АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія - «стягнення аліментів» Доповідач: Піддубний Р.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

встановила:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 20 вересня 2003 року до 03 серпня 20101 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У наданих у судовому засіданні Дудинського районного суду Красноярського краю Російської Федерації поясненнях ОСОБА_1 не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі ? частини його доходів та пояснив, що на підставі судового наказу судді судової дільниці № 161 у Таймирському Долгано-Ненецькому муніципальному районі Красноярського краю Російської Федерації від 27 липня 2010 року зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходів на утримання іншої дитини - дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14 березня 2011 позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 6 серпня 2010 до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення суду змінити, зменшити розмір аліментів до 1/6 частини його доходів.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу визнала, не заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги дитині, яка знаходиться на утриманні матері - позивачки ОСОБА_2, не надає, у звязку з чим дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини його доходів щомісячно.

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері - ОСОБА_2

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, яка визначається судом і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, залишив поза увагою наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, на утримання якої на підставі судового наказу від 27 липня 2010 року він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходів та дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів на утримання другої дитини у такому ж розмірі.

За таких обставин та з огляду на те, що позивачка проти задоволення скарги не заперечувала, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - зміні, зі зменшенням частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися з нього як аліменти на дитину, з 1/4-ї до 1/6-ї.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180,182,183 СК України, ст. ст. 303, 304, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 березня 2011 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доки Анастасії ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини заробітку (доходів).

В іншій частині рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 березня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді