Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2011 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.,

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону будівництва, усунення перешкод у володінні та користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить зобов'язати її припинити самовільне будівництво на придомовій території будинку № 1 на площі Катериненській в м. Одесі; зобов'язати прибрати самовільно збудовану огорожу, очистити придомову територію від цементного покриття, відновити ландшафт придомової території в повному об'ємі та висадити зелені насадження на місці знищених; зобов'язати відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень та стягнення з відповідачки на її користь судові витрати.

При цьому посилається на те, що вона проживає в кв.20 в будинку № 1 площа Катериненська, який є пам'яткою архітектури та містобудування національного значення. В квартирі № 32 цього ж будинку проживає ОСОБА_2, яка у 2004 р. розпочала самовільне будівництво та впродовж майже восьми останніх років створює значні незручності, що викликали у неї тривалі та глибокі моральні страждання. За цей час було суттєво підірвано здоров'я її чоловіка. У 2004 р. відповідачка скориставшись відсутністю певної маси мешканців будинку, які знаходились у відпустках на відпочинку, самовільно побудувала гараж. Самовільно побудований гараж був розташований у притик до дитячого майданчику та приміщення для двірників. Під час будівництва було частково знищений дитячий майданчик, зелена зона, викорчувані кущі, а значна частка землі з зеленими насадженнями була просто зацементована від в'їзду до гаражу аж до стовбурів дерев. Від дитячого майданчика залишилося 1/3 території, повністю порушено ландшафт двору. В 2006 р. відповідачка розпочала велике самовільне будівництво у дворі, але, вже зайнявши майже половину території двору. Зранку до вечора з будівельного майданчика, який самовільно влаштувала ОСОБА_2 підіймалися клуби пилу і бруду. Протягом восьми днів одночасно працювало два відбійні молотки і рівень шуму від їх роботи значно перевищував допустимі межі. Самовільне будівництво створило значні незручності що викликали у неї та членів її сім'ї тривалі та глибокі моральні страждання. Також дії ОСОБА_2 значно вплинули на стан здоров'я її чоловіка. На місці незаконного будівництва, яке по сьогодні огороджене парканом створилися антисанітарні умови, будівельний майданчик став звалищем сміття і бруду, розвелися мухи, таргани та щурі.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 2827 від 30.08.2004 р., було затверджено акт державної технічної комісії від 20.08.2004 р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту гаража за адресою площа Катерининська, 1 та прийняття його в експлуатацію загальною площею 44,8 кв.м.

Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтва про право власності від 12.10.2004 р. серії САА № 448808, згідно якого ОСОБА_2 на праві приватної власності належить гараж загальною площею 44,8 кв.м., що розташований у дворі будинку № 1 по Катерининській площі в м.Одесі. Свідоцтво видане на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 2827 від 30.08.2004 р.

23.11.2004 р. ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на вказаний гараж в КП ОМБТІ та РОН.

З метою реконструкції гаража з влаштуванням прибудови та надбудовою мансардного поверху для розміщення офісних приміщень відповідачка заказала проект реконструкції нежилих приміщень. Зазначений проект був виготовлений архітектором та узгоджений з відповідними службами, а також з управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.05.2005 р. затверджений проект реконструкції вказаної будівлі під офіс з надбудовою мансардного поверху. 18.05.2005 р. інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт.

В ході реконструкції гаража відповідачка не відступаючи від проектних розмірів та конфігурації несучих конструкцій і плану будівлі частково розібрала гараж, що не було передбачено проектом. Метою руйнування гаражу було ведення безпечних будівельних робіт та укріплення фундаменту будівлі.

Проте інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси своїм приписом № 30/12 від 20.05.2006 р. заборонила виконання усіх видів будівельних робіт на спірному обєкті, мотивуючи тим, що будівельні роботи, нібито проводяться з відхиленням від затвердженого проекту та виконаний демонтаж існуючих будівель та УАМ Виконкому Одеської міської ради своїм листом № 282 від 25.06.2006 р. відкликало свій висновок від 07.04.2005 р. № 429/05 по проекту реконструкції обєкту.

Однак незаконність вказаних дій стосовно заборони виконання усіх видів будівельних робіт на спірному обєкті встановлена судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2006 р., ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2006 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2010 р.

Таким чином, правомірність реконструкції нежитлового приміщення з боку відповідачки підтверджується вищезазначеними документами, зокрема постановою суду, що набрала чинності. Отже заборона реконструкції ОСОБА_2 судом здійснена не може бути.

В ході розгляду справи позивачкою будь-яких доказів пошкодження прибудинкової території в тому числі знищення кущів, дитячого майданчика, тощо, доказів не надано. Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією не підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Доказів, які б підтверджували те, що діями відповідачки позивачці було завдано моральну шкоду суду не надано, тому позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 1167 ЦК України, ст.ст. 213 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону будівництва, усунення перешкод у володінні та користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

23.12.2011