Справа № 2-372/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого судді - Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ВАТ Банку «БІГ Енергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2011 року ВАТ Банк «БІГ Енергія» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 7836 (сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 08 коп. солідарно. Позивач обґрунтовує такі вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №2939П від 07 лютого 2008 року отримав кредит в сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. на умовах повернення кредиту до 04 лютого 2011 року і сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 22% річних. Згідно з доводами ВАТ Банк «БІГ Енергія» ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобовязань по цьому кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 95 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3958 (три тисячі девятсот пятдесят вісім) грн. 36 коп. та заборгованості по прострочених відсотках в сумі 42 (сорок дві) грн. 59 коп. За прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання зобовязань по кредитному договору позивачем станом на 24 грудня 2010 року нараховано пеню в загальній сумі 3835 (три тисячі вісімсот тридцять пять) грн. 13 коп., яка складається із пені за прострочення зобовязань щодо погашення основної суми кредиту в розмірі 0,15 відсотків від суми простроченого кредиту за кожний день прострочки в сумі 2583 (дві тисячі пятсот вісімдесят три) грн. 71 коп. та із пені за прострочення зобовязань щодо сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочення в сумі 1251 (одна тисяча двісті пятдесят одна) грн. 42 коп. У позовній заяві ВАТ Банк «БІГ Енергія» зазначило, що виконання зобовязань ОСОБА_1 забезпечено порукою фізичних осіб: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 З цих мотивів, як ствердив позивач, ним направлялися відповідачам, які відповідають солідарно, листи №349/12, №350/12 і №351/12 від 16 березня 2011 року з вимогою погасити прострочену заборгованість по кредиту, проте на теперішній час заборгованість по кредиту не погашена.

У судове засідання представник позивача не зявився. Із заяви представника ВАТ Банк «БІГ Енергія» від 05 грудня 2011 року слідує, що представник позивача повністю підтримує вказані позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. Заперечень проти позову, інших заяв чи клопотань відповідачі суду не надали.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ВАТ Банк «БІГ Енергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних правових підставах і встановлених по справі обставинах.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із ч.ч.1-3 ст.543 ЦК України слідує, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Частиною 1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Слідуючи вимогам ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України, згідно з якою у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.1054 ЦК України в даному випадку підлягають застосуванню норми, передбачені в ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1049 і ч.2 ст.1050 ЦК України.

Слідуючи вимогам ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Отже, зазначені правові норми регулюють спірні правовідносини сторін з врахуванням встановлених судом обставин.

На підставі кредитного договору №2939П, укладеного між ВАТ Банком «БІГ Енергія» і позичальником ОСОБА_1 07 лютого 2008 року, відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача кредит з метою споживчого його використання в сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. на строк з 07 лютого 2008 року до 04 лютого 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22% річних.

Згідно з п.п.1.4. і 1.7. цього кредитного договору №2939П від 07 лютого 2008 року відсотки за користування кредитними ресурсами нараховуються банком щомісячно, протягом терміну кредитування, тобто з дня видачі кредиту по 03 лютого 2011 року включно, на фактичний залишок заборгованості по кредиту за фактичний час використання кредитних ресурсів. Повернення основного боргу по кредиту проводиться позичальником щомісячно, в розмірі не менше 361 (триста шістдесят одної) грн., не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з березня 2008 року та по закінченню терміну кредитування 04 лютого 2011 року.

Слідуючи п.2.1. вказаного кредитного договору №2939П від 07 лютого 2008 року, у забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором банком прийнято поруку фізичних осіб: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно договору поруки.

Пунктами 4.1.-4.2. зазначеного кредитного договору №2939П від 07 лютого 2008 року передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту та (або) відсотків за його користування позичальник виплачує банку пеню в такому розмірі: при несвоєчасному погашенні основного боргу по кредиту 0,15 відсотків від суми простроченого кредиту за кожний день прострочки; при несвоєчасному погашенні відсотків 0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочки. Облік пені здійснюється банком касовим методом. Термін позовної давності для стягнення штрафних санкцій (неустойки), визначених сторонами за порушення зобовязань відповідно до цього договору, установлюється в три роки.

Відповідно до умов договору поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року (п.п.1.1.-1.3.), укладеного 07 лютого 2008 року між ВАТ Банком «БІГ Енергія» як кредитором і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителями, який забезпечує виконання ОСОБА_1 зобовязання перед ВАТ Банком «БІГ Енергія» за кредитним договором №2939П від 07 лютого 2008 року, поручителі зобовязалися перед кредитором відповідати за виконання в повному обсязі зобовязань позичальника, що випливають із кредитного договору.

Так, п.2.1. цього договору поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року передбачено, що поручителі несуть відповідальність за зобовязаннями позичальника згідно умов кредитного договору, а саме: за повернення кредиту не пізніше 04 лютого 2011 року; за сплатою відсотків в розмірі 22 % (двадцять два відсотка) річних в строки обумовлені кредитним договором, але не пізніше 04 лютого 2011 року, а у випадку несвоєчасного повернення кредиту до дати його повернення; за сплатою пені у розмірі 0,15 відсотків від суми простроченого кредиту та (або) 0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочки у випадку несвоєчасного повернення кредиту та/чи відсотків за його користування; відшкодування збитків, спричинених кредитору невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

Пунктом 2.2. вказаного договору поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року передбачено, що у випадку невиконання (неналежного, несвоєчасного виконання) позичальником своїх зобовязань за кредитним договором кредитор має право предявити вимогу, а поручителі зобовязані виконати її в розмірі повного обсягу боргових зобовязань позичалника згідно п.2.1. даного договору, в тому числі і при достроковому стягненні кредиту та відсотків по ньому відповідно до п.п.3.2.1., 6.2. кредитного договору.

Згідно з п.3.1. зазначеного договору поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року у випадку настання моменту, коли позичальник за кредитним договором не в змозі погасити свою заборгованість перед кредитором (основна сума кредиту і/чи відсотки по ньому, пеня, штраф, відшкодування збитків, витрат), поручителі протягом трьох днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора здійснюють погашення вказаної в вимозі суми за вказаними реквізитами на відповідні рахунки кредитора.

Однак, як свідчать докази даної справи, ОСОБА_1 не виконав договірних зобовязань за кредитним договором №2939П від 07 лютого 2008 року. У встановлений кредитним договором №2939П від 07 лютого 2008 року строк відповідач не повернув ВАТ Банку «БІГ Енергія» суму кредиту і не виплатив позивачу відсотки за фактичний час користування кредитними ресурсами, чим допустив виникнення простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам за його користування.

У даному випадку ВАТ Банк «БІГ Енергія» листами-вимогами №349/12, №350/12 і №351/12 від 16 березня 2011 року повідомило відповідачів про виникнення простроченої заборгованості по кредиту і нарахованих відсотках та звернулося до ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з вимогою про повернення кредиту, сплату належних відсотків зі сплатою пені за фактичний час прострочення виконання зобовязань по кредиту і відсотків за фактичний час використання кредитних коштів протягом 3-х банківських днів з моменту отримання даної вимоги, але не пізніше 21 березня 2011 року. Однак вказані вимоги ВАТ Банк «БІГ Енергія» відповідачі не виконали. Судом встановлено, що всупереч взятим на себе зобовязанням за кредитним договором №2939П від 07 лютого 2008 року і договором поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не погасили виниклу перед позивачем заборгованість до теперішнього часу.

Виписками з особових рахунків ОСОБА_1, відкритих у ВАТ Банк «БІГ Енергія», за період часу з дати відкриття до 30 березня 2011 року та розрахунком заборгованості, вчиненим позивачем 05 квітня 2011 року, підтверджується, що станом на 30 березня 2011 року прострочена заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №2939П від 07 лютого 2008 року складає 4000 (чотири тисячі) грн. 95 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3958 (три тисячі девятсот пятдесят вісім) грн. 36 коп. та заборгованості по прострочених відсотках в сумі 42 (сорок дві) грн. 59 коп.

Виписки з особових рахунків ОСОБА_1, відкритих у ВАТ Банк «БІГ Енергія», свідчать, що станом на 23 грудня 2010 року пеня за несвоєчасне погашення основного боргу по кредиту становить 2583 (дві тисячі пятсот вісімдесят три) грн. 71 коп. і пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом складає 1251 (одну тисячу двісті пятдесят одну) грн. 42 коп.

Відповідачі не подали в суд заперечень проти позову ВАТ Банку «БІГ Енергія» і жодних доказів, які б спростовували наведені обставини щодо наявності в них на теперішній час заборгованості перед позивачем у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором №2939П від 07 лютого 2008 року і договором поруки у відношенні кредитного договору 2939П від 07 лютого 2008 року в загальній сумі 7836 (сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 08 коп.

Отже, позовні вимоги ВАТ Банк «БІГ Енергія», заявлені до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими, що вказує на наявність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.526, ч.ч.1-3 ст.543, ч.ч.1, 3 ст.549, ч.2 ст.551, ст.ст.553, 554, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050, ст.1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.2 ст.232, ст.233, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ВАТ Банку «БІГ Енергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно в користь ВАТ Банку «БІГ Енергія» заборгованість по кредитному договору №2939П від 07 лютого 2008 року в сумі 7836 (сім тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно в користь ВАТ Банку «БІГ Енергія» судові витрати по справі в загальній сумі 198 (сто девяносто вісім) гривень 36 копійок.

На заочне рішення суду відповідачами може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів позивачем - з дня отримання його копії, а відповідачами в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд