Справа № 22ц-1072/11 Головуючий в І інстанції
Категорія 67 Доповідач Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Капітан І.А.,

суддів Вербицької Л.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі Прохоровій І.С.,

за участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12 березня 2010 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 Ву, заінтересована особа: відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду із зазначеною заявою звернувся ОСОБА_3 Ву, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, його брат ОСОБА_3 ОСОБА_4 у 1987 році прибув на територію УРСР та працював на ВАТ «Херсонські комбайни». За запрошенням брата в 1991 році на Україну приїхав заявник. На теперішній час ОСОБА_3 Ву проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки він бажає набути громадянство та отримати паспорт громадянина України і таке право йому надано ст.8 Закону України «Про громадянство України», просив встановити факт постійного проживання на території України з 1991 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12 березня 2010 року встановлено факт постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким заявнику у задоволенні його вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 Ву заяви про встановлення факту проживання на території України вбачається, що встановлення цього факту необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Як свідчать матеріали справи, заявник, станом на 24 серпня 1991 року, був неповнолітнім, оскільки народився 13 листопада 1982 року, а тому самостійно, без батьківської участі не міг вирішувати питання свого постійного місця проживання.

Заявником 11 червня 2009 року було отримано національний паспорт Соціалістичної Республіки Вєтнам, у якому визначено його громадянство вказаної республіки. Зазначений факт сам по собі виключає намір заявника на постійне проживання на території України з 1991 року з метою отримання її громадянства.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України з 1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

За положеннями Законів України «Про правовий Статус іноземців та осіб без громадянства», «Про імміграцію» право іноземця на постійне проживання на території України набувається з отриманням у встановленому порядку посвідки на постійне проживання. Така посвідка заявником отримана лише 14 липня 2005 року.

За таких обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_3 Ву, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України з 1991 року постійно.

Ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 Ву.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12 березня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 Ву у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 1991 року.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: