Справа № 2-226/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Чичоті В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2011 року позивачка звернулася до Варвинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що від шлюбу з відповідачем, вони мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з заявленого позову, неповнолітня дитина проживає спільно з позивачкою та оскільки відповідач хоча і має задовільний стан здоровя, постійне місце роботи та отримує заробітну плату, у добровільному порядку матеріальної допомоги майже не надає, неповнолітня дитина перебуває на повному матеріальному утриманні у позивача.

Наявність даних обставин, обєктивно унеможливлюють створення належного матеріального забезпечення неповнолітньої дитини, що і змусило ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 30% усіх доходів відповідача, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, з підстав викладених в цивільному позові,.

В судовому засіданні відповідач та його представник заявлені позивачкою позовні вимоги визнали частково, погодившись на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, мотивуючи тим, що на даний час ОСОБА_2 вже сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи заперечення щодо заявленого розміру аліментів, відповідач також посилається на незадовільний стан здоровя та відсутність власного житла /а.с.17-18/.

Залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.34/, в судове засідання не зявилась, надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутності /а.с.35/.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 ст.З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК, під час вирішення будь- яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Володимир Васильович перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 001804 від 29 липня 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 36 /а.с.9/.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 083301 від 17.08.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, відповідач - ОСОБА_2 є батьком народженого у шлюбі сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.Ю/.

Відповідно до довідки № 3706 від 28.10.2011 року, виданої виконкомом Варвинської селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є жителькою смт. Варва Чернігівської області вул. Пилипенка 9/1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та має наступний склад сімї: син ОСОБА_4, 2004 року

народження, мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_8 Петрович, ІНФОРМАЦІЯ_5 та брат ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.13/.

Як вбачається з довідки від 25.10.2011 року, виданої поліклінічним відділенням Варвинської ЦРЛ, неповнолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, перебуває на

«денному» обліку з діагнозом: здоровий /а.с.11/.

Позивачкою, з метою обґрунтування своїх позовних вимог, в підтвердження скрутного матеріального становища та необхідності отримання аліментів від відповідача, до суду подано довідку про доходи № 3692 від 27.10.2011 року, видану Варвинською селищною радою, згідно якої, її дохід за останні шість місяців становить 10 369,69 копійок/а.с. 12/.

В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із положенням ч. 1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України та розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані зокрема і в грошовій формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову /ч.1 ст.191 СК України/. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача та його стан здоровя, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Позивачем ані під час предявлення цивільного позову, ані під час розгляду справи, не було надано на розгляд суду належних та допустимих доказів в обґрунтування саме заявленого розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою Варвинського районного суду від 04 листопада 2011 року, відповідачу по справі, було запропоновано, в разі невизнання позовних вимог, надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються /а.с.З/.

Обґрунтовуючи заперечення щодо заявленого розміру аліментів, відповідач посилається зокрема на відсутність власного житла, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с.23/ та наявністю повнолітньої доньки, яка навчається у вищому навчальному закладі, на утримання якої щомісячно відраховується % частин його заробітку /а.с.20/.

В судовому засіданні відповідач та його представник, обґрунтовуючи правову позицію щодо заявлених позовних вимог, стверджували, що заявлений позивачкою розмір аліментів є безпідставно завищеним, оскільки витрати дорослої доньки значно більші ніж витрати неповнолітнього сина.

Проте, суд критично відноситься до вище зазначених доводів відповідача та його представника, оскільки відсутність житла та наявність інших аліментних зобовязань щодо повнолітньої дитини не може бути підставою для звільнення останнього від конституційного обовязку створення необхідних умов для всебічного розвитку неповнолітньої дитини.

Згідно довідки № 9280 від 14.11.2011 року, виданої КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», відповідач з 14.11.2011 року перебував на лікуванні в кардіологічному відділенні лікувального закладу /а.с.21/. Дослідивши надану відповідачем довідку, враховуючи відсутність даних про систематичний характер та динаміку виявлених захворювань, суд приходить до висновку, що вона не може беззаперечно свідчити про незадовільний стан здоровя відповідача, який повинен враховуватись при вирішенні даної справи, та унеможливлював би належне виконання останнім обовязку утримувати неповнолітню дитину.

Суд, встановивши фактичні обставини справи та враховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, з метою найефективнішого забезпечення інтересів та соціальної захищеності неповнолітньої дитини позивачки по справі, приходить до переконання про наявність беззаперечних підстав для призначення аліментів саме у частці заробітку /доходу/ ОСОБА_2

При визначенні розміру аліментів, судом також враховано, що відповідач є працездатною особою, спроможний і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Порівняльний аналіз матеріального становища відповідача по справі, враховуючи сплачені аліменти на повнолітню доньку, за відповідний період з даними про доходи позивачки по справі, беззаперечно свідчить про наявність достатніх фінансових можливостей ОСОБА_2 належним чином забезпечувати достатній рівень життя і власного неповнолітнього сина.

За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме відповідач на даний час неналежно виконує обовязки по утриманню неповнолітнього сина, зваживши на його матеріальні та духовш потреби, враховуючи стан здоровя дитини та відповідача по справі, матеріальний стан останнього, який свідчить про можливість в наданні матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи наявність аліментних зобовязань щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне та справедливе, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, відповідно до вимог ст.183 СК України, присудити стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в частці від заробітку /доходу/ батька дитини в розмірі 25% з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦП К України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.З ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141 180, 183 СК України, п.З ст.Ю, п.1 ст. 11, п.1 ст. 60, ст.ст. 174, 212-213, 215, 218, 367 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 188 /ста восьмидесяти/ гривень 20 /двадцяти/ копійок.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_10