Справа № 2-1941/11
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Дубас Т.В. при секретарі Іскрі І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Гатненська сільської рада Києво-Святошинського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою проїзду ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Гатненська сільської рада Києво-Святошинського району Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою проїзду.

Свої вимоги мотивує тим, що їй позивачу, ОСОБА_1, на праві власності належить земельна ділянка (кадастровий номер :01:002:0003), що розташована по вул. Лісовій, 22-6 у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Державний акт на право власності на означену земельну ділянку позивачу видано 30.12.2003 року. Вказану земельну ділянку площею 0,4002 га позивач купила 10.09.2003 року у ОСОБА_3 (дружини відповідача ОСОБА_2В.) з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,1502 га. Земельна ділянка знаходиться на складному рельєфі, а також на деякій відстані від проїжджої частини вулиці Лісової приблизно 60 метрів), тому наявність проїзду до земельної ділянки було необхідною умовою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. На час укладення договору купівлі-продажу до земельної ділянки було можливим проїхати з вулиці Лісової по земельній ділянці, що розташована між садибою родини відповідача ОСОБА_2 (вул. Лісова, 22, зліва) та яром глибиною приблизно 10 метрів і справа). Частина проїзду, що є безпосередньо прилеглою до земельної ділянки позивача зазначена на плані меж у державному акті позивача як межа від точки В до Г - землі загального користування (проїзд)». Даним проїздом до належної позивачу на праві власності земельної ділянки позивач користувалася з дня укладення договору купівлі- продажу ділянки у вересні 2003 року аж до червня 2008 року. У червні 2008 року відповідач ОСОБА_2 встановив огорожу своєї ділянки, приєднавши до ділянки якою користувалася його родина до 2003 року ще і земельну ділянку проїзду. Огорожа була встановлена під самим яром та унеможливила проїзд до ділянки позивача. У жовтні 2008 року у судовому засіданні за позовом про усунення перешкод у користуванні належною ОСОБА_1 ділянкою (вимога про відновлення межових знаків геодезичною організацією, встановлення твердої межі, зобовязати відповідача демонтувати встановлений відповідачем фундамент гаража на земельній ділянці позивача ), що відповідачу на праві власності належить зясувалось земельна ділянка, що в тому числі включає землі проїзду до належної позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки, частина якого позначена у державному акті позивача як межа від точки В до Г - землі загального користування (проїзд). Оскільки відповідач ОСОБА_2 відмовився погодити із позивачем можливість проїзду до ділянки позивача, у липні 2009 року позивач була змушена звернутися до суду з позовом про скасування рішень Гатненської сільської ради щодо передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки (кадастрові номери :01:002:0023; :01:002:0024), що в тому числі включають землі загального користування проїзду) та межують із земельною ділянкою позивача. 28.10.2010 року Апеляційним судом Київської області позовні вимоги було задоволено. Судом було визнано незаконними та скасовано рішення Гатненської сільської ради від 08.04.2005 року, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,1497 га та 0,084 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 в с. Гатне по вул. Лісова. Судом було визнано недійсними Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 383892 від 22 червня 2005 року на земельну ділянку площею 0,1497 га з кадастровим номером :01:002:0023 та серії ЯА № 383893 на земельну ділянку площею 0,0844 га від 22 червня 2005 року видані на ім'я ОСОБА_2. Однак, незважаючи на те, що: після ухвалення зазначеного рішення 28.10.2010 року у власності територіальної громади села Гатне перебуває в тому числі і земельна ділянка проїзду до належної ділянки позивача (площа ділянки 0,0844 га, право власності на яку засвідчувалося державним актом серії ЯА № 383893, виданим 22 червня 2005 року на ім'я ОСОБА_2, кадастровий номер :01:002:0024), а також незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача ОСОБА_2 з вимогою демонтувати встановлену металеву огорожу, якою перекрито земельну ділянку проїзду до земельної ділянки позивача, відповідач ОСОБА_2 до цього часу не демонтував встановлену у червні 2008 року огорожу, не звільнив земельну ділянку, що є комунальною власністю територіальної громади села Гатне, та не надав позивачу ОСОБА_1 можливості безперешкодно використовувати ділянку проїзду, що використовувалася для проїзду до належної позивачу ділянки з часу набуття у дружини відповідача земельної ділянки ^вересень 2003 року) аж до часу, коли встановленою огорожею було приєднано ділянку проїзду до ділянки родини відповідача ОСОБА_2 (червень 2008року). Встановленням огорожі земельної ділянки проїзду, відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості проїзду до належної їй земельної ділянки, чим порушив право позивача повноцінно та безперешкодно здійснювати право власності на належну позивачу земельну ділянку, а також використовувати свою ділянку за цільовим призначенням (будівництво та обслуговування житлового будинку). Іноді з метою проїзду до належної позивачу ділянки, позивач не маючи іншої можливості, змушена користуватись ситуаційним проїздом, що утворився на сміттєзвалищі: у прилеглий до земельної ділянки позивача яр глибиною понад 10 метрів, що з іншого боку межує із земельною ділянкою проїзду (та на даний час ця земельна ділянка проїзду перекрита огорожею відповідача ОСОБА_2В.), навозяться в тому числі і автотранспортом та скидаються побутові та будівельні відходи. Дані відходи присипаються грунтом. Позивач неодноразово зверталася до третьої особи Гатненської сільської ради з вимогою привести прилеглий до земельної ділянки позивача яр у належний стан та припинити скидати у зазначений яр побутові та будівельні відходи Під час перевірки дотримання зимог природоохоронного законодавства 29 жовтня 2008 року Гатненському сільському голові Державною екологічною інспекцією в Київській області було надано припис ліквідувати сміттєзвалище площею 70*6*1,5 метрів шляхом вивезення побутових відходів та будівельного сміття на спеціально відведене місце зберігання відходів. Даний припис не виконано до цього часу. Але, після виконання припису Державної екологічної інспекції та ліквідації навезеного у яр сміття, зникне навіть така можливість проїзду до належної позивачу ділянки. Рішенням Апеляційного суду Київської області було встановлено наступне: 1) При передачі у власність відповідача ОСОБА_2 земельної ділянки, яка слугувала проїздом до належної позивачу земельної ділянки, третя особа Гатненська сільська рада не погодила з позивачем ОСОБА_1 можливість облаштування іншого під'їзду до земельної ділянки позивача ОСОБА_1; 2) До належної позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки не існує проїзду, а тому права позивача, як власника ділянки, на користування належною їй земельною ділянкою порушені.

Відповідач проти позову заперечує. Земельну ділянку площею 0.4002 та йогодружиною, ОСОБА_3, було продано Позивачці в 2003 році, яка належала їй на траві приватної власності відповідно до Рішення Гатненської Сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 07.02.2002 року. Згідно Договору Купівлі- продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та Позивачкою від 10.09.2003 року пункту 7 зазначено відсутність обмеження щодо її використання за цільовим призначенням...» : тобто, право Позивачки на проїзд як того вимагає законодавство не було забеззпечено договором щодо встановлення сервітуту ні з ОСОБА_3 ні з Гатненською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області. Після скасування Апеляційним судом Київської області від 28 жовтня 2010 року рішення Гатненської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 08.04.2005 року, якими стверджені проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0.1497 га, дана ділянка відійшла до земель територіальної громади і є комунальною власністю, а земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства 0.0844 га є його власністю, так як була надана йому на підставі рішення 17 позачергової сесії 4-го скликання від 01 жовтня 2004 рок;. Про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 в с. Гатне по вул. Лісові. Дане рішення ніким не відмінялось, не скасовувалось, не визнано не дійсним і являється діючим. Отже земельна ділянка 0,0844 га для ведення ОСГ, являється його власністю так як оброблялась з діда- прадіда, його матірю, тепер ним - ОСОБА_2юзивачка своєчасно не вжила заходів щодо захисту свого права на вільний проїзд згідно законодавства України і своєчасно не звернулася до Третьої особи з проханням внести зміни до Генерального плану, хоча Договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 та Позивачкою від 10.09.2003 року був зареєстрований Позивачем ще 12.09.200; року, а державний акт отримано 30.12.2003 року, с. Гатне. Посилання Позивачки на те, що Відповідач відмовився погодити із нею можливість проїзду є безпідставним оскільки Позивачка не зверталася де Відповідача стосовно її погодження, оскільки Позивачка має проїзд з іншо: сторони своєї земельної ділянки і використовує його. На даний час Позивачці Сільською радок: Києво-Святошинського району Київської області відмовлено в розробці проектної документації, а також встановлення проїзду через його земельну ділянку, а відтак, Позивачка не має права на даний час вимагати демонтувати огорожу, оскільки ділянка на якій встановлений паркан не є її приватною власністю. Виходячи з цього, Позивачка не має права вимагати знесення паркану, а також встановлення проїзду через мою земельну ділянку площею 0,0844 га. Інститутом судової експертизи виготовлено висновок, де чітко вказано шо порушень з боку відповідача не має, норми ДБН витримані, під'їзна дорога до земельної ділянки позивачки відповідає нормам. Актом від 18 квітня 2009 року зазначено що проїзд до ділянки ОСОБА_1 на даний час ніяких перешкод не існує. У відповіді керівника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_4. на запит адвоката ОСОБА_5 чітко вказана: «під'їзд до ділянки по вул. Лісова 226 і генеральним планом села не передбачений». Відповідь селищної ради від 02,03,2011 року. До вказаної ділянки згідно діючого генерального плану с. Гатне під'їзд відсутній. Ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що тільки власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власником земельної ділянки після відміни Рішень є Сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, а не Позивачка.

Третя сторона заперечень по суті позовних вимог не надала. Нею наданий відзив зовсім по іншій справі № 2-2769/9.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

В судовому засіданні відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи належним чином попереджений.

Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Ч. З ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, на праві власності належить земельна ділянка (кадастровий номер :01:002:0003), що розташована по вул. Лісовій, 22-6 у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області. Державний акт на право власності на означену земельну ділянку позивачу видано 30.12.2003 року. Вказану земельну ділянку площею 0,4002 га позивач купила 10.09.2003 року у ОСОБА_3 (дружини відповідача ОСОБА_2В.) з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,1502 га. Частина проїзду, що є безпосередньо прилеглою до земельної ділянки позивача зазначена на плані меж у державному акті позивача як межа від точки В до Г - землі загального користування ( проїзд)» (а.с. 6). У червні 2008 року відповідач ОСОБА_2 встановив огорожу, яка унеможливила проїзд до ділянки позивача. В липні 2009 року позивача звернулась до суду з позовом про скасування рішень Гатненської сільської ради щодо передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки (кадастрові номери :01:002:0023; :01:002:0024), що в тому числі включають землі загального користування (проїзду) та межують із земельною ділянкою позивача. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2010 року позовні вимоги було задоволено. Судом було визнано незаконними та скасовано рішення Гатненської сільської ради від 08.04.2005 року, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,1497 га та 0,084 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 в с. Гатне по вул. Лісова. Судом було визнано недійсними Державні акти на право власності на земельну ділянку серїї ЯА № 383892 від 22 червня 2005 року на земельну ділянку площею 0,1497 га з кадастровим номером :01:002:0023 та серії ЯА № 383893 на земельну ділянку площею 0,0844 га від 22 червня 2005 року видані на ім'я ОСОБА_2. Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи за даною позовною заявою, оскільки вже встановлені вказаним рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2010 року. Після ухвалення зазначеного рішення відповідач ОСОБА_2 до цього часу не демонтував встановлену у червні 2008 року огорожу, та не надав позивачу ОСОБА_1 можливості безперешкодного проїзду до належної їй земельної ділянки, що потверджується актом постійної депутатської комісії з земельних питань Гатненської сільської ради від 23 квітня 2011 року (а.с. 56) та технічним звітом ТОВ «Геодезична компанія «Геомакс» (а.с. 57 - 87). Посилання відповідача на те, що Інститутом судової експертизи виготовлено висновок від 18 квітня 2009 року, де вказано що порушень з боку відповідача не має, норми ДБН витримані, під'їзна дорога до земельної ділянки позивачки відповідає нормам і на те, що відповіді керівника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_4. на запит адвоката ОСОБА_5 вказано: «під'їзд до ділянки по вул. Лісова 226 і генеральним планом села не передбачений» у відповіді селищної ради від 02.03.2011 року зазначено, що вказаної ділянки згідно діючого генерального плану с. Гатне під'їзд відсутній не можуть бути прийняті до уваги. Інститутом судової експертизи виготовлено висновок від 18 квітня 2009 року в якому містяться посилання на Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА 383892 від 22 червня 2005 року на земельну ділянку площею 0,1497 га з кадастровим номером :01:002:0023 та серії ЯА № 383893 на земельну ділянку площею 0.0844 га від 22 червня 2005 року видані на ім'я ОСОБА_2. Ці акти рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2010 року визнані недійсними. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2010 року встановлено, що власники земельних ділянок не можуть бути замовниками містобудівної документації, до якої відноситься генеральний план розвитку села, таким замовником можуть бути місцеві ради та їх виконавчі комітети (а.с. 7,14).

Відповідно до ч. 1 ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

В статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно- правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ст. 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 316 - 319, 320, 321, 325. 328, 373, 374, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 79, 80, 131, 152, 158 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 208, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Гатненська Сільська рада Києво- Святошинського району Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою проїзду до належної ій на праві власності земельної ділянки , розташованої в с. Гатне по вул. Лісовій , 22-Б , шляхом демонтажу за рахунок ОСОБА_2 металевої огорожі , включаючи фундамент цієї огорожі , встановленої з північної сторони домоволодіння ОСОБА_2 вул. Лісова , 22 с. Гатне від вул. Лісової до межі належної ОСОБА_1 земельної ділянки , що в належному їй державному акті позначена як межа від В до Г - землі загального користування проїзд .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Т.В. Дубас