Справа № 22-ц-2704/2011 Головуючий у I інстанції Бойко В.І.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2011 року 21 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:прокурора Федорченко Л.А., представників Державного казначейства України ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами : прокуратури Чернігівської області, Державного казначейства України на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2011 року по справі за заявою ОСОБА_9 до Державного казначейства України, третя особа прокуратура Чернігівської області, про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2011 року вимоги заяви ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_9 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; 56 800 грн., як витрат за надання юридичної допомоги; 1 680 грн. витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги при розгляді даної справи, а всього 128 480 грн. Зобовязано Бобровицький РВ УМВС в Чернігівській області та прокуратуру Бобровицького району відкликати із бази даних про осіб, яким предявлено звинувачення та стосовно яких закінчено досудове слідство картки оперативного обліку ф-1, ф-1-1, ф-2, ф-4-Б на ОСОБА_9 В іншій частині вимог ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі прокуратура Чернігівської області просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким визначити розмір морального відшкодування на користь ОСОБА_9 48 000 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції при вирішенні даної справи по суті норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт погоджується щодо наявності факту моральної шкоди, проте не погоджується із розміром стягнутого морального відшкодування на користь ОСОБА_9 , вважаючи даний розмір безпідставно завищеним. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував при визначенні розміру морального відшкодування тієї обставини, що ОСОБА_9 під час розслідування кримінальної справи слідчим не затримувався, в установах обмеження волі не утримувався, заходи фізичного впливу до нього не застосовувалися, міри запобіжного заходу, повязані з обмеженням волі до ОСОБА_9 не застосовувалися, що надавало йому можливість безперешкодно продовжувати життєві та виробничі стосунки. На думку апелянта, ОСОБА_9 не представлено суду жодних доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди з боку органів досудового слідства. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розміру морального відшкодування не врахував приписи статті 13 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду та Положення про застосування цього закону. Апелянт також не погоджується з розміром стягнутих на користь ОСОБА_9 витрат на юридичну допомогу по кримінальній справі, вказуючи, що висновок суду першої інстанції в даній частині не узгоджується з приписами Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року щодо встановлення граничних розмірів компенсації витрат, повязаних із розглядом цивільних і адміністративних справ за рахунок держави, також вказані висновки суду першої інстанції не відповідають положенням Закону України „Про адвокатуру. Апелянт вказує на те, що наданих договорів та квитанцій недостатньо для стягнення коштів за послуги адвоката, суд повинен був витребувати конкретні докази за надані послуги адвоката з доведенням, які саме послуги були надані та скільки саме часу витрачено на їх надання. Апелянт вважає, що стягнення на користь ОСОБА_9 витрат за надання правої допомоги по кримінальній справі є безпідставним, просить відмовити в задоволенні вказаної частини вимог.

В апеляційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні вимог ОСОБА_9 ОСОБА_1 посилається на порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при вирішенні даного спору по суті . Апелянт зазначає, що Державне казначейство України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому стягнення коштів з Державного казначейства України як з окремої юридичної особи є незаконним. Щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_9 , то апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази її спричинення , відносно витрат на юридичну допомогу, то суд першої інстанції взагалі понесення таких витрат не досліджував, доказів того, скільки годин адвокатом витрачено на вивчення справи та участь у судових засіданнях взагалі не представлено. Крім того, на думку апелянта, питання про стягнення коштів на правову допомогу по кримінальній справі, відповідно до приписів статтей 11, 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду та Положення про застосування цього закону, до компетенції суду взагалі не відноситься, оскільки кримінальна справа була закрита не судом, а слідчим СВ Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області. Відповідно до вказаних норм закону, розмір відшкодування шкоди , зазначеної у статті 3 вказаного Закону, залежно від того, який орган проводив слідчі дії, в місячний термін з дня звернення громадянина , визначають відповідні органи попереднього слідства , про що виносять постанову. І лише у разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства , може оскаржити постанову до суду. За даних обставин апелянт вважає, що провадження у справі за заявою ОСОБА_9 у вказаній частині підлягає закриттю на підставі ч.1, п. 1 статті 205 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи , в травні 2011 року ОСОБА_9 звернувся до суду з заявою про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі, в якій, в подальшому збільшивши свої вимоги, просив відшкодувати йому за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду в сумі 150000 грн., яка завдана йому незаконним притягненням як обвинуваченого, обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, взяття в систему МВС України на облік осіб, які вчинили злочин. Також ОСОБА_9 просив відшкодувати йому витрати, повязані з наданням юридичної допомоги по кримінальній справі в сумі 56800 грн.; зобовязати орган досудового слідства, який проводив досудове слідство та прокурора, який здійснював нагляд за досудовим слідством та підписував на нього картки оперативного обліку ф-1, ф-1-1, ф-2, ф-4-Б відкликати дані картки із бази даних про осіб, якім предявлено обвинувачення та стосовно яких закінчено досудове слідство. В обґрунтування заяви про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України вказаних сум ОСОБА_9 зазначав, що він перебував під слідством і судом з 27 жовтня 2006 року по 27 грудня 2010 року, а всього 4 роки 2 місяці, відносно нього була обрана міра запобіжного заходу підписка про невиїзд. 27 грудня 2010 року СВ Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9П.в скоєнні злочинів, передбачених ч.1, ч.2, ч.3 статті 258 Кримінального кодексу України , закрита на підставі п.2,ч.1 статті 6 КПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 62 /947 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1, ч.2, ч. 3 статті 358 Кримінального кодексу України перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню в частині тверджень апелянтів щодо необхідності закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_9 до Державного казначейства України про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі та відповідно, скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині. На підставі приписів статті 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду , ч.1, п. 1 статті 205 ЦПК України рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2011 року в частині стягнення з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_9 56800 грн. витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі підлягає скасуванню. Необхідно закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_9 до Державного казначейства України про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі ; на підставі приписів ч.1, ч. 2 статті 206 ЦПК України повідомити ОСОБА_9 щодо розгляду даної заяви в порядку, регламентованому приписами статті 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду .

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що починаючи з 27 жовтня 2006 року по 27 грудня 2010 року ОСОБА_9 перебував під слідством та судом. Відповідно до постанови слідчого СВ Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області, кримінальна справа № 62 / 947 по обвинуваченню ОСОБА_9, ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, ч.2, ч.3 статті 358 КК України закрита на підставі п.2, ч.1 статті 6 КПК України. В постанові також зазначено : запобіжний захід, обраний 26 січня 2010року колегією суддів апеляційного суду Чернігівської області Куриленку С.П. та Андрушківій Л.Б., - підписку про невиїзд, скасувати. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і це підтверджується матеріалами кримінальної справи № 62 / 947, даної обставини не заперечував і ОСОБА_9, що з питання відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі, в порядку , визначеному статтею 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду , він не звертався , подавши одразу вказану заяву до суду першої інстанції.

Статтею 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду регламентовано , що розмір відшкодовуваної шкоди , зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо справу закрито судом при розгляді її в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою ( ухвалою ) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду вищої інстанції в апеляційному порядку . Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись із скаргою до відповідного прокурора.

Відповідно до пункту 11 „Положення про застосування Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, для визначення розміру шкоди , переліченої в пунктах 1, 3, 4 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися: 1). при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів.

Згідно п.12 вказаного Положення у місячний термін з дня звернення громадянина даний орган витребовує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену частиною 1 статті 12 Закону постанову (ухвалу).У разі незгоди з винесеною постановою ( ухвалою ) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду.

Приймаючи до уваги ту обставину , що ОСОБА_9 з питання відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі, в порядку , визначеному статтею 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду , не звертався , подавши одразу вказану заяву до суду першої інстанції, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги Державного казначейства України щодо невідповідності висновків рішення суду першої інстанції у вказаній частині вимог ОСОБА_9 нормам закону, які регламентують спірні правовідносини.

За даних обставин , на підставі приписів ч.1, п. 1 статті 205 ЦПК України, підлягає закриттю провадження у справі за заявою ОСОБА_9 до Державного казначейства України про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі. На підставі положень ч.1, ч. 2 статті 206 ЦПК України необхідно повідомити ОСОБА_9 щодо розгляду даної заяви в порядку , регламентованому приписами статті 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду .

Керуючись статтею 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду , статтями : ч.1, п. 1 статті 205; ч.1, ч. 2 статті 206, 303, 304, 307; ч. 1 статті 310 , 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України , апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Чернігівської області задовольнити.

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2011 року в частині стягнення з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_9 56800 грн. витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі, - скасувати.

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_9 до Державного казначейства України про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету суми витрат, сплачених за надану юридичну допомогу по кримінальній справі.

Повідомити ОСОБА_9 щодо розгляду даної заяви в порядку , регламентованому приписами статті 12 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: