АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3033/11 Номер провадження 22-ц/1690/6341/11Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Бондаревської С.М.,

суддів : Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

при секретарі : Ачкасовій О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 липня 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Аваль в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 аваль» в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року на загальну суму 11 304 грн. 02 коп., посилаючись на те, що 12 січня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/19693/82/98010, згідно пунктів 1.1; 1.2; 1,3 якого позивач зобовязався надати відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 15150 гривень строком на 36 місяців з 12 січня 2008 року по 12 січня 2011 року, а відповідач ОСОБА_2М, взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 28,00 % річних, здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку, який є додатковим до кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року, згідно п. 1.3 якого ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по боргових зобовязаннях ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_2, в свою чергу, свої зобовязання за кредитним договором не виконує у встановлений термін, згідно графіку погашення кредитних коштів не повертає, у звязку з чим станом на 20 липня 2011 року утворилася заборгованість в сумі 11 887 грн. 42 коп., яка складається з: 3 508 грн. 32 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 7 780 грн. 72 коп. пеня за прострочення сплати відсотків та кредиту, 598 грн. 38 коп. нараховані відсотки за кредитом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 липня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Аваль» в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року в сумі 11 887 грн. 42 коп., яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитним договором та відсотками 3 508 грн. 32 коп., суми пені за прострочення сплати відсотків та кредиту 7 780 грн. 72 коп., суми нарахованих відсотків 598 грн. 38 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль».

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» судовий збір в сумі по 56 грн. 52 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 2 грн. 92 коп. з кожного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погодилися з вказаним рішенням та подали на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення змінити в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом та провести перерозподіл судових витрат.

Апелянт вважає рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права, оскільки суд стягнув розмір пені не в межах одного року, як це визначено нормами ст. 258 ЦК України, а в межах всього строку прострочення, а також її розмір значно перевищив розмір збитків.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Згідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що 12 січня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року, згідно пунктів 1.1; 1.2; 1.3 якого позивач зобовязувався надати відповідачу ОСОБА_2 кредиту розмір 15150 гривень строком на 36 місяців з 12 січня 2008 року по 12 січня 2011 року, а відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 28 % річних, здійснювати повернення кредиту що місячними платежами відповідно до графіку, який є додатком до кредитного договору.

В забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року, згідно п. 1.3 якого ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по борговим зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору.

Також судом встановлено, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 15 150 грн.

З урахуванням викладеного, встановивши, що ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, керуючись нормами ст.ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України та умовами кредитного договору, районний суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за договором, розмір якої сторонами не оспорюється.

Проте колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо розміру пені, присудженої судом першої інстанції до сплати за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Так, відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ).

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З урахуванням викладеного та доказів, що маються в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні, із зменшенням суми стягуваної заборгованості за кредитом із 11 887 грн. 42 коп. до 7106 грн. 70 коп., з урахуванням змен-шення суми пені за прострочення сплати відсотків та кредиту з 7780 грн. 72 коп. до 3000 грн.

Враховуючи зміну рішення суду в частині задоволення позовних вимог, зменшенню підлягають і визначені до компенсації позивачу за рахунок відповідачів, як це передбачено нормами ст. 88 ЦПК України, суми судового збору.

В частині стягнення з відповідачів судового збору на користь держави по 2 грн. 92 коп. з кожного рішення суду підлягає скасуванню по причині їх надлишкового стягнення.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 липня 2011 року змінити..

Зменшити стягнуту із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ ОСОБА_4 Аваль заборгованість за кредитним договором № 014/19693/82/98010 від 12 січня 2008 року із 11 887 грн. 42 коп. до 7106 грн. 70 коп., з урахуванням зменшення суми пені за прострочення сплати відсотків та кредиту з 7780 грн. 72 коп. до 3000 грн..

Зменшити стягнуті із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» понесені витрати по оплаті судового збору з 56 грн. 52 коп. до 35 грн. 53 коп. з кожного.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судового збору по 2 грн. 92 коп. з кожного скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно: