АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3574/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Костюк Т.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», третя особа ОСОБА_4 банк України, про захист прав споживача, про визнання кредитного договору та договору застави недійсними, -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2010року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Закритого акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», третя особа ОСОБА_4 банк України, про захист прав споживача, про визнання кредитного договору та договору застави недійсними.

Позивач зазначав, що 06.08.2008року уклав з Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3 банк» договір кредиту №6706804, за умовами якого отримав кредит в сумі 15143 доларів США зі сплатою 7,77 відсотків річних.

В забезпечення виконання боргових зобовязань за договором кредиту №6706804 від 06.08.2008року укладено договір застави транспортного засобу №6736963 від 06.08.2008року, відповідно до умов якого передав банку в заставу транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI» модель «АССЕNT», 2008року випуску, чорного кольору. Обтяження вказаного майна зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Вказуючи на неправомірність укладення договору кредиту №6706804 в іноземній валюті та що у звязку з підвищенням курсу іноземної валюти він повинен сплачувати значно більшу суму боргу, що порушує його права, позивач просив визнати недійсними договір кредиту №6706804 від 06.08.2008року та договір застави транспортного засобу №6736963 від 06.08.2008року.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав Основний закон держави не встановлює.

Згідно вимог ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Згідно зі ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій ОСОБА_4 банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету.

По справі встановлено, що 06.08.2008року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3»(а.с.36) та позивачем укладено кредитний договір №6706804, за умовами якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 15 143,00доларів США строком до 06.08.2015року. Цільове призначення кредиту для придбання транспортного засобу марки «HYUNDAI». Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом визначені графіком, який отримано позивачем 06.08.2008року(а.с.10-14).

В п.1.1.1 Кредитного договору зазначено, що позичальник несе усі валютні ризики під час виконання зобовязань за цим договором. Умови та порядок оплати процентної ставка за користування кредитом передбачені п.1.3 Кредитного договору(а.с.10).

В рахунок забезпечення виконання всіх зобовязань за Кредитним договором від 06.08.2008року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3»(а.с.36), укладено договір застави транспортного засобу №6736963, за умовами якого ОСОБА_2 передав в заставу автомобіль марки «HYUNDAI» модель «АССЕNT», 2008року випуску, чорного кольору, який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС №226538, виданого 02.08.2008року(а.с.15-17).

Як видно із справи, 02.10.2006року ОСОБА_4 України видав ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3» банківську ліцензію №8, зареєстровану ОСОБА_4 Банком України 23.12.1991року за №73, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Дозвіл №8-1, зареєстрований ОСОБА_4 Банком України 23.12.1991року за №73, який має банківську ліцензію за №8, видану ОСОБА_4 Банком України 02.10.2006року, на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно з додатком до дозволу, що містить перелік операцій, які має право здійснювати ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3».

Відповідні банківська ліцензія, дозвіл, додаток до дозволу видані 04.08.2009року правонаступнику ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3» - Публічному акціонерному товариству «Перший Український ОСОБА_3»(а.с.36-44).

Таким чином, наведені обставини свідчать, що зазначений ОСОБА_3 на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мав право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті, здійснення таких операцій в іноземній валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Як вбачається із справи, ОСОБА_2, отримавши кредит в іноземній валюті, виконував зобовязання щодо його погашення з урахуванням курсу долара США по відношенню до курсу гривні України станом на відповідний період оплати.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що при укладенні спірного кредитного договору позичальник зясував умови, на яких він укладається, у тому числі умови, що саме він, позичальник, несе усі валютні ризики під час виконання зобовязань за цим договором. Факт зростання курсу долара США - валюти кредиту, на що посилається позивач, сам по собі не є підставою для визнання кредитного договору та договору застави недійсними, оскільки у позичальника існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют та можливість отримання кредиту в національній валюті.

Встановивши зазначені обставини суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду про необґрунтованість позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та діючому законодавству, що регулює встановлені правовідносини, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -