АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - «захист честі, гідності, Доповідач : Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року. м.Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М., суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М., при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, прокуратури Дергачівського району Харківської області про захист честі, гідності та ділової репутації, -

встановила:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11 березня 2008 року відповідачка ОСОБА_3 звернулась до органів прокуратури із заявою про порушення кримінальної справи відносно осіб, винних у незаконному вилученні у неї земельної ділянки, в якій серед іншого зазначила, що ОСОБА_4 (російською мовою) - «зто земельньїй магнат и у него на территории Дергачевского района имеется множество земельньїх участков». За заявою ОСОБА_3 відносно секретаря Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 було порушено кримінальну справу, яку постановою слідчого прокуратури Дергачівського району Харківської області від 27 березня 2009 року було направлено до суду для закриття у звязку із закінченням строків давності та зазначено, що «секретар Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 склала завідомо неправдиве рішення виконавчого комітету селищної ради № 690 від 13 грудня 1995 року про скасування рішення № 446 від 13 вересня 1994 року, яке завірила печаткою селищної ради, після чого видала це рішення ОСОБА_2О.». Посилаючись на те, що поширена ОСОБА_3 у заяві до прокуратури та слідчим прокуратури Дергачівського району Харківської області у постанові від 27 березня 2009 року інформація не відповідає дійсності, ОСОБА_2 просив визнати її неправдивою та недостовірною, зобовязати відповідачів спростувати її у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправдивою та недостовірною інформацію поширену ОСОБА_3 в заяві без дати адресованій Генеральному прокурору України, прокурору Харківської області, голові Харківської обласної державної адміністрації про те, що «ОСОБА_4 - зто земельньїй магнат и у него на территории Дергачевского района имеется множество земельньїх участков». В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на

порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та

вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що постановою слідчого прокуратури Дергачівського району Харківської області від від 27 березня 2009 року кримінальну справу відносно секретаря Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 було направлено до суду для закриття у звязку із закінченням строків давності.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_6 просив визнати недостовірною та зобовязати прокуратуру Дергачівського району Харківської області спростувати інформацію, викладену у зазначеній постанові, зокрема, що «секретар Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 склала завідомо неправдиве рішення виконавчого комітету селищної ради № 690 від 13 грудня 1995 року про скасування рішення № 446 від 13 вересня 1994 року, яке завірила печаткою селищної ради, після чого видала це рішення ОСОБА_2О.».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині визнання недостовірною та спростування інформації, яка міститься в постанові слідчого прокуратури Дергачівського району Харківської області, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги не підлягають розгляду судом в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі ст. 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Разом з тим, згідно з розясненнями, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних

комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому процесуальними кодексами.

Оскільки предметом заявленого ОСОБА_6 до прокуратури Дергачівського району Харківської області позову було визнання недостовірною та спростування інформації, яка міститься в постанові слідчого прокуратури по кримінальній справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та відмовив у задоволенні позову в цій частині.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, у звязку з чим в апеляційному порядку не переглядалось.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, апеляційна скарга ОСОБА_1В, який діє в інтересах ОСОБА_6, підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304. 307, 308. 313 - 315, 317. 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді