Справа № 2/2506/1833/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

24.03.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів 1173 грн 44 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої несплатою відповідачами комунальних послуг, а також 100 грн у відшкодування витрат на правову допомогу, 51 грн у відшкодування судового збору та 120 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Співвідповідач ОСОБА_3 не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відмову в задоволенні позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач була співвласником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, разом із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказані співвласники продали квартиру ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2010 року.

До січня 2011 року в квартирі фактично проживали відповідачі. У звязку з неналежною оплатою відповідачами комунальних послуг виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2010 року складала 1173 грн 44 коп. Зазначена сума боргу була погашена позивачем, що підтверджується квитанцією від 21.07.2010 року (а.с. 19).

Як убачається із назви позову і сформульованих позивачем у резолютивній частині позовної заяви змісту позовних вимог, предметом даного позову являється відшкодування майнової шкоди, яка як стверджує позивач, завдана оплатою нею заборгованості за комунальні послуги, що фактично спожиті відповідачами.

В якості підстави позову позивач посилається та статтю 1166 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Втім, правовідносини, що виникли з приводу користування відповідачами жилим приміщенням, яке до 22.06.2010 року належало позивачу та іншим особам на праві спільної сумісної власності, врегульовані главою 6 Житлового кодексу Української РСР. Зокрема, статтею 158 цього Кодексу встановлено, що користування наймачем жилим будинком або квартирою, що належить громадянинові на праві приватної власності, здійснюється на підставі договору найму, який укладається у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради або в органі управління, що ним утворюється.

Отже, невиконання наймачем жилого приміщення умов договору житлового найму в частині оплати на наймане ним жиле приміщення, не являється завданням майнової шкоди, як помилково вважає позивач, оскільки дані правовідносини виникають із договірних зобовязань, а не із делікту. У разі виникнення заборгованості по оплаті на користування жилим приміщенням власник такого приміщення право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті на наймане житло, а не про відшкодування майнової шкоди, як того вимагає позивач.

За таких обставин заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: