Справа № 2-3572/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

21.12.2011 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого судді - Кузьменко В.В., при секретарі судового засідання -Кондрашові Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Універсальна біржа «Південь» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

в с т а н о в и в :

В серпні 2011 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 (позивач), яким вона просить суд ухвалити рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) та позивачем, зареєстрованого Універсальної біржею «Південь» 21 січня 2002 року за реєстровим №3508.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 січня 2002 року вона придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу нерухомого майна було посвідчено Універсальною біржею «Південь» за №3508. Позивачу стало відомо, що такі договори підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, наполягаючи на повному задоволенні позову.

Відповідачі в судове засідання не зявились, своїх представників не направили. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, за встановленом у законному порядку, місцем реєстрації їх проживання, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

Врахувавши думку позивача, суд, керуючись частиною 1 статті 224 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідачів або ж їх представників, на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення.

Заступник генерального директора Універсальної біржі «Південь» - ОСОБА_5, надала суду заяву, якою просила розглянути справу у відсутність представників біржі, позовні вимоги підтримала повністю, проти задоволення позову не заперечувала.

Вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог і задоволення позову, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 21 січня 2002 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, як члени біржі по секції нерухомості - продавці та ОСОБА_1, як член біржі по секції нерухомості - покупець уклали договір купівлі продажу нерухомого майна, згідно якого остання придбала квартиру АДРЕСА_1.

Договір зареєстровано Універсальною біржею «Південь» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №3508 від 21/01/2002.

Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією за цим договором.

21 лютого 2002 року договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №120 за реєстровим №20119.

Відповідно до статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України.

Реєстрація за позивачем права власності на спірну квартиру в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально.

Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні не була дотримана.

В той же час як було встановлено вище позивачем, як Покупцем, були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцям вартість квартири, прийняла її у власність та зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час квартира, з приводу якої виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 2 статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року), статтями 182, 220, 319, 328, 392 ЦК України, статтями 3,15,118-120, 208, 209, 212,214,215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, зареєстрований Універсальною біржею «Південь» за №3508 від 21 січня 2002року укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - визнати дійсним з моменту укладення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО