Справа №2-137/11
Р І Ш Е Н Н Я (ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болоніної М.Б.

при секретарі Шараповій О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вільногірську цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось КП «Жилсервіс»з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, де зазначає, що квартира в АДРЕСА_1, в якій проживають відповідачі, знаходиться у приватній власності відповідача ОСОБА_2 і між ним та позивачем 17.09.2009 р. було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст.ст.151,156 ЖК України власники квартири зобовязані забезпечувати схоронність житла, проводити його поточний і капітальний ремонт, утримувати у порядку прибудинкову територію, а також повнолітні члени сімї власників житлового приміщення зобовязані приймати участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. У ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»вказано, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Положеннями ст.ст.319,322 ЦК України встановлено, що власність зобовязує і власник зобовязаний утримувати належне йому майно. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитками, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відповідачі своїх обовязків щодо оплати не виконують, у звязку з чим станом 01.02.2010 р. їх заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги становить 1000,47 грн., яка складається заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території 450,94 грн. та заборгованості за послуги водозабезпечення і водовідведення 549,53 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість та відшкодувати за їх рахунок понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Під час попереднього розгляду справи позивач подав заяву про зміну позовних вимог (ар.с.17), відмовившись від позовних вимог до ОСОБА_3, оскільки вона не є власником квартири.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про дату слухання справи повідомлений у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (ар.с.34), тому з урахуванням вимог ст.224 ЦПК України та думки представника позивача суд дійшов до висновку про можливість постановлення заочного рішення по справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною у позові адресою квартири не зареєстрований, але є одноособовим власником квартири; на момент розгляду справи відповідачем заборгованість по житлово-комунальних послугах не відшкодована.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі письмові докази, в тому числі договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений 17.09.2009 р. між КП «Жилсервіс»та відповідачем ОСОБА_2 (ар.с.5-6), довідку про паспортну реєстрацію у квартирі у АДРЕСА_2, та склад сімї відповідача (ар.с.7), витяги з особового рахунку №04140017 на імя ОСОБА_2 щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги (ар.с.8,9), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача та письмових матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який є власником квартири, в порушення норм діючого законодавства та умов договору тривалий час не оплачує житлово-комунальні послуги, які надає підприємство позивача, у звязку з чим за ним обліковується заборгованість, тобто вимоги позивача являються законними та обґрунтованими.

Заперечень проти позову відповідач не надав, суму заборгованості не оспорював.

Згідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. та за розміщення оголошення у пресі у сумі 100грн., які підтверджені документально (ар.с.1,35), а також підлягає стягненню в доход держави судовий збір (державне мито) в сумі 51грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,213,215,218,226 ЦПК України, ст.ст.319,322,325 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 (із змінами та доповненнями), суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Жилсервіс»Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_1 (відомості про дату і місце народження, місце роботи та ідентифікаційний номер відсутні), на користь КП «Жилсервіс»Вільногірської міської ради (юридична адреса: 51700, м.Вільногірськ Дніпропетровської обл., вул.Лен.Комсомолу, буд.53, банківські реквізити: р/р 3574 ДГРУ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ОКПО 36489096) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 1000 грн. 47 коп. та у відшкодування судових витрат 130 грн., всього 1130 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію повного рішення направити відповідачу в порядку ст.227 ЦПК України.

СУДДЯ М.Б.БОЛОНІНА