№ 2-2974/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

/заочне/

29 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 30.08.2011 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 В позовній заяві, посилаючись на ст..ст.71, 72 ЖК України, ст..383 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 93 по вул..Дизельній в м.Запоріжжя.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Вказав, що бажає розпорядитись належним йому будинком, а реєстрація ОСОБА_2 створює в цьому перешкоди.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою реєстрації, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пятою Запорізькою держнотконторою 15.04.1994 р. р.№ 5-1205, належить ? частина житлового будинку № 93 по вул..Дизельній в м.Запоріжжя (а.с.8,9).

В зазначеному вище будинку позивач зареєстрував ОСОБА_2, який в будинку не проживає з 2004 р., його речі в будинку не знаходяться, за комунальні послуги відповідач не сплачує. Зазначені обставини підтверджені поясненнями позивача, довідкою від 30.08.2011 р. (а.с.6), актом від 29.08.2011 р. (а.с.5).

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 51-61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 382-384, 386, 391, 405 ЦК України, ст..ст.150, 156 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні будинком № 93 по вул.Дизельній м. Запоріжжя, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 93 по вул.Дизельній в м.Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Дмитрюк