Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
справа № 4-с-27/2011
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Юдіної С.Г.

при секретарі - Поночковій О.І.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи - державного виконавця Фадєєвої Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу по скарзі ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Павлоградського МРУЮ в якій просила суд :

-визнати неправомірними дії державного виконавця Рєзнік О.С. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-37 від 12.12.2006 року, виданих 10.04.2007 року Павлоградським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь витрат 793,62 грн. та 12 625 грн. боргу та дії державного виконавця Фадєєвої Ю.М. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по виконавчім листам № 2-37 від

12.12.2006 року, виданих 10.04.2007 року Павлоградським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь витрат 793,62 грн. та 12625 грн. ;

-визнати неправомірною постанову державного виконавця ВДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_4 від 26.04.2010 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-37 від 12.12.2006 року, виданих 10.04.2007 року Павлоградським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь витрат 793,62 грн. та 12 625 грн. боргу;

-визнати неправомірною постанову державного виконавця Фадєєвої Ю.М. від 31.05.2011 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-37 від

12.12.2006 року, виданих 10.04.2007 року Павлоградським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь витрат 793,62 грн. та 12 625 грн. боргу;

-зобов'язати державного виконавця Фадееву Ю.М. здійснити оцінку арештованого майна житлового будинку № 10 по вул. Плеханова, та ? частини житлового будинку № 8 по вул. Плеханова в м. Павлограді Дніпропетровської області та передати вказане майно на реалізацію у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування своєї скарги заявниця посилається на те, що на виконанні ВДВС Павлоградського МРУЮ знаходилися виконавчі листи № 2-37-2006 видані 10.04.2007 року на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 12.12.2006 року, якими стягнуто з ОСОБА_3 на її користь судові витрати в сумі 793,62 грн. та борг в сумі 12625 грн. На підставі її заяви було відкрито виконавче провадження, зроблені запити до БТІ та МРЕВ для зясування наявності у боржника майна. Згідно відповіді БТІ було встановлено що боржнику на праві власності належить будинок № 10 по вул. Плеханова та 1/2 частина будинку № 8 по вул. Плеханова м. Павлограда. Після накладення арешту на майно, державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна. В акті в пунктах з 1 по 13 було вказано майно боржника, а саме : меблі, телевізор пральна машинка та ін., а в пункті 14 та 15 акту були зазначені житловий будинок № 10 по вул. Плеханова та ? частина будинку № 8 по вул. Плеханова. Заявниця неодноразово зверталася до державного виконавця з приводу оцінки майна та його реалізації. В квітні 2010 року виконавчі листи знаходилися в провадженні державного виконавця Рєзнік О.С. який пояснив їй, що якщо вона не наполягає на оцінці майна зазначеного в п.1-13 акту опису й арешту майна то вона повинна написати заяву. Виконавець продиктував їй текст заяви. Стосовно п. 14, 15, де зазначені житлові будинки вона написала заяву що буде нести витрати по

оцінці вказаного майна. В 2011 році, оскільки рішення суду не виконувалося, вона звернулася зі скаргою до Головного управління юстиції. Однак замість відповіді отримала копію постанови по відмову у відкриті провадження. Вважає що державний виконавець Рєзнік О.С. ввів її в оману, оскільки вона не розуміла текст заяви яку вона написала, щодо закриття виконавчого провадження вона мала на увазі що закривається провадження в частині п.1-13 акту опису й арешту майна.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні заявниця підтримала скаргу, пояснила суду, що дійсно не розуміла змісту заяви яку вона написала щодо закриття провадження по справі, вона довіряла державному виконавцю і думала що цією заявою вона відмовляється від майна вказаного в п.п. 1-13 акту опису й арешту майна. Не розуміє, чому їй державний виконавець Фадєєва Ю.М. відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо вона виконавчих листів не отримувала, повторно їх не предявляла, заяви про відкриття провадження по справі не писала.

В судовому засіданні представник заявниці скаргу підтримала посилаючись на доводи наведені в скарзі та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Заінтересована особа державний виконавець Фадєєва Ю.М. в судовому засіданні пояснила, що їй на підставі заяви заявниці від 11.05.2010 року вдруге були предявлені 2 виконавчих листа № 2-37 від 12.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 12625 грн. та судових витрат 793,62 грн. Вона відкрила виконавчі провадження, направила запити до Павлоградського МЕТІ, Павлоградського ОРЕР ДАЇ ДП «Центр ДЗК» для виявлення майна боржника, у звязку з чим зупинила виконавчі провадження. Після отримання відповідей виконавчі провадження були поновлені. 31.05.2010 року начальником ВДВС Павлоградського МРУЮ була проведена перевірка виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 12625 грн. та судових витрат 793,62 грн. та встановлено що її дії були вчиненні з порушенням чинного законодавства оскільки на вказаних виконавчих листах було зроблено державним виконавцем 26.04.2010 року про повернення виконавчого документу на підставі заяви стягувана, таким чином вона отримавши зазначені виконавчі листи 11.05.2010 року повинна була не відкривати провадження, а відмовити у відкритті провадження. 31.05.2010 року начальником ВДВС ПМРУЮ були скасовані постанови про відкриття провадження за виконавчими листами № 2-37. В той же день вона винесла постанову про відмову у відкритті провадження. За виконавчими листами № 2-37, та направила вказані постанови разом з виконавчими листами заявниці. Раніше у відділі ВДВС ПМРУЮ знаходилися на виконанні виконавчі листи № 2-37 від 12.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 12625 грн. та судових витрат 793,62 гри., однак вказані виконавчі провадження були завершені 26.04.2010 року на підставі заяви стягувана.

Суд заслухавши пояснення заявника та його представника, доводи заінтересованої особи - державного виконавця, оглянувши в судовому оригінали виконавчих проваджень, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, доходить висновку що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таки підстави.

Так в судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року були видані 10 квітня 2007 року виконавчі листі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ; боргу в сумі 12625 грн. та судових витрат 793,62 грн. За вказаними виконавчими листами на підставі заяви стягувана державним виконавцем ВДВС ОСОБА_5 06.06.2007 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 8)

Після встановлення майна боржника, 20 лютого 2008 року державним виконавцем був складений акт опису й арешту майна (а.с. 9,10)

26 квітня 2010 року заявницею була написана зава на імя начальника ВДВС ПМРУЮ де вона просить завершити виконавче провадження по виконавчому листу № 2-37 від І 12.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь суми боргу 12625 грн. та 793,62 грн., згідно п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 77). Оригінал вказаної заяви І був предявлений в судовому засіданні заявниці, де вона зазначила що дійсно ця зава написана нею.

26 квітня 2010 року державним виконавцем Рєзніком О.С. винесена постанова про скінчення виконавчого провадження на підставі ст. 37 п. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 11) та направлена заявниці разом з виконавчими листами.

11 травня 2010 року заявницею була написана заява на імя начальника ВДВС де вона просить прийняти на виконання виконавчий лист № 2-37 від 12.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь боргу в сумі 12625грн. та 793,62 грн. Заява зареєстрована в ВДВС завх. № 12835/03-28/17 11.05.2010 року (а.с 44).

Оригінал вказаної заяви в судовому засіданні був предявлений заявниці для огляду і вона зазначила що дійсно ця заява написана нею. Пояснити чому вона в скарзі зазначила, що не отримувала виконавчих листів, не предявляла їх до виконання, не писала заяви про прийняття виконавчих листів на виконання заявниця не змогла.

На підставі заяви ОСОБА_2 державним виконавцем Фадєєвою Ю.М. 11.05.2010 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 46)

31 травня 2010 року начальником ВДВС ПМРУЮ була проведена перевірка зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 12625 грн. та судових витрат 793,62 грн., та встановлено що дії державного виконавця ВДВС ПМРУЮ щодо відкриття виконавчого провадження вчинені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на виконавчих листах 2-37 від 12.12.2006 року зроблено відмітку державним виконавцем 26.04.2010 року про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 56, 57). В той же день начальником ВДВС ПМРУЮ винесена постанова про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-37 від 12.12.2006 року (а.с. 58)

31 травня 2010 року державним виконавцем Фадєєвою Ю.М. винесена постанова про відмову у відкритті провадження, у звязку з тим, що виконавчий лист № 2-37 від 12.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу 12625 грн. та судових витрат 793,62 грн. 26.04.2010 року, був повернутий ОСОБА_2 згідно ст.. 37 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження».(а.с. 59).

Приймаючи рішення по суті скарги суд вважає, що дії державного виконавця ВДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови про відмову у відкритті провадження є правомірними, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні виконавче провадження по виконанню виконавчих листів № 2-37 від 12.12.2006 року постановою державного виконавця від 26 квітня 2010 року було закрите на підставі заяви стягувана.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочато знову.

Що стосується твердження заявниці про те, що вона не розуміла зміст заяви написаною нею про завершення виконавчого провадження, та написала її покладаючись і довіряючи державному виконавцю, який продиктував їй що написати, то суд критично ставиться до них. Заявниця є повнолітньою, дієздатною особою і як вона сама зазначила в судовому засіданні, держаний виконавець не примушував її написати заяву, вона писала її добровільно, тому вона мала право, якщо не розуміла змісту заяви, змісту положень ст. 37 п 9 ЗУ «Про виконавче провадження» звернутися за юридичною допомогою, однак цього не зробила.

Таким чином, суд вважає що скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки докази наведені заявником в скарзі, на підтвердження своїх вимог, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 387 ІДПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду через суд і першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Г. Юдіна