АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2975/11 Номер провадження 22-ц/1690/5594/11Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Бондаревської С.М.

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 02 червня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Крюківська районна рада м. Кременчука Полтавської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Колегія судців, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного еуду,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02червня 2011 року задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою, яка розташована за адресою м.Кременчук вул. Шевченка, 50 Б.

Зобовязано ОСОБА_2 за власний рахунок знести побудовану ним капітальну будівлю, яка розташована на земельній ділянці за адресою м.Кременчук вул. Шевченка, 50 Б та є нерухомим майном і являє собою незавершене будівництво цегляного гаражу з підвалом.

Зобовязано ОСОБА_2 за власний рахунок відновити стан земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Кременчук, вул. Шевченка, 50 Б, привести цю земельну ділянку у придатний для використання за цільовим призначенням стан та повернути вказану земельну ділянку ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 45 грн. 50 кой. сплачених судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 прохає рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у зв»язку з необґрунтованістю його вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з насупних підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено в судовому засіданні, рішенням Крюківської районної ради м. Кременчука від 26.12.2003 року затверджено технічну документацію зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці та передано ОСОБА_5 безоплатно у власність земельну ділянку площею 707 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченко, 50 Б в м. Кременчуці.

На підставі вказаного рішення від 26.12.2003 року, ОСОБА_5 26.01.2004 року Крюківською районною радою м. Кременчука видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ПЛ №005732 відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 0,0707 га по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці.

Згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 707 кв.м., що розташована за адресою м. Кременчук вул. Шевченко, 50 Б.

На підставі вказаного договору купівлі - продажу земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, 21.02.2006 року Крюківською районною радою м. Кременчука ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯА №906458 та відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 707 кв.м. по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці.

Тобто судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 707 кв.м. по вул..Шевченка, 50 Б в м.Кременчуці.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із повідомлення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 09.09.2005 року вбачається, що під час обстеження та вивчення технічної документації в.о. районного архітектора щодо земельної ділянки по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці встановлено, що ОСОБА_2 будує цегляну будівлю без відповідного дозволу.

З листа державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області від 14.08.2009 року вбачається, що на виконання доручення Інспекції було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2М, на земельній ділянці по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці та в результаті перевірки встановлено, що частина земельної ділянки площею близько 22 кв.м. самовільно використовуються ОСОБА_2 для розміщення цегляного гаражу.

Згідно листа виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 29.07.2009 року, представником управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було проведено обстеження земельної ділянки по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці та встановлено, що на ній знаходиться цегляний гараж.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області, Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, визнання частково недійсними Державних

актів про право власності на земельну ділянку, визнання частково недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, яке 21 березня 2011 року набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці І яка на праві власності належить ОСОБА_4, побудовано капітальну будівлю, яка є нерухомим майном та являє собою незавершене будівництво цегляного гаражу з підвалом.

Також вказаним рішенням суду встановлено, що дане незавершене будівництво сараю (гаражу), розташованого в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Шевченка, 50 Б є самочинним будівництвом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, поне-сених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придат-ний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійсню-ється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем та його представником суду не надано жодного належного доказу про те, що будівля сараю ( гаражу) з підвалом, що побудована ОСОБА_2, не знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_4

Крім того, факт того, що відповідачем, саме на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці і яка на праві власності належить ОСОБА_4 побудовано капітальну будівлю, яка є нерухомим майном та являє собою незавершене будівництво цегляного гаражу з підвалом, встановлено вказаним вище рішенням Крюківського суду м.Кременчука від 17 грудня 2010 року.

В звязку з викладеним, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги твердження представника відповідача про те, що будівля сараю ( гаражу) з підвалом, що побудована ОСОБА_2 не знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_4

Також суд правильно не прийняв до уваги твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_5 та згодом ОСОБА_4 незаконно набули право власності на земельну ділянку, що знаходиться по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці, оскільки ні відповідачем, ні його представником суду не надано жодного належного доказу, якими б були визнані недійсними чи скасовані рішення Крюківської районної ради м. Кременчука від 26.12.2003 року про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 707 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченка, 50 Б в м. Кременчуці, державний акт про право власності на вказану земельну ділянку на імя ОСОБА_5 від 26.01.2004 року, договір купівлі - продажу вказаної земельної ділянки 21.12.2005 року, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, державний акт про право власності на земельну ділянку 21.02.2006 року на імя ОСОБА_4

Враховуючи обсяг наданих позивачем доказів та характер спірних правовідносин, суд першої інстанції обґрунтовано застосувавши норми цивільного законодавства, прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та визначив обовязок відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою, за власний рахунок знести побудовану ним капітальну будівлю, та за власний рахунок відновити стан земельної ділянки, привести цю земельну ділянку у придатний для використання за цільовим призначенням стан та повернути вказану земельну ділянку ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Г оловуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: