АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5480/11 Справа № 22ц-7601/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом і просила встановити юридичний факт того, що вона проживала однією сімєю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року позов задоволено, встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_4, що помер 23травня 2008 року, з травня 1992 року по день смерті.

В апеляційній скарзі апелянт просить заочним рішенням скасувати та закрити провадження по справі, обґрунтовуючи свої заперечення проти заочного рішення тим, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначеним вимогам заочне рішення суду першої інстанції не відповідає, тому воно підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення.

Судом встановлено, що згідно довідки від 14 листопада 2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30 березня 2004 року подали заяву про реєстрацію шлюбу, але актовий запис про реєстрацію шлюбу відсутній.

Задовольняючі вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу з травня 1992 року по день смерті останнього знайшов своє підтвердження в судовому засідання.

Але вказаний висновок суду є помилковим і зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Діючий Сімейний Кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сімю України, що діяв до набрання чинності СК України, не передбачав такого поняття, як проживання осіб однією сімєю без реєстрації шлюбу, і тому встановлення факту проживання однією сімєю сторін з травня 1992 року є помилковим, оскільки встановлення такого факту можливо лише з 01 січня 2004 року - з часу набуття чинності СК України у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявляючи вимоги про встановлення факту, позивачка як на підтвердження свої вимог послалась на показання свідків: ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7

Вказані особи надали суду заяви в яких виклали свої пояснення щодо відомих їм обставин по справі.

Статтею 180 ЦПК України передбачений порядок допиту свідків. Головною умовою вказаного порядку є надання пояснень свідків в присутності суду, особисто і після складання тексту присяги та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно протоколу судового засідання від 27 липня 2010 року (а.с. 90) зазначені свідки допитані не були, про кримінальну відповідальність не попереджені.

Випадки коли дозволено оголошення показань свідків передбачено ст. 183 ЦПК України, вказана норма є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Надані свідками пояснення в їх заявах адресовані суду під ст. 183 ЦПК України не підпадають і тому не можуть розцінюватись як допустимі докази, у відповідність до ст. 59 ЦПК України.

За таких підстав, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження факту проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу, тому колегія суддів вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Довідку надану позивачкою про подання заяви на реєстрацію шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки наявність тільки наміру на реєстрацію шлюбу не дає підстав вважати, що особи проживають однією сімєю.

У відповідність до ст. 88 ЦПК України з позивачки підлягають стягненню судові витрати по справі сплачені апелянтом за подання апеляційної скарги, а саме судовий збір в розмірі 04 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 37 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: