справа № 2-384/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Миронець О.К.

при секретарі Ємець Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Полтава-Млинпро стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства Полтава-млинпро стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки свої вимоги мотивуючи наступним. З 22 липня 2010 року він працював робочим у приватному підприємстві Полтава-млин, що розташоване за адресою: м.Карлівка, вулиця Слюсарна,30 без офіційного оформлення. З 11 березня 2011 року його офіційно прийняли на роботу охоронцем. 23 березня 2011 року він подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Трудову книжку йому не було видано та з ним не проведено повний розрахунок за відпрацьовані дні. У звязку з цим він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд стягнути 1500 гривень заборгованості по заробітній платі, змінити дату звільнення з роботи з дня видачі йому трудової книжки,стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 7077,43 гривень, моральну шкоду 1000 гривень та 250 гривень витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що заборгованість по заробітній платі в сумі 308 гривень позивачу виплачено та він отримав трудову книжку. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку та відшкодування моральної шкоди пояснив суду, що вини в цьому підприємства не має, оскільки позивачу були неодноразово направлені листи з проханням зявитися та отримати заробітну плату та трудову книжку.

Суд заслухавши сторони, повно зясувавши всі обставини по справі приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі виникає спір.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці стягнення коштів у звязку із затримкою розрахунку при звільненні на підставі ст.177 КЗпП не проводиться у тому випадку, якщо роботодавець доведе, що затримка розрахунку при звільнення відбувалася не з його вини.

Судом встановлено, що згідно наказу №3-к від 11.03.2011 року ОСОБА_1 прийнято на тимчасову роботу сторожем в ПП Полтава-млинз неповним робочим днем з оплатою праці згідно до штатного розпису з 11.03.2011 року.

Згідно до наказу №4-к від 22.03.2011 року ОСОБА_1 з 22.03.2011 року звільнено з роботи.

Згідно листів №02/01-04 від 27.04.2011 року, №03/01-05 від 05.05.2011 року, вих.№04/01-05 від 12.05.2011 року приватне підприємство Полтавамлин повідомляло ОСОБА_1 про необхідність отримати трудову книжку та остаточний розрахунок. Також по факту відмови в отриманні ОСОБА_1 трудової книжки проводилось на підприємстві службове розслідування. Суд відмовив в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1500 гривень, оскільки ця сума не підтверджена жодним доказом. В ході судового засідання встановлено, що заборгованість по заробітній платі в сумі 308 гривень отримана позивачем, а також йому видано трудову книжку і він не оспорював цей факт в ході розгляду справи. Позивач повний розрахунок і трудову книжку отримав лише 10.09.2011 року, але відповідач постійно вживав заходів для проведення повного розрахунку з колишнім працівником та направляв йому відповідні листи, які позивач отримував, як зясовано в ході розгляду справи. Отже за таких обставин суд приходить до висновку, що вини підприємства у несвоєчасному проведенні розрахунку не має, отже не підлягає до стягнення 7077,43 гривні за затримку в проведенні несвоєчасного розрахунку.

Суд відмовив в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень, оскільки позивач не довід факту заподіяння відповідачем моральної шкоди.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог витрати на правову допомогу у сумі 250 гривень не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 116,117 КЗпП України, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд - В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог до приватного підприємства Полтава-Млинпро стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. К. Миронець