справа № 2-2984/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
28 листопада 2011 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаєва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору,
У липні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору. Позов мотивований тим, що 27.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 171/2007. Відповідно до умов цього договору відповідач на придбання транспортного засобу отримав кредит у сумі 106050,00 грн. строком до 27.06.2012 із процентною ставкою за користування кредитом 18,5 відсотків річних. Виконання даного договору забезпечено договором застави майна від 27.06.2007 № 90/2007-з та договорами поруки від 27.06.2007, які укладено з відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Про порушення грошових зобовязань позивач на адресу відповідачів неодноразово надсилав вимоги щодо погашення заборгованості, які залишилися без виконання.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяви про розгляд справи за своєї відсутності та письмові заперечення проти позову до суду не надали.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим на підставі статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) розглянути справу у відсутність відповідачів та постановити заочне рішення.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону. Положеннями статей 610, 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом.
27.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого за усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», і ОСОБА_7 укладений кредитний договір № 171/2007 (далі кредитний договір), на умовах якого позичальнику надано грошові кошти сумі 106050,00 грн. на придбання автомобіля марки Богдан, модель А066, реєстраційний номер НОМЕР_1. Кредит надано строком по 26.06.2012, із сплатою процентів 18,5 відсотків річних.
Додатковою угодою від 05.01.2010 № 2 сторони зменшили проценти за користування кредитом з 18,5 відсотків до 0,1 відсотка річних.
Отримання відповідачем кредиту та часткове погашення боргу підтверджується платіжним дорученням від 27.06.2007 № 3 та випискою з особового рахунку позичальника.
Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову.
Відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у разі порушення позичальником умов кредитного договору.
Про негайне виконання грошових зобовязань та дострокове погашення кредиту позивач на адресу відповідачів надіслав рекомендованим листом з повідомленням вимоги від 11.07.2008 № 04/900/7, 13.11.2007 № 04/2167, 20.10.2008 № 04/1431-8, 09.12.2008 № 04/1795, 04.11.2009 № 81-01/2360, 10.02.2010 № 81-01/325, які залишилися невиконаними.
Як вбачається із умов кредитного договору та розрахунку заборгованості до позову за порушення строків погашення кредиту та процентів до відповідача застосовано штрафні санкції у вигляді пені (пункту 7.1) та штрафу (пункт 7.2). Тобто, за одне й те саме порушення зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому за користування позикою.
Із матеріалів справи вбачається, що зобовязання за кредитним договором забезпечені договорами поруки від 27.06.2007, які укладені з відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Згідно пункту 1.1, 2.1, 3.1 договорів поруки поручителі взяли на себе зобовязання перед банком відповідати у солідарному порядку по борговим зобовязанням боржника ОСОБА_4 в повному обсязі.
Відповідно до статті 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Правові наслідки порушення зобовязання забезпеченого порукою, встановлені статтею 554 цього Кодексу. Відповідно до цієї норми у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина перша). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга).
На підставі статей 526, 530, 536, 543, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості по кредитному договору в сумі 134089,38 грн.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів у рівних частинах пропорційно до розміру задоволених вимог на користь позивача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 88, 212 214, 225, 228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 446,96 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 32,50 грн., що у сумі складає 479,46 (чотириста сімдесят шість гривень 50 коп).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 446,96 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 32,50 грн., що у сумі складає 479,46 (чотириста сімдесят шість гривень 50 коп).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 446,96 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 32,50 грн., що у сумі складає 479,46 (чотириста сімдесят шість гривень 50 коп).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя І.В.Коваленко