АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6083/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року

04 травня 2011 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року по цивільні справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення частки у праві власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року та постановити нове рішення, яким визнати за позивачем право власності на ? частину спірної квартири /а.с. 90-91/.

Зазначеним рішенням задоволені позовні вимоги ОСОБА_4

Суд визнав за ОСОБА_3 право власності на 9/10 частин, а за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 07 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі у розмірі 570 гривень /а.с.86-87/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 90-91/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 27 травня 2000 року, розірвали шлюб відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 травня 2009 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_3 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 петровської області вартістю 50000 гривень.

Судом також становелно, що ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу з відповідачкою мав на праві приватної власності однокімнатну кварти за адресою м.Першотравенськ вул.Гагаріна,18/11, яку він придбав 09 квітня 1999 року.

Зазначена квартира буда відчужена позивачем 02 липня 2 009 року, відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Пєршотравенського нотаріального округу ОСОБА_5 Квартиру АДРЕСА_3 придбав ОСОБА_6 за 40000 гривень.

Тобто два договори про купівлю продаж квартир були укладені між одними й тими ж особами ОСОБА_6 та ОСОБА_3, а саме: в договорі від 07 травня 2009 року ОСОБА_6 продав квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 - купив, тоді як в договорі від 02 липня 2 009 року ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_4, а ОСОБА_6 її купив. До того ж ОСОБА_6 на момент оформлення договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 вже був зареєстрований в даній квартирі, про що вказано в договорі, а також свідчить про те, що дана угода планувалася заздалегідь.

Крім того в ході судового розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив, що він фактично від подружжя ОСОБА_3 отримав лише 10000 гривень доплати за продану ним двокімнатну квартиру. Що було проведено взаємозалік за квартири.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст..ст 60, 61 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що більша частина квартири АДРЕСА_1 була придбана на грошові кошти, які належали особисто ОСОБА_3, а саме 40000 гривень, які він отримав за продаж належної йому на праві особистої власності квартири і що поділу підлягає частина майна придбана подружжям за час шлюбу, тобто спільною власністю подружжя є 1/5 частина спірної квартири. Суд правомірно в силу частини 1 статті 70 СК України визнав право власності на 9/10 частин спірної квартири за ОСОБА_3, та на 1/10 частину за ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2, в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст..т.57,70 СК України визнав за позивачем право власності на 9/10 спірної квартири, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховне суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування але в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального характеру, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Доводи ОСОБА_2, в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спірну квартиру вона з позивачем купили 7 травня 2009 року, а свою квартиру позивач продав 2 липня 2009 року також не можуть бути прийняти до уваги, оскільки свідок ОСОБА_6 пояснив, що він фактично від подружжя ОСОБА_2 отримав лише 10000 гривень доплати за продану ним двокімнатну квартиру і що було проведено взаємозалік за його квартиру та квартиру ОСОБА_2.

Інші доводи ОСОБА_2, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: