Справа № 2-243/11
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2011 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Штрикіну С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу позовом комунального підприємства «Рокитне-водоканал» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач посилається, що відповідач по справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем комунальних послуг, а саме водопостачання та водовідведення. В багатоквартирному житловому будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, передбачено централізоване водопостачання та водовідведення, яке виконане за схемою, що збалансована вцілому по будинку. Відповідач отримував послуги по водопостачанню та водовідведенню без достатньої правової підстави.

Кількість осіб, які користуються комунальними послугами у вказаній квартирі відповідно до даних про реєстрацію 4 чоловіки. Всього відповідач заборгував за спожиті комунальні послуги по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.12.2009 року по 01.12.2010 року 3079-25 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у ньому обставин та пояснила, що до них у червні 2010 року звернулася відповідач з проханням надати довідку про заборгованість по оплаті водопостачання та водовідведення. При цьому вона особисто повідомила останню усно про необхідність укладення договору про надання таких послуг проте відповідач ухилилася. Влітку цього ж року їх підприємство дізналося, що у відповідача стоїть лічильник обліку води. Оскільки відповідач не надала їм паспорт на лічильник і останній не пройшов відповідну повірку, яка має проводитися залежно від марки лічильника один раз в 3-5 років, вони не стали проводити нарахування оплати за отримані відповідачем послуги по показах лічильника, так як це суперечить вимогам чинних Правил. Про такі наслідки вони відповідача повідомили усно, але офіційно ні. Також повідомила, що за словами їх працівника, який приймав участь в огляді пломби, остання була поставлена виробничим управлінням житлово-комунального господарства, в якому раніше працював цей працівник. Також повідомила , що за загальним правилом на час обстеження квартир, а саме станом на 01.10.2008 року перевірялася наявність лічильника обліку води, а вже потім укладався договір на водопостачання та водовідведення із споживачем. При цьому, якщо лічильники були встановлені у 2005-2006 роках, то виписувалися приписи на їх повірку, оскільки відповідно до положень ст.28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п.15 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вони не мали права проводити облік та нарахування за такими лічильниками. На протязі 2008 року представники позивача не могли побачити відповідача з метою проведення огляду і лише у 2009 році з нею зустрілися і усно запропонували надати на повірку лічильник та укласти договір на водопостачання та водовідведення. На даний час лічильник повірений і відповідає вимогам та може використовуватися.

Просила позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що 29.06.2010 року вона отримала письмове попередження позивача про те, що за її квартирою рахується заборгованість у сумі 2216 грн. Після цього вона звернулася до бухгалтера ЖЕКу, що на масиві цукрового заводу, де був присутній і керівник позивача ОСОБА_2. Була проведена звірка, але директор повідомив їй, що у будь-якому випадку вона сплатить заявлену суму. Вона повідомила його про те, що у квартирі у 2003 році встановлений лічильник, який був опломбований слюсарем ОСОБА_3, а паспорт на лічильник вона віддала бухгалтеру ЖЕКу ОСОБА_4, про що була зроблена відмітка у журналі. З того часу вона проводить оплату по розрахунковій книжці відповідно до показів лічильника. Пояснення представника про те, що вона повідомлялася працівниками позивача про необхідність укладення договору неправдиві і про це її повідомили лише на час звернення до них 29.06.2010 року. Проте вона відмовилася укласти останній до моменту вирішення питання про заборгованість, яку їй предявили.

Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін спору та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2, окрім неї у квартирі є зареєстрованим ще 3 особи. Квартира підключена до центральної мережі водопостачання та водовідведення, послуги з чого надає позивач. Відповідач користується центральним водопостачанням та водовідведенням (каналізацією), разом з тим, договірні стосунки між сторонами спору відсутні і з пропозицією укласти договір позивач звернувся до відповідача лише в червні 2010 року, проте відповідач ухилилася від укладення останнього. Облік водопостачання у квартирі відповідача з 2003 року проводиться за допомогою лічильника, який був установлений та опломбований представником виробничого управління житлово-комунального господарства смт.Рокитне, який у свій час був постачальником спірних послуг. Позивач пропонував відповідачу у червні 2010 року провести повірку лічильника, проте остання відмовилася, посилаючись на наявність спору між ними щодо розміру заборгованості. На час розгляду спору в суді лічильник залишається бути опломбованим, цілісність пломби не порушена. З часу встановлення лічильника облік водопостачання, а також розрахунок по водовідведенню по квартирі відповідача, а також оплата за такі послуги проводилися згідно показів лічильника. Позивач вказану обставину не визнає, посилаючись на відсутність їх пломби на лічильнику, не заперечуючи при цьому цілісність попередньо встановленої пломби за результатами огляду останнього їх працівником та відповідних записів про оплату в розрахунковій книжці на імя відповідача, частково проведення оплати за надані послуги на рахунок позивача. Щодо останнього, то сторонами спору 01.03.2011 року було зроблено акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний обома сторонами спору і відповідно до якого відповідачем проводилася оплата за спожиту воду та водовідведення згідно показів лічильника в період з 15.08.2008 року по 23.12.2010 року.

Викладене підтверджується поясненнями в судовому засіданні сторін спору та свідків, а саме:

●Представника позивача в тім, що до неї звернулася відповідач у червні 2010 року з проханням надати довідку про заборгованість по оплаті водопостачання та водовідведення. При цьому вона повідомляла відповідача усно про необхідність укладення договору про надання таких послуг. Влітку цього ж року їх підприємство дізналося, що у відповідача стоїть лічильник обліку води. Оскільки відповідач не надала їм паспорт на лічильник і останній не пройшов відповідну повірку, яка має проводитися залежно від марки лічильника один раз в 3-5 років, вони не стали проводити нарахування оплати за отримані відповідачем послуги по показах лічильника, так як це суперечить вимогам чинних Правил. Про такі наслідки вони відповідача повідомили усно, але офіційно ні. Також повідомила, що за словами їх працівника, який приймав участь в огляді пломби, остання була поставлена виробничим управлінням житлово-комунального господарства, в якому раніше працював цей працівник. На час обстеження квартир, а саме станом на 01.10.2008 року перевірялася наявність лічильника обліку води, а вже потім укладався договір на водопостачання та водовідведення із споживачем. При цьому, якщо лічильники були встановлені у 2005-2006 роках, то виписувалися приписи на їх повірку, оскільки відповідно до положень ст.28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п.15 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вони не мали права проводити облік та нарахування за такими лічильниками. На протязі 2008 року представники позивача не могли побачити відповідача з метою проведення огляду і лише у 2009 році з нею зустрілися і усно запропонували надати на повірку лічильник та укласти договір на водопостачання та водовідведення. На даний час лічильник повірений і відповідає вимогам та може використовуватися.

●відповідача в тім, що 29.06.2010 року вона отримала письмове попередження позивача про те, що за її квартирою рахується заборгованість у сумі 2216 грн. Після цього вона звернулася до бухгалтера ЖЕКу, що на масиві цукрового заводу, де був присутній і керівник позивача ОСОБА_2. Була проведена звірка, але директор повідомив їй, що все вона сплатить заявлену суму. Вона повідомила його про те, що у квартирі встановлений лічильник, який був опломбований слюсарем ОСОБА_3, а паспорт на лічильник вона віддала бухгалтеру ЖЕКу ОСОБА_4, про що була зроблена відмітка у журналі. Після цього, починаючи з 2003 року, вона проводить оплату по розрахунковій книжці відповідно до показів лічильника. Пояснення представника про те, що вона повідомлялася працівниками позивача про необхідність укладення договору неправдиві і про це її повідомили лише на час звернення до них 29.06.2010 року. Проте вона відмовилася укласти останній до моменту вирішення питання про заборгованість, яку їй предявили.

●Свідка ОСОБА_3 в тім, що він, працюючи на посаді слюсара ЖЕКу, пломбував у 2003 році лічильник по обліку води у квартирі АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1 Під час пломбування лічильника він зробив відмітку про покази лічильника на той час. Сам паспорт власник квартири мала здати у ЖЕК. З часу здачі паспорта до ЖЕКу нарахування за водопостачання мали проводити згідно показів лічильника.

Відповідно до ч.1-2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

За вимогами статтей 526, 527 вказаного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

За викладеного та встановлених викладених обставин справи, які не викликають у суду сумніву, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими лише в частині стягнення з відповідача оплати за отримані послуги по водопостачанню та водовідведенню на підставі наданих ним розрахунків, виходячи із нарахування на одну особу та фактично сплачених відповідачем сум за такі послуги в період з 01.07.2010 року по 01.12.2010 року на загальну суму 523-80 грн..

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідач користувалася водопостачанням та водовідведенням та проводила оплату за останні у відповідності до даних лічильника, наявність якого та обєктивність даних показів якого не оспорюється позивачем. При цьому суд виходить з того, що станом на час розгляду спору між сторонами спору відсутні договірні стосунки з приводу надання спірних послуг, з часу встановлення лічильника і до пропозиції відповідачу з боку позивача укласти такий договір, позивач проводив оплату за послуги водопостачання та водовідведення згідно показів лічильника в повному обсязі і не міг знати про зміну особи, яка надає такі послуги з виробничого управління житлово-комунального господарства смт.Рокитне на комунальне підприємство «Рокитне-водоканал». Звідси можливо зробити висновок, що відповідач у період до 29.06.2010 року, а саме до часу пропозиції їй з боку позивача укласти договір на послуги по водопостачанню та водовідведенню, в чім вона відмовилася, була добросовісним платником отриманих послуг по водопостачанню та водовідведенню. Разом з тим, зважаючи, що позивач вимагав від відповідача провести повірку лічильника у червні 2010 року та заключити договір на послуги з водопостачання та водовідведення і що було проігноровано ОСОБА_1 та знайшло своє підтвердження у судовому засіданні з її пояснень, відсутні підстави вважати таку відмову відповідача обґрунтованою, а відтак нарахування позивачем плати за послуги по водопостачанню та водовідведенню в період з 01.07.2010 року по 31.11.2010 року є обґрунтованими, а вимога за цей період підлягає задоволенню.

Позов таким чином підлягає частковому задоволенню.

Доводи позивача в тім, що відповідачем отримувалися послуги по водопостачанню та водовідведення в період з грудня 2008 року по 30.06.2010 року включно без застосування приладу обліку спожитої води, за викладеного не грунтуються на отриманих у справі доказах та відповідно не заслуговують на увагу. А відтак, наданий ним розрахунок заборгованості по комунальних послугах по водопостачанню та водовідведенню квартири відповідача, що по вулиці Леніна, 127, в смт.Рокитне Київської області в цій частині не є необєктивним і не може бути належним та достатнім доказом в обґрунтування заявленої ним вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги по водопостачанню та водовідведенню за вказаний період часу.

Від сплати судового збору сторони спору звільнені.

Понесені позивачем судові витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду справи підлягають відшкодування за рахунок відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 527 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства «Рокитне-водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Рокитне-водоканал», 09600, смт.Рокитне Київської області, вул.Волі, 133, р/р НОМЕР_1 в АППБ «Райффайзен Банк «Аваль», МФО 321121, , 523-80 грн. в рахунок відшкодування отриманих послуг, 20-40 грн.. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього 544-20 грн..

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Литвин