукла» особою, відповідальність якої є застрахованою.

Дослідженими по справі доказами встановлено, що ОСОБА_7 не є особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована відповідачем залежно від умов обов»язкового страхування.

Встановивши наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що згідно з умовами договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності за полісом №ВА/5232914 ОСОБА_7 не є особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а отже подія дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26 квітня 2008 року за його участі не є страховим випадком і будь-які підстави для покладення відповідальності за спричинену шкоду на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» - відсутні.

Виходячи із встановленого, належним відповідачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дукла», яке має нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ТЗОВ «Дукла» на користь позивача ОСОБА_4 також підлягають стягненню понесені нею судові витрати: 25 грн. 50 коп. - судового збору та 37 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 частково задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2011 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла» частково задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла» на користь ОСОБА_5 в її інтересах в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. та на користь ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування судових витрат: 25 грн. 50 коп. - судового збору та 37 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: