Справа № 4-с-14/2011 р.
У Х В А Л А

17 червня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю : представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на рішення державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі ДВС), мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Ленінського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 09.11.2010 року Ленінським районним судом м.Миколаєва по справі №2-3439/10 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 583 395, 55 грн. на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль». 15.11.2010 року головним державним виконавцем ДВС, ОСОБА_3, по даній справі було арештовано майно, що належить йому на праві власності, а саме: нежитлового приміщення за адресою : м.Миколаїв, проспект Мира, 42, про що складено акт серії АВ № 004933 від 15.11.2010 року. 23.12.2010 року постановою державного виконавця залучено експерта ОСОБА_4 для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості арештованого майна та для його подальшої примусової реалізації. Відповідно до висновку експерта вартість арештованого майна становить 383789, 00 грн. з урахування ПДВ, 319824, 00 грн. без урахування ПДВ. З таким рішенням, щодо визначення вартості майна скаржник не погоджується та вважає її заниженою, а тому змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представника скаржника ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала, просила визнати дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в частині визначення та затвердження вартості майна, а саме: нежитлового приміщення за адресою : м.Миколаїв, проспект Мира, 42 неправомірними та зобовязати Головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції встановити початкову ціну арештованого майна відповідно до рішення суду.

Представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суду невідомо, був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд доходить до наступного.

Ленінським районним судом м.Миколаєва по справі №2-3439/10 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 583 395, 55 грн. на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль», 09.11.2010 року було видано виконавчий лист, який направлено до ДВС та відповідно якого відкрито виконавче провадження.

15.11.2010 року головним державним виконавцем ДВС, ОСОБА_3, по даній справі було арештовано майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: нежитлового приміщення за адресою : м.Миколаїв, проспект Мира, 42.

23.12.2010 року постановою державного виконавця залучено експерта ОСОБА_4 для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості арештованого майна та для його подальшої примусової реалізації. Відповідно до висновку експерта вартість арештованого майна становить 383789, 00 грн. з урахування ПДВ, 319824, 00 грн. без урахування ПДВ.

Згідно ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.2 ст.43 ЗУ «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Враховуючи вище викладене, а також те, що рішенням суду від 07.09.2010 року визначено вартість вказаного майна, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 383, 386-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції - задовольнити.

Визнати дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в частині визначення та затвердження вартості майна, а саме: нежитлового приміщення за адресою : м.Миколаїв, проспект Мира, 42 неправомірними.

Зобовязати Головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 встановити початкову ціну арештованого майна, а саме: нежитлового приміщення за адресою : м.Миколаїв, проспект Мира, 42, відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07.09.2010 року по справі 2-3439/2010 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Н.О. Румянцева