АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1439/11 Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Антонова В.М.

Суддів: ТимчукЛА., ОСОБА_2

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, та ОСОБА_4

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2011

року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, стягнення відсотків та моральної шкоди за неналежне виконання договірних зобовязань,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 борг в сумі в перерахунку на національну валюту двісті пятдесят сім тисяч девяносто (257 090) гривень еквівалент - двадцять три тисячі пятсот (23 500) євро, та шість відсотків річних - пятнадцять тисяч чотириста двадцять пять (15 425) гривень, та десять тисяч моральної шкоди, а всього двісті вісімдесят дві тисячі пятсот п'ятнадцять тисяч (282 515) гривень.

З рішенням не погодились відповідачі, в апеляційній скарзі просили рішення районного суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, що з»явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно усної домовленості із ОСОБА_3та ОСОБА_6 зобовязувався придбати вантажні автомобілі за кордоном. Для підтвердження цього, як аванс відповідачі надали кошти в сумі 5 000 євро. Подружжя ОСОБА_3 надало ОСОБА_5 нотаріальне посвідчене доручення для дій за кордоном.

Як встановлено місцевим судом, при покупці автомобіля, суми коштів, переданих відповідачами позивачу не вистачило, в звязку з чим відповідачі попросили позивача позичити гроші та придбати вищевказані автомобіль з напівпричепом, а гроші зобовязувалися повернути одразу після того як він прижене машину з напівпричепом, в Україну.

Згідно договору, ОСОБА_3 зобовязувалися повернути борг до 1.02.2008 року. В січні місяці 2008 року відповідачі повернули позивачу гроші в сумі 27750 євро, іншу суму 23 500 євро обіцяли повернути на протязі місяця, написавши про це відповідну розписку.

На сьогоднішній день сума боргу відповідачів становить 23 500 євро, в перерахунку на національну валюту 257 090 гривні та шість відсотків річних від суми боргу -15 425 грн. копійок.

Відповідно до ч.І ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства, а у відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З наведеного слідує, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи, на підставі яких судом постановлено правильне та справедливе рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом було не повно досліджено обставини справи, зокрема посилається на те, що розписка була написана ОСОБА_6 під тиском, шантажем та залякуванням з боку позивача.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та запере речень.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтами не було надано жодного належного доказу на підтвердження вказаних доводів.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно встановлено обставини виникнення між сторонами правовідносин, та дана належна оцінка доказам, наданим у справі.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис

Судді підписи

З оригіналом згідно: