АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7516/2011 Головуючий 1 інстанції
Категорія: договірне Доповідач: Черкасов В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 Вікторівни

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 18 березня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу , -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що 16.12.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу гаражу № 5-192, загальною площею 21,9 кв.м., розташований у дворі будинку №10 по вул. Ольмінського у м.Харкові. Проте умов договору відповідачем не виконані, а саме: договірна ціна за купівлю гаражу (12 429 грн.) не сплачена.

За домовленістю сторін ОСОБА_2 зобовязувалась передати гаражі у володіння та користування ОСОБА_4 лише після повної оплати його вартості. Відносини між сторонами погіршилися, виконувати умови договору ОСОБА_4 відмовляється, на передачу гаражу у користування не претендує.

Тому ОСОБА_2 просила суд розірвати договір Серії ВМВ № 240471 від 16.12.2008 року щодо купівлі- продажу гаражу № 5-192, загальною площею 21,9 кв.м., розташований у дворі будинку №10 по вул. Ольмінського у м.Харкові та визнати за ОСОБА_2 право власності на вищевказаний гараж.

У судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, підтвердив, що грошові кошти за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 не передавав, гараж у користування не отримав. Гараж мав намір придбати для автомобіля, який збирався купити, але не зміг цього зробити в звязку з кризою. Гаражем не користується, так як не має автомобіля. До теперішнього часу в гаражі знаходиться автомобіль позивача.

Відповідач, ОСОБА_5, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказувала, що за договором купівлі-продажу від 16.12.2008 року продаж гаражу вчинено за 12 429 грн., які позивач ОСОБА_2 одержала від покупця ОСОБА_4 повністю ще до підпису договору. Своїм підписом під цим договором продавець підтверджує факт повного розрахунку за проданий гараж і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру. Крім того, гараж ОСОБА_4 придбав за згодою дружини, ОСОБА_5, тому дружина та чоловік мають рівні права на предмет договору, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Розірвано договір від 16.12.2008 року купівлі-продажу гаражу № 5-192, загальною площею 21,9 кв.м., розташований у дворі будинку №10 по вул. Ольмінського у м.Харкові, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстрований № 10793. Визнано за ОСОБА_2 право власності на гараж № 5-192, загальною площею 21,9 кв.м., розташований у дворі будинку №10 по вул. Ольмінського у м.Харкові.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції ухваливши нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Справа судовою колегію розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України, т.я. ОСОБА_5 у судові засідання апеляційного суду не зявляється, належним чином повідомлявся про дні, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони по договору купівлі- продажу від 16.12.2008 р. гаражу - позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 визнали ту обставину, що умови договору не виконувалися, як на день укладання так і в подальшому.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 16 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено дЬговір купівлі-продаж гаражу № 5-192, загальною площею 21,9 кв.м., що знаходиться у дворі будинку за адресою: м. Харків, вул. Ольмінського, 10, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстровий № 10793.

Згідно п.п.2,3,6,7,8 цього договору вартість гаражу становить 12429 грн. Своїм підписом під цим договором продавець підтверджує факт повного розрахунку будь-яких претензій фінансового характеру. Сторони домовилися, що передача ключів від гаража відбувається в день нотаріального посвідчення цього договору. Прийняття покупцем від продавця ключів від гаража свідчить про те, що передача речі відбулась. Сторони усвідомлюють, що цим актом підтверджено передачу гаража покупцю. Продавець та покупець стверджують, що цей договір відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Продавець та покупець своїми підписами підтверджують однакове розуміння значення, умов правочину та його правові наслідки для кожної із сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язує прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 4.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором, Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Судовою колегіє встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що сторонами за договором купівлі-продажу гаражу було виконані всі зобов'язання у повному обсязі, що підтверджується п. 2, п. З вищевказаного договору від 16.12.2008 p.. Позивачка - продавець ОСОБА_2 одержала від свого сина - покупця ОСОБА_4, відповідача по справі, гроші в повному обсязі, ще до підпису договору. Своїм підписом під цим договором вона підтвердила факт повного розрахунку за проданий гараж і відсутність щодо покупця будь - яких претензій фінансового характеру.

Крім того, сторони цього ж договору в день підписання домовилися, про що і посвідчили в договорі, що передача ключів від гаражу відбувається в день нотаріального посвідчення договору, тобто 16.12.2008 р.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 не прийняв від позивачки ключі від гаражу та не розрахувався за перед нею за цей гараж.

Виходячи з наведеного у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позову з підстав ^ того, що судом встановлена усна домовленість про передачу відповідачу ОСОБА_4 гаражу позивачкою після повної сплати ним його вартості, яка нібито до теперішнього часу ще не відбулася, що спростовується самим укладеним договором купівлі - продажу від 16.12.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у письмовій формі та у відповідності зі ст. 657 ЦК України, нотаріально посвідчений та зареєстрований у відповідності до діючого законодавства.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Твердження позивачки стосовно того, що відсутність права власності на будь-який автомобіль у ОСОБА_4 взагалі унеможливлює користуванням ним гаражем та наявність усної домовленості про передачу грошей за цей гараж та ключів у подальшому, яка не відбулась між ними до цього часу, а також визнання самим ОСОБА_4 цих обставин і умов не виконання умов договору, як на день укладання так і в подальшому, не приймаються колегією суддів, оскільки такі твердження суперечать вимогам ст. ст..651,655,657 ЦК України.

При цьому позивачкою не доведені обставини на які вона посилалась, як на підставу свої вимог у позові та доказів цьому, відповідно до ст.60 ЦПК України нею не надано.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи та неправильно дослідив і оцінив докази у цій справі, що є підставою для скасування рішення з ухваленням рішення в силу до вимог ст.. 309 ЦПК України про відмову у задоволені вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати і в задоволені ОСОБА_2 позову - відмовити.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ,304,п.2 ч.І ст. 307,309,313,4.2 ст.314,316,317,319,324,325 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 Вікторівни - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 18 березня 2011 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді