АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах етгляцшного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року по справі за позовом Прокурора Красногвардійського району М.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2 про зміну договору оренди земельної ділянки.

встановила:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року позовна заява прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_3 про зміну договору оренди земельної ділянки залишена без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою прокурор Красногвардійського району м. Дніпропетровська подав до суду апеляційну скаргу у якої просить скасувати ухвалу, досилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що ухвала-судді першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи прокурор Красногвардійського району м. Дніпропетровська звернувся в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_3 про зміну договору оренди земельної ділянки.

Суд першої інстанції, залишив заяву без розгляду посилаючись на п.2 ч. 1 ст. 207 ПТЖ України, якою передбачено, що суд залишає позовну заяву без розгляду ,якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою,яка не має повноважень на ведення справи..

Але з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки відповідно до ст. 45 ЦПК України у випадках, встановлених законом прокурор, органи державної влади, можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

У своїй скарзі прокурор посилається на те, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних політичних або інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № З-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у зв'язку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову, та зазначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст. ст. 6,7,13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Отже, посилання суду першої інстанції на те, що у прокурора відсутні належні повноваження на подання вказаної позовної заяви є помилковими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції.

Відповідно п.4 ст.311 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в звязку з порушенням норма матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 307, 312,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді