Справа № 2-650/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі Смиковській Г. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом Стрийського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті особи Стрийська державна нотаріальна контора. Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Стрийський міжрайонний прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати недійсними заповіт ОСОБА_4 від 14.12.2004р.. зареєстрований в реєстрі Добрівлянської сільської ради за № 71 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2005 р., зареєстроване в реєстрі Стрийської державної нотаріальної контори за № 1-2519, а також скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 від 15.07.2005 р. - будинок по вулиці Довга, 236 в селі Добрівляни Стрийського району.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 7.12.2010р. в прокуратуру поступила заява ОСОБА_1, в якій вона покликається, на важке матеріальне становище, має на утриманні двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_5, 30.06.1999р.н. га доньку Ярину. ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, самостійно не може звернутись до суду за захистом своїх прав, а тому просить прокурора звернутись до суду в її інтересах. Оскільки, згідно вироку Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2010р. ОСОБА_2 будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування сільським головою с.Добрівляни. Стрийського району, умисно, всупереч інтересам служби та в порушення Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про нотаріат», особисто, поза волею та без присутності заповідача, склав та посвідчив завідомо неправдивий документ -заповіт від 14.12.2004 р., згідно якого ОСОБА_4 ніби-то заповів своїй дружині ОСОБА_4 житловий будинок та господарські будівлі по вул.Довгій, 236 в с.Добрівляни, Стрийського району, а після смерті заповідача 23.12.2004 р. видав підроблений ним заповіт ОСОБА_4. На підставі даного заповіту ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2005 р.. зареєстроване в реєстрі за № 1-2519. Після смерті 23.12.2004 р. свого чоловіка, ОСОБА_4 з метою заволодіння спадковим майном подала державному нотаріусу Стрийської державної нотаріальної контори зазначений заповіт, достовірно знаючи, що такий підроблений сільським головою ОСОБА_2 На підставі цього заповіту ОСОБА_4 05.07.2005 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого оформила в Стрийському МБТІ свідоцтво право власності на нерухоме майно від 15.07.2005 р. - на вищезазначений житловий будинок. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні вказаних злочинів і засуджено. ОСОБА_1 була визнана потерпілою у цій кримінальній справі. В результаті вчинених ними злочинів порушено майнові інтереси ОСОБА_6 Я., оскільки, будучи дочкою спадкодавця ОСОБА_4, вона була позбавлена права спадкування за законом.

В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задовольнити.

Особа в інтересах якої було заявлено позов ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що дійсно на даний час її сім»я перебуває в скрутному матеріальному становищі, на утриманні двоє малолітніх дітей, чоловік не працює. Разом зі своєю сім»єю. її мати відповідачка по справі ОСОБА_4 та брат зі своєю сім»єю, вони проживають в спірному будинку. З матір»ю в них постійно виникають конфліктні ситуації, з, приводу користування житлом, а тому вона хоче успадкувати свою частину по закону після смерті батька.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом згідний, пояснив суду, що незадовго перед смертю ОСОБА_4 підходив до нього як до сільського голови і запитував, що хотів би переписати будинок на дружину ОСОБА_4. Однак до дня смерті так і не встиг цього зробити. Після чого він самостійно, поза волею та без присутності заповідача ОСОБА_4 склав та посвідчив завідомо неправдивий заповіт, ніби то ОСОБА_4 все своє майно заповів дружині ОСОБА_4. Усвідомлює, що заповіт є підробленим, а тому його слід визнати недійсним.

Відповідачка ОСОБА_4 з позовом згідна частково, суду пояснила, що будинок будували разом з чоловіком, а тому вважає, що після його смерті будинок повинен належати їй. За підроблення заповіту, вона вже несе кримінальну відповідальність, а тому не розуміє чого і ще її «тягають по судах». З дочкою перебуває в неприязних відносинах, та постійно їй погрожує, ображає, а тому вона боїться взагалі втрати житло.

Третя особа Стрийська державна нотаріальна контора, просить справу слухати у їхній відсутності, при постановленні рішення покладається на думку суду.

Третя особа адміністрація Стрийського МБТІ також просить справу слухати у їхній відсутності, при постановленні рішення покладається на думку суду.

Вислухавши осіб які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно ст. 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, актам інших органів державної влади України, а також моральним засадам суспільства.

Як встановлено судом, вироком Стрийського міськрайонного суду від 4.06.2010 р.. сільського голову Добрівлянської сільської ради ОСОБА_7 визнано винним незаконному складанні та підписанні заповіту від 14.12.2004 р. від імені ОСОБА_4 на користь його дружини ОСОБА_4. Крім того, цим же вироком ОСОБА_4 визнано винною, у тому, що вона шляхом умовляння підбурила ОСОБА_7 підробити заповіт, після чого з метою заволодіння спадковим майном подала державному нотаріусу заповіт, та отримала свідоцтво про право на спадщину, яке в подальшому зареєструвала в Стрийському МБТІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1. 3. 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з ч. З ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як зазначено в ч. 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов»язані з його недійсністю.

Оскільки судом встановлено, це вбачається і підтверджено матеріалами справи, що заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_4 вчинений не ним, ним не підписаний, а підписаний іншою особою, доказів які б це спростовували суду не надано і такі судом не здобуті, а тому заповіт має бути визнано недійсним.

Згідно ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту, спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування, за законом на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. В ч. З п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зокрема іншим випадком встановленим законом передбаченим ст. 1301 ЦК є визнання заповіту недійсним, а також порушення у зв»язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

Оскільки сторонами не оспорюється, що заповіт складено не особисто заповідачем ОСОБА_4, тобто як такого волевиявлення з його боку взагалі не було, то такий не має юридичної сили, отже не тягне за собою правових наслідків, а тому сам заповіт та видане на підставі нього свідоцтво про право на спадщину повинні бути визнані в судовому порядку недійсними, а у випадку визнання правочину недійсним, суд застосовує наслідки недійсності такого правочину, відповідно й слід скасувати реєстрацію права власності на зазначене будинковолодіння за ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст., 11, 60, 81, 88, 174, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати заповіт ОСОБА_4 від 14.12.2004 року, зареєстрований в реєстрі Добрівлянської сільської ради за № 71 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2005 року, зареєстроване в реєстрі Стрийської державної нотаріальної контори за № 1-2519 - недійсними.

Реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 від 15.07.2005 року - будинок по вулиці Довга, 236 в селі Добрівляни Стрийського району - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8