Справа № 2002/2-491/11
14 грудня 2011 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Коптєва Ю.А.,
за участю секретаря - Ведмідь І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила суд визнати нікчемним договір від 09 вересня 2011 року укладений між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача кошти в розмірі 32 000, 00 грн., отримані за договором від 09 вересня 2011 року та судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач зобовязується продати, а позивач зобовязується купити житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Островського, 10, м. Барвінкове, Харківська область.
Зазначає, що договір від 09 вересня 2011 року мав бути укладений у письмовій формі, посвідчений нотаріально, та мав пройти державну реєстрацію, проте, дані вимоги закону не були дотримані.
В судовому засіданні позивач посилався, що договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами не було укладено належним чином, проте відповідач відмовляється повернути отримані кошти в розмірі 32 000, 00 грн.
У судовому засіданні позивач просила суд визнати нікчемним украдений між позивачем та відповідачем в усній формі договір від 09 вересня 2011 року, стягнути з відповідача 32 000, 00 гривень та понесені судові витрати по сплаті держмита в розмірі 320,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120, 00 грн.
Враховуючи вищенаведене, позивач позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач зобовязується продати, а позивач зобовязується купити житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Островського, 10, м. Барвінкове, Харківська область.
Судом встановлено та стороною у судовому засіданні не заперечувалося, що вищенаведений договір було укладено в усній формі, без його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.
Згідно положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам роз'яснено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.
Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги положення вимог закону, суд вважає, що в даному випадку зазначений договір від 09 вересня 2011 року купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами що знаходиться за адресою: вул. Островського, 10, м. Барвінкове, Харківська область, мав бути укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений, та підлягав державної реєстрації, оскільки для даного виду договорів передбачене обовязкове їх нотаріальне посвідчення та державна реєстрація.
Проте, вимоги закону зазначені вище, сторонами виконано не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦПК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За таких обставин, договір від 09 вересня 2011 року в силу закону є нікчемним з моменту його укладання та додаткового визнання його нікчемним в судовому порядку не потребує.
Таким чином, позовна вимога, про визнання нікчемним зазначеного договору купівлі-продажу задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні позивач посилався на те, що питання про визнання спірного правочину нікчемним ним заявлено в обґрунтування позовної вимоги про стягнення сплачених відповідачу коштів.
Судом встановлено, що на виконання вимог договору купівлі-продажу від 09 вересня 2011 року позивач передав відповідачу 09 вересня 2011 року грошові кошти у розмірі 32 000, 00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все те, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку, що договір від 09.09.2011 року є нікчемним, а тому не може породжувати для сторін прав та обовязків з моменту його укладання.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача сплачених на виконання зазначеного договору коштів у розмірі 32 000, 00 гривень підлягають задоволенню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32 000, 00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню державне мито у розмірі 320, 00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 гривень.
Керуючись ст.ст.203, 205, 209, 210, 215, 216, 220, 657 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні позову в частині визнання нікчемним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами що знаходиться за адресою: вул. Островського, 10, м. Барвінкове, Харківська область, укладеного 09 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 32 000, 00 гривень, державне мито у розмірі 320, 00 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 гривень, а всього 32 440, 00 гривень.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Ю.А. Коптєв