Справа № 22Ц-498/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 6 Доповідач: Медяний В. М.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2011 м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді: Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

при секретарі: Воронюк О.О.,

за участю сторін у справі: позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 міської ради Вінницької області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 міської ради Вінницької області на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2010 року, -

встановив:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно. Посилається на те, що рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради Вінницької області № 422 від 30.05.2007 року йому надано дозвіл на реконструкцію вже існуючого приміщення - малої архітектурної форми (торгівельного павільйону) під магазин непродовольчої групи товарів. Рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради Вінницької області № 318 від 02.06.2005 року про надання дозволу на попереднє погодження та збір матеріалів на розташування торгівельного павільйону по вулиці Леніна в м.Бар Вінницької області ним було замовлено та виготовлено технічну документацію. На підставі рішення депутатів ОСОБА_3 міської ради Вінницької області затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0.0016 га в м. Бар по вул.Соборній 20А (колишня вулиця Леніна) за рахунок земель запасу міста для провадження комерційної діяльності та надана ОСОБА_2 на умовах оренди терміном на три роки. Позивачем погоджено з відповідними службами та установами проект забудови, отримано висновок відділу архітектури та містобудування, пожежного нагляду, органу СЕС. 09 лютого 2006 року складено акт прийомки державною комісією торгівельного павільйону в експлуатацію, розміщеного в м.Бар по вул.Соборній, 20А, площею 17,7 м. кВ.. Позивач користується даною земельною ділянкою, так як на ній розташоване приміщення торгового магазину, який є його власністю, та між ним і ОСОБА_3 міською радою укладено договір оренди земельної ділянки. Згідно висновку ОСОБА_3 районного відділу земельних ресурсів обмеження та обтяження на земельну ділянку відсутні. Після надання дозволу на реконструкцію павільйону під магазин мною було проведено реконструкцію та збудовано приміщення магазину площею 18.04 м. кВ.

Для узаконення будівництва магазину позивачем було замовлено та виготовлено технічну документацію. Приміщення позивачем побудовано та закінчено його будівництвом. Також замовлено звіт про незалежну оцінку вартості закінченого будівництвом приміщення магазину. Вказано адресу приміщення малої архітектурної форми - м. Бар вул. Соборна, 20 «А»Вінницької області. Однак ОСОБА_2 не може його зареєструвати, так як приміщення магазину не прийнято в експлуатацію та відповідно не проведено його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації та відповідно не видано свідоцтва про право власності на приміщення малої архітектурної форми. Оскільки магазин збудовано ним самочинно, тому він просив суд узаконити самочинне будівництво та визнати за ним право власності на нежитлове приміщення магазину, яке розташоване по вулиці Соборній, 20 А, Вінницької області.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено. Узаконено самочинне будівництво нежитлового приміщення «Магазин», яке розташоване по вулиці Соборній, 20 «А», в м. Бар Вінницької області та визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на нежитлове приміщення «Магазин»(літера «А»), яке розташоване по вулиці Соборній, 20 «А», в м. Бар Вінницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 міська рада Вінницької області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради Вінницької області № 422 від 30.05.2007 року позивачу ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію вже існуючого приміщення - малої архітектурної форми (торгівельного павільйону) під магазин непродовольчої групи товарів.

Рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради Вінницької області № 318 від 02.06.2005 року про надання дозволу на попереднє погодження та збір матеріалів на розташування торгівельного павільйону по вулиці Леніна в м.Бар Вінницької області ОСОБА_2 було замовлено та виготовлено технічну документацію. На підставі рішення депутатів ОСОБА_3 міської ради Вінницької області затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0.0016 га в м. Бар по вул.Соборній 20А (колишня вулиця Леніна) за рахунок земель запасу міста для провадження комерційної діяльності та надана ОСОБА_2 на умовах оренди терміном на три роки.

Позивачем погоджено з відповідними службами та установами проект забудови, отримано висновок відділу архітектури та містобудування, пожежного нагляду, ВДАІ, органу СЕС і тому 09 лютого 2006 року складено акт прийомки державною комісією торгівельного павільйону в експлуатацію, розміщеного в м.Бар по вул.Соборній, 20А, площею 17,7 м. кВ., який підписано керівниками відповідних державних служб Барського району.

ОСОБА_2 користується даною земельною ділянкою, так як на ній розташоване приміщення торгового магазину, який є його власністю, та між ним і ОСОБА_3 міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 16 м.кв. на підставі рішення 10 сесії ОСОБА_3 міської ради 5 скликання від 14.12.2007 року для провадження комерційної діяльності терміном на три роки.

Відповідно до висновку щодо вибору земельної ділянки під забудову головного державного санітарного лікаря Барського району від 15.11.2007 року та акта обстеження земельної ділянки передбаченої для реконструкції МАФ під магазин обстежена земельна ділянка площею 18,04 кв.м., розташована в м.Бар по вул.Соборній, 20 «А», Вінницької області, яка відведена із земель загального користування ОСОБА_3 міської ради придатна для реконструкції МАФ під магазин непродовольчої групи товарів.

Після надання дозволу на реконструкцію павільйону під магазин позивачем було проведено реконструкцію та збудовано приміщення магазину площею 18.04 м. кв.

Для узаконення будівництва магазину ним було замовлено та виготовлено технічну документацію. Приміщення позивачем побудовано та закінчено його будівництвом. Також замовлено звіт про незалежну оцінку вартості закінченого будівництвом приміщення магазину.

Державна інспекція з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області не заперечувала проти проведення реконструкції МАФ під магазин та надала відповідний позитивний акт.

Відділом містобудування та архітектури погоджено і розташування об'єкта будівництва магазину промислової групи непродовольчих товарів, яке проектувалося на відведеній позивачу земельній ділянці, що знаходиться по вулиці Соборній, 20 «А»в центральній частині міста Бар, як окрема стояча споруда. Земельна ділянка відповідає будівельним, санітарним та протипожежним вимогам. Обмежуючих факторів при проектуванні не виявлено.

За даними висновку про технічний стан нежитлового приміщення «Магазин»виданого КП «ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації»№ 35 від 13.10.2010 року станом на 29.12.2009 року нежитлове приміщення «Магазин»в місті Бар по вулиці Соборній, 20, (літера «А») є самочинним будівництвом. Експертна оцінка складає 46280 гривень.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, зокрема відповідно до п.1 ч. 1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частина 2 цієї норми передбачає особливості набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

В окремих випадках ст.376 ЦК України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених ч.ч. 3, 5 цієї статті.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належить земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Встановлено, що ОСОБА_3 міська рада по суті не заперечує того факту, що як нею, міськрадою, так і іншими державними органами та службами Барського району були надані ОСОБА_2 відповідні документи на реконструкцію малої архітектурної форми під магазин непродовольчої групи товарів. Таким чином слід вважати, що на момент виникнення зазначеного спору у ОСОБА_2 були всінеобхідні документи, які надавали йому право на звернення до суду з даним позовом.

Також встановлено, що позивач користується земельною ділянкою, на якій розташоване приміщення торгового магазину і між ним та ОСОБА_3 міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 16 кв.м і цей договір оренди діє на сьогоднішній день.

Відповідно до висновку, щодо вибору земельної ділянки під забудову, який видано головним державним санітарним лікарем Барського району від 15.11.2007 року та акту обстеження земельної ділянки, передбаченої для реконструкції МАФ під магазин земельна ділянка придатна для реконструкції під магазин для непродовольчої групи товарів. Після надання дозволу для реконструкції павільйону під магазин позивачем було проведено таку реконструкцію та збудовано приміщення магазину площею 18,04 кв.м.

Відділом містобудування та архітектури погоджено розташування об'єкта будівництва магазину промислової групи непродовольчих товарів, яке проектувалося по вул.Соборній, №20а, в центральній частині міста Бар, як окрема стояча споруда. Земельна ділянка відповідає будівельним санітарним та протипожежним вимогам. Обмежуючих факторів при проектуванні не виявлено.

Не заслуговує на увагу колегії суддів посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги визначення поняття будівлі малої архітектурної форми і порядку їх розміщення для провадження підприємницької діяльності, який затверджено постановою КМ України від 26.08.09р. №982 і т.д. Колегія суддів вважає, що у даному випадку суд не зобов'язаний був приводити в рішенні визначення поняття будівлі МАФ, які приведені в нормативних актах, на які посилається представник відповідача в зв'язку з тим, що предметом спору в даному випадку є не споруда МАФ, а капітальна споруда, яка виникла в результаті реконструкції МАФ.

Також колегія суддів не погоджується з посиланнями ОСОБА_3 міської ради на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на прийняття в експлуатацію торгівельного павільйону від 9.02.2006 р., оскільки нібито даний акт прийнятий стосовно малої архітектурної форми, а не магазину.

Дані доводи апелянта спростовуються зокрема тим, що станом на 9.02.2006 р. торгівельний павільйон (МАФ) був вже давно прийнятий в експлуатацію і зареєстрований в ООБТІ на ім'я ОСОБА_2 як споруда МАФ, а тому у нього не було необхідності знову приймати його в експлуатацію.

Що стосується доводів апелянта в тій частині, що даний акт про прийняття в експлуатацію магазину від 9.02.06 р. не затверджений ОСОБА_3 РДА, а тому не може слугувати доказом по справі, не є обґрунтованим. Суд першої інстанції вірно прийняв вказаний документ, як доказ у справі, у зв'язку з тим, що він підготовлений на підставі розпорядження голови районної держадміністрації №71 від 9.02.06р. у відповідності до наказу Держбуду №21 від 27.01.05р.

Не заслуговують також на увагу доводи апелянта в тій частині, що позивачу не надавалась земельна ділянка для здійснення капітального будівництва, тобто реконструкції МАФ. Дані доводи спростовуються листом за підписом міського ОСОБА_5 Козака за №511 від 22.06.07р., в якому виконком ОСОБА_3 міської ради просить начальника державного управління навколишнього природного середовища у Вінницькій області погодити відведення земельної ділянки площею 0,0018 га в м.Бар по вул.Соборна, яка необхідна для проведення реконструкції МАФ під магазин.

На виконання вказаного прохання Держуправління охорони навколишнього середовища після проведених досліджень направила попередній висновок за №3135109 від 2.07.07р., в якому вважає за можливе попередньо погодити відведення земельної ділянки для вказаної мети.

Також спростовуються доводи апелянта і в тій частині, що на момент постановлення рішення суду у позивача не було продовжено дію договору оренди землі, яку надано під торгівельний павільйон. Так зокрема, рішенням 6 сесії 6 скликання ОСОБА_3 міської ради від 26.01.11р. договір оренди продовжено ще на один рік. Листа-попередження про розірвання вказаного договору позивач не отримував.

Крім цього, колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта стосовно того, що судом не враховано того, що земельна ділянка, якою користується позивач як власник, чи то торгівельного павільйону, чи то магазину, знаходиться в межах „червоної лінії, оскільки дані доводи протиріччять наявним доказам у справі та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається а з матеріалів справи, зокрема із заперечень відповідача на позов, ОСОБА_3 міська рада не посилалася на вказані обставини (порушення червоної лінії) в запереченнях на позов та не надала суду першої інстанції докази в цій частині, а тому вказані обставини судом не досліджувалися.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 міська рада вже посилається також і на те, спірна земельна ділянка знаходиться в межах «червоної лінії", а не поза нею.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з викопіювання із плану м. Бар (експлікація), погодженої з в.о. начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_3 РДА., дані доводи апеляційної скарги повністю спростовуються.

Відповідно до ч. 1 п.1,2 ст.23 ЗУ «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право самостійно визначати напрямки своєї господарської діяльності відповідно до призначення земельної ділянки та умов договору, а також має право зводити у встановленому законом порядку житлові, виробничі культурно-побутові та інші будівлі і споруди за згодою орендодавця. Встановлено, що реконструкцією павільйону під магазин цільове призначення земельної ділянки не змінюється.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального та процесуального права. Колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також те, що судом порушені норми матеріального права.

За таких підстав, судова колегія вважає, що суд першої інстанції встановив дійсні правовідносини, що склалися між сторонами, дав їм належну правову оцінку та дійшов підставного висновку щодо заявлених в суді вимог, правильно застосувавши при цьому норми матеріального права та не порушивши норми процесуального права. Ухвалюючи дане рішення, суд виходив з доводів і заперечень сторін, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, повно зясувавши обставини справи. Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради Вінницької області відхилити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.М.Медяний

Судді: М.В.Матківська

ОСОБА_6