АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: спадкові Доповідач Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 05 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, 3-я особа Управління Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, визнання права власності на 2/3 частини земельного паю в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.02.2010р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, 3-я особа Управління Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області про визнання свідоцтва про право на спадщину на земельний пай недійсним, визнання права власності на 2/3 частини земельного паю в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що 13.09.2004 року помер її чоловік, ОСОБА_3 Після його смерті лишилася спадщина у вигляді права на земельний пай площею 8,0 кадастрових гектарів, розташований на території Сінянської сільської Ради Богодухівського району.

Спадкоємцями 1-ї черги за законом після смерті ОСОБА_3, є вона та їх діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Дочка ОСОБА_4 10.2004р. нотаріально відмовилась від своєї частини спадщини після смерті батька - на її користь.

Вказувала, що вона разом з дочкою ОСОБА_1 кілька разів приїздила до Богодухівської Держнотконтори, з метою оформлення свого права на спадщину, можливо підписувала там якісь документи за вказівкою дочки - оскільки сама не грамотна, не вміє читати, писати. Довіряла дочці ОСОБА_1С і не сумнівалася, що дочка вчинить згідно закону.

В грудні 2009р. дізналася, що дочка ОСОБА_1 оформила вказану спадщину тільки на своє імя - користуючись її неписьменністю, похилим віком та станом здоров'я, тобто, - шляхом обману та зловживання довірою.

Просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ВВС № 559473 від 14.05.2005 року на земельний пай площею 8 кадастрових гектарів, розташований на території Сінянської сільради Богодухівського району Харківської області, виданого на ім'я ОСОБА_1, та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини земельного паю, що належав ОСОБА_3, померлому 12.09.2004 року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) РН № 9890238, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 527 від 5.11.2001 року.

4 березня 2010р. ОСОБА_2 доповнила мотивувальну частину позову та змінила позовні вимоги, посилаючись на вчинення правочину під впливом обману та під впливом тяжкої обставини, просила визнати недійсною відмову від прийняття спадщини та визнати за нею право власності на 2/3 частини земельного паю в порядку спадкування за законом.(а.с.32-33)

В судовому засіданні першої інстанції позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, представник відповідача ОСОБА_1 проти позову заперечувала.

Представник Богодухівської державної нотаріальної контори надала письмові заперечення проти позову, де вказала, що 15 січня 2004 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини та заяви про відмову від спадщини, наданої ОСОБА_2 в Богодухівській держнотконторі було заведено спадкову справу після померлого 12.09.2004 року гр. ОСОБА_3 за № 11.Заяви подавалися особисто. При подачі заяв спадкоємцям було роз'яснено положення статей 1269 ЦК України та п.п.5,6 ст.1273 ЦК України, а саме особисто ОСОБА_2, що її відмова від спадщини є безумовною та беззастережною та, що заява про відмову від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. До сплину строку заява відкликана не була.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 5 травня 2011 року позов задоволено. Суд визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ВВС № 559473 від 14.05.2005 року на земельний пай площею 8 кадастрових гектарів, розташований на території Сінянської сільради Богодухівського району Харківської області, виданого на ім'я ОСОБА_1, та визнав за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини земельного паю, що належав ОСОБА_3, померлому 12.09.2004 року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) РН № 9890238, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 527 від 5.11.2001 року.

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з підстав, передбачених п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

4 березня 2010р. ОСОБА_2 доповнила мотивувальну частину позову та змінила позовні вимоги, посилаючись на вчинення правочину під впливом обману та під впливом тяжкої обставини, просила визнати недійсною відмову від прийняття спадщини та визнати за нею право власності на 2/3 частини земельного паю в порядку спадкування за законом.(а.с.32-33)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на порушення вимог ч. 1 ст. 11, ст. 214 ЦПК, зазначених обставин не встановив і вийшов за межі заявлених позивачем вимог, визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ВВС № 559473 від 14.05.2005 року на земельний пай площею 8 кадастрових гектарів, розташований на території Сінянської сільради Богодухівського району Харківської області, виданий на ім'я ОСОБА_1

Проте погодитись з таким висновком не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини випливають із встановлених обставин.

У порушення вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України суд не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги й заперечення сторін, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; а також не дав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З пояснень представника Богодухівської державної нотаріальної контори вбачається, що 15 січня 2004 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини та заяви про відмову від спадщини, наданої ОСОБА_2 в Богодухівській держнотконторі було заведено спадкову справу після померлого 12.09.2004 року гр. ОСОБА_3 за № 11.Заяви подавалися особисто. При подачі заяви спадкоємцям було роз'яснено положення статей 1269 ЦК України та п.п.5,6 ст.1273 ЦК України, а саме особисто ОСОБА_2, що її відмова від спадщини є безумовною та беззастережною та, що заява про відмову від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. До сплину строку заява відкликана не була.

Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_2 (а.с.50) від 15 січня 2004 року про відмову від спадщини після померлого 12.09.2004 року гр. ОСОБА_3, наданої в Богодухівській держнотконторі з відміткою про розяснення нотаріусом правових наслідків відмови від прийняття спадщини, що підтверджується її підписом.

Встановлені обставини не заперечувались позивачкою ОСОБА_2 що підтверджується текстом її позову від 01.02.2010р. де вона вказувала, що разом з дочкою ОСОБА_1 кілька разів приїздила до Богодухівської Держнотконтори, з метою оформлення свого права на спадщину, можливо підписувала там якісь документи за вказівкою дочки - оскільки сама не грамотна, не вміє читати, писати. Довіряла дочці ОСОБА_1С і не сумнівалася, що дочка вчинить згідно закону.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія не приймає пояснення допитаних за судовим дорученням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7М, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що з січня по квітень 2005р. ОСОБА_2 перебувала у гостях у ОСОБА_10 в АР Крим, як доказ відсутності у ОСОБА_2 можливості 15 січня 2004 року бути в приміщенні Богодухівської Держнотконтори та подати заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Позивачкою ОСОБА_2 та її представником не надано доказів які могли б бути підставами для визнання недійсною відмови від прийняття спадщини.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 5 травня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2, - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді