Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/3158/11 Головуючий у 1-й інст. Коренюк (Коростенський м.р.с.) 2-2308/11
Категорія 48 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Забродського М.І.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2011 року, -

встановила:

Позивачка у липні 2011 року звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, і просила ухвалити рішення про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на її користь для утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А також допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2011 року позовну заяву задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, і ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, у межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як видно із матеріалів справи, 15 вересня 2006 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №7. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Добровільно відповідач не надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому вона була змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів.

Згідно рішення суду від 20 вересня 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 11.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд ухвалив рішення не перевіривши всіх фактів, які мають значення по справі, не врахував того, що він не заперечує сплачувати аліменти, однак в меншому розмірі, як зазначено в рішенні суду.

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Як видно із матеріалів справи, докази, якими обґрунтовує суд стягнення із відповідача аліментів на користь позивачки в розмірі ? частини від його заробітку відсутні, обставини, що мають значення для справи, судом не зясовані належним чином.

Зокрема, як вбачається із пояснень відповідача, з позивачкою шлюб не розірваний, вони проживають разом, він крім малолітнього сина ОСОБА_5, ще виховує і утримує дитину позивачки від першого шлюбу.

Сама позивачка просить змінити рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини з ? частини на ? частину, тобто вона визнала апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі, як це передбачено вимогами ч.2 ст. 300 ЦПК України.

Згідно ч.1 п.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2011 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_2 аліментів з ? до ? частини всіх видів заробітку. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Судді