Справа № 2-851/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року

Комсомольський районний суд у складі: головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Литвиновій Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського морехідного училища рибної промисловості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

встановив

Позивач звернувся до суду із названим позовом посилаючись на те, що він працював у Херсонському морехідному училищі рибної промисловості на посаді заступника начальника училища з навчально-виробничої роботи.

29 вересня 201 Ороку наказом 336-к позивача було звільнено із займаноаї посади на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпПУ - за одноразове грубе порушення трудових обовязків.

Позивач вважає наказ незаконним, оскільки ним не було допущено порушення трудової дисципліни. Крім того, при притягненні його до дисциплінарної відповідальності всупереч вимогам ст.149 КЗпПУ від позивача не було витребувано письмові пояснення.

Оскільки позивач вважає своє звільнення незаконним, то він повинен бути поновлений на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивачу незаконним звільненням причинена моральна шкода.

Зменшивши у судовому розмір позовних вимог, позивач просив поновити його на роботі в Херсонському морехідному училищі рибної промисловості на посаді заступника начальника училища з навчально-виробничої роботи, стягнути з Херсонського морехідного училища рибної промисловості суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 жовтня 201 Ороку по дату постановления рішення та моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.

Позивач був звільнений із займаної посади 29 вересня 2010 року, до Комсомольського районного суду м. Херсона звернувся 6 січня 2011 року, тобто із пропуском строку, встановленого ст.233 КЗпПУ. Просив поновити строк звернення до суду, обґрунтувавши його пропуск поважністю причин.

Представники відповідача у судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення, пояснивши, що наказ був виданий попереднім керівництвом училища.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач працював у Херсонському морехідному училищі рибної Промисловості на посаді заступника начальника училища з навчально-виробничої роботи.

29 вересня 201 Ороку наказом начальника Херсонського морехідного училища рибної промисловості №336-к від 29.09.201 Ороку позивача було звільнено із займаної посади за п.1 ст.41 КЗпПУ - за одноразове грубе порушення трудових обовязків.

Згідно змісту наказу позивача звільнено за грубе порушення трудових обовязків - розвал роботи відділу практики, за несвоєчасне проходження курсантами плавальної практики через неналежну роботу відділу практики, що потягло за собою неможливість отримання курсантами своєчасно робочих дипломів у учбовому центрі фахівців морського транспорту, за неналежне ведення службової документації, за ігнорування розпорядження в.о. начальника училища про упорядкування роботи відділу практики, за результатами перевірки роботи відділу практики комісією Херсонського морехідного училища рибної промисловості, за результатами перевірки, проведеної контрольно-ревізійним управлінням Державного комітету рибного господарства.

Пунктом першим ст.41 КЗпП України передбачено право власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір з власної ініціативи у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності(філії, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Таким чином, за змістом п.1 ст.41 КЗпПУ підставою для звільнення за цією нормою є вчинення особою, зазначеною у п.1 ст.41 КЗпПУ, одноразового грубого порушення трудових обовязків, а не триваюче порушення трудових обовязків.

В наказі про звільнення позивача зазначається кілька порушень трудових обовязків: 1) розвал роботи відділу практики, 2) несвоєчасне проходження курсантами плавальної практики через неналежну роботу відділу практики, 3)неналежне ведення службової документації, 4) ігнорування розпорядження в.о. начальника училища про упорядкування роботи відділу практики.

Таким чином, у наказі зазначено кілька порушень, нібито допущених позивачем. Але зазначені в наказі порушення є неконкретними, не підтверджені жодними доказами.

Порушення виконання трудових обовязків може бути тільки тоді, коли такі обовязки, передбачені трудовим договором, посадовою інструкцією тощо. Проте окремі твердження в наказі, зокрема розвал роботи відділу практики, є термінологією, яка вживається на побутовому рівні при оцінці діяльності певної особи, і є недопустимим у використанні в офіційних документах.

Незрозумілим є твердження про ігноруваання розпорядження в.о. начальника училища про упорядкування роботи відділу практики. Якщо позивач не виконував конкретні накази, розпорядження в.о. начальника училища, то про це має бути конкретно зазначено з посиланням на відповідні документи.

Щодо неналежного ведення документації, то не зазначено, яку саме документацію неналежно вів позивач. Адже перелік документів на підприємстві, установі, організації визначається номенклатурою справ. Незрозуміло чи зобовязаний вести цю документацію.

Таким чином, судом не встановлено позивачем одноразового грубого порушення трудових обовязків, за яке його було звільнено із займаної посади, рівно, як не було встановлено інших порушень трудової дисципліни позивачем.

При винесенні наказу про звільнення була порушена процедура накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно вимог ст.149КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, чого при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача не було дотримано.

Оскільки судом не встановлено законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, то наказ від 29.09.10 №336-к є незаконним, а відтак і звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Херсонського морехідного училища рибної промисловості з навчально-виробничої роботи здійснено без законної підстави, а тому відповідно до вимог ст.235 КзпП України позивач повинен бути поновлений на роботі з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Фактично позивач був звільнений з 14 жовтня 201 Ороку, оскільки 30.09.201 Ороку наказом 337/1-к була зупинена дія наказу про звільнення ОСОБА_1, чого також трудовим законодавством не передбачено.

При обрахуванні середнього заробітку враховуються два повні місяці роботи перед звільненням. Серпень і вересень 2010 року у позивача є неповними, що не оспорюється сторонами, а тому для обрахування середнього заробітку враховується заробіток за червень, липень, 2010 року. З урахуванням середнього заробітку за червень, липень 2010 року (8255,48: 43=191,99), кількості робочих днів з 14 жовтня 2010 року по 12 квітня 2011 року 126 днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 складає (191,99х126) 24 190 гривень 74 копійки.

Суд вважає, що неправомірними діями відповідача по незаконному звільненню позивача, останньому причинена і моральна шкоди. Суд враховує ступінь вини відповідача, тривалість і глибину страждань позивача, при цьому виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що моральна шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі 1000 гривень.

Позивач просить поновити строк звернення до суду, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки позивач своєчасно звернувся до Суворовського районного суду м. Херсона із позовом про поновлення на роботі - 2.11.10 року, але позов був залишений без розгляду у звязку з неявкою позивача, який перебував на лікарняному.

З відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судові витрати у розмірі судового збору - 51 гривня. Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення при розгляді трудових спорів постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009року №825 не передбачена

Керуючись ст.ст. 60, 88, 179, 209, 212, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі п.З ст.40, 233, ст. 235, КЗпП України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Херсонського морехідного училища рибної промисловості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задовільнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з навчально-виробничої роботи Херсонського морехідного училища рибної промисловості.

Стягнути з Херсонського морехідного училища рибної промисловості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 24190(двадцять чотири тисячі сто девяносто) гривень 74 копійки та моральну шкоду у розмірі ЮОО(тисячі) гривень.

Стягнути із Херсонського морехідного училища рибної промисловості на користь держави судові витрати у розмірі 51 гривні.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з навчально-виробничої роботи Херсонського морехідного училища рибної промисловості.

Рішення протягом 10-ти днів з дня його проголошення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_5