Справа № 2-218/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Чичоти В.О.,

за участю позивача * ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Варвинського районного суду з позовом до Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться в с. Антонівка по вул. Мли- нівська 3, Варвинського району Чернігівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що спадкодавець ОСОБА_2 помер 04.04.2010 року, і позивачка, являючись єдиним спадкоємцем за законом, в установлений строк, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається зокрема і з житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в с. Антонівка по вул. Млинівська 3, Варвинського району Чернігівської області, проте нотаріус відмовив позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на будинок за вищезазначеною адресою з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього/в звязку з чим, остання і звернулась до суду та просить визнати право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться в с. Антонівка по вул. Млинівська 3, Варвинського району Чернігівської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених в цивільному позові /а.с.4/, просила їх задовольнити в повному обсязі, визнавши за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою в с. Антонівка по вул. Млинівська З, Варвинського району Чернігівської області.

Представник відповідача - Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Антонівської сільської ради. Заперечень щодо заявлених позовних вимог сільська рада не має /а.с.47/.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що батьком позивачки по справі є спадкодавець ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії УІІ-УР № 1352360/а.с.11/.

28.04.1990 року ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_4, в звязку з чим її дошлюбне прізвище було змінено на «Демченко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 273209 /а.с.11/.

Згідно рішення № ЗО від 21.12.1995 року виконавчого комітету Антонівської сільської ради Варвинського району, ОСОБА_2 по вул. Млинівська 3 було виділено в приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га. для ведення особистого підсобного господарства /а.с.9-10/.

З оглянутої в судовому засіданні книги погосподарського обліку беззаперечно встановлено, що головою домогосподарства за адресою с. Антонівка по вул. Млинівська 3, Варвинського району Чернігівської області був спадкодавець ОСОБА_2 /а.с.20-24/.

Відповідно до наданої копії с свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №134330, спадкодавець ОСОБА_2 помер 04.04.2010 року, про що виконкомом Антонівської сільської ради, Варвинського району Чернігівського області в книзі реєстрації смертей зроблено запис від 06.04.2010 року за № 07 /а.с.14/.

Після смерті ОСОБА_2, батька позивачки, відкрилась спадщина, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Антонівка по вул. Млинівська 3, Варвинського району Чернігівської області.

Згідно довідки № 195 від 17.06.2011 року, виданої виконкомом Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.18/.

Як вбачається з довідки № 202 від 12.07.2011 року, виданої Антонівською сільською радою Варвинського району Чернігівської області, позивачка ОСОБА_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_2, доглядала за житловим будинком, здійснювала фарбування, сплачувала комунальні платежі та обробляла присадибну ділянку /а.с.19/.

Згідно довідки Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: в с. Антонівка по вул. Млинівська 3, Варвинського району Чернігівської області, в цій установі не було зареєстровано /а.с.12/.

04 квітня 2011 року спеціалістами комунального підприємства "Прилуцького міжміського оюро технічної інвентаризації" була складена технічна документація та проведена оцінка вказаного житлового будинку, дійсну вартість якого визначено в сумі 99 948 грн. /а.с.25-29/.

За повідомленням Варвинської районної державної нотаріальної контори, 31 липня 2010 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, в зв язку з чим, була відкрита спадкова справа за № 143 за 2010 рік щодо майна померлого ОСОБА_2 /а.с.36,38/.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно матеріалів спадкової справи, 18 липня 2011 року ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем за законом, відповідно до вимог ст.126 ЦК України, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 3,70 га., яка розташована на території Антонівської сільської ради, та вкладів з належними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» /а.с.7-8,39-40/.

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину частину спадкового майна, відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5, вважається такою, що прийняла спадщину. .

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового будинку померлому батьку ОСОБА_2, позивачка не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса /а.с.13/. Тобто, право власності на домоволодіння спадкодавцем на час відкриття спадщини набуто не було, що підтверджується і технічним паспортом на житловий будинок та господарські будівлі за вище вказаною адресою, які були обліковані спеціалістами БТІ лише 04.04.2011 року. Оглянутий в судовому засіданні технічний паспорт на вказане домоволодіння також не містить даних щодо належності ані спадкодавцеві ОСОБА_2, ані позивачці по справі житлового будинку та господарських будівель /а.с.25/.

Згідно з вимогами ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, воно повинно бути законним і обґрунтованим.

Виходячи із змісту ст.1218 ЦК України, до спадкової маси можуть входити лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, та не припинялися внаслідок його смерті.

Положенням 4.1 ст.182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.331 зазначеного Кодексу, якщо Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає лише з моменту державної реєстрації. Сам факт створення нерухомого майна за відсутності передбачених законом умов, необхідних для встановлення права власності на нього, не може бути підставою для визнання такого права.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які належні дані про те, що спірний житловий будинок та господарські споруди будувалися на земельній ділянці, яка виділена для цієї мети, що вище вказані будівлі збудовані у відповідності до належного дозволу чи належно затвердженого проекту, без істотних порушень будівельних норм чи правил;відсутній висновок відповідних державних органів щодо відповідності будівельних робіт вимогам державних будівельних норм і стандартів, пожежної безпеки та санітарних правил. За відсутності в сукупності вказаних документів такі будівлі в силу ч.1 ст.376 ЦК України є самочинними За змістом ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а отже відсутні підстави для спадкування майна, право власності на яке у спадкодавця відсутнє.

В звязку з тим, що право на спірний будинок за померлим ОСОБА_2 не підтверджено належними доказами, а тому спірний будинок та господарські будівлі не є об'єктами права власності і за змістом

ст 1218 ЦК України не може бути обєктами спадкування.

Дослідивши надані позивачем докази, на яких ґрунтуються заявлені нею вимоги, оцінивши їх допустимість та належність у сукупності, суд приходить до внутрішнього переконання, що витяги з книги негосподарського обліку також не можуть бути визнано як правовстановлюючии документ на будинково- лодіння оскільки цей облік не несе будь-яких правових наслідків для об'єктів, ВІДНОСНО яких він здійсню- ється а записи в ньому ведуться виключно з метою забезпечення статистичної звітності ! не можуть бути беззаперечним підтвердженням права власності на майно за тим чи іншим громадянином /а.с.20-24,зи-

31 /

Рішення № ЗО від 21.12.1995 року виконавчого комітету Антонівської сільської ради Варвинського оайону також не може бути.визнано судом як належний доказ в підтвердження права власності вище вка- занога домоволодіння за спадкодавцем, оскільки згідно нього, ОСОБА_2 було Гя^кГ власність лише земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, без надання

комом сільради відповідного дозволу для її забудови /а.с.9-10/.

Визнання відповідачем заявлених позивачкою позовних вимог не може бути визнано судом як безумовною підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки суперечить закону та в подальшому може порушувати, свободи та інтереси інших осіб /а.с.47/.

Відповідно до ч 1 ст 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними. доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, однак достатніх належних доходів на потвердження та задоволення позовних вимог позивачем суду не надано, чим порушено вимоги ст.60 ЦПК Укра

їни, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається яісна підставу своїх вимог.

Згідно положень ч.2 ст.11 та ч.З ст.27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.З ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення) майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Право на будівельні матеріали, використані для будівництва будинку та інших споруд спеціальної реєстрації не потребує і відповідачем по справі не оспорюється.

За фактично встановлених в судовому засіданні обставин справи, в звязку з тим, що спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво домоволодіння за адресою: в с. Антонівка по вул. Млинівська З Варвинського району, суд вважав за можливе визнати право власності ОСОБА_1 у порядку спадкування на будівельні матеріали, що були використані батьком позивачки в процесі цього будівництва, оскільки визнання права власності на будівельні матеріали охоплюються заявленими вимогами позивачки про визнання права власності на житловий будинок і є їх складовою, що в свою чергу узгоджується і з положеннями ст.331 ЦК України.

Разом з тим враховуючи категоричну позицію позивачки щодо заявлених позовних вимог та відсутності її власного волевиявлення щодо визнання за нею права власності лише на будівельні матеріали, за умови відсутності інших належних доказів, суд керуючись вимогами ст.11 ЦПК України, маючи на меті здійснення розгляду цивільної справи виключно в межах заявлених позовних вимог, приходить до переконання про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 0.0. права власності на матеріали та обладнання що були використані в процесі спірного домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ет. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 331,

1216, 1217, 1218, 1220..1222, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо

апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5