АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа Ив22-3275 , 2011 р. Категорія:79
Головуючий у І інстанції Котьо 1.В. Доповідач - Політрпова ОМ.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 роки липня місяця 28 дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Полікарпової О.М.

судців: Вербицької Л.І.

ОСОБА_1 при секретарі: Кримцевій 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції та Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 червня 2011 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д., заінтересовані особи : Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк), Херсонська філія приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», а також за вимогою про виключення майна з акту опису й арешту,

встановила:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відцілу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі ВДВС) ОСОБА_3 та з вимогою про виключення майна з акту опису й арешту, посилаючись на той факт, що у провадженні цієї посадової особи знаходився на примусовому виконанні виконавчий лист, виданий Комсомольським районним судом м.Херсона за рішенням від 22 травня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 131 163, 73 грн. На виконання вказаного рішення старшим державним виконавцем Шмиголем Ф.Д., без урахування положень Закону України «Про заставу», 18.06.2010 року проведено опис і арешт належного боржнику автомобіля ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1, про що боржнику стало відомо 21.06.2010 року. Зазначений автомобіль знаходився на зберіганні в гаражно-будівельному кооперативі «Шуменський», звідки його ОСОБА_3 вилучив і передав на відповідальне зберігання ПП СП «Юстиція». Скаржник зазначає, що він не був повідомлений про проведення виконавчих дій та не мав можливості скористатися своїм правом на участь у них.

Просив визнати дії старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. щодо складання акту опису й арешту автомобіля від 18.06.2010 року неправомірними, скасувати зазначений акт, зобов'язати ОСОБА_3 повернути йому вилучений автомобіль.

29.03.2011 року ОСОБА_2 доповнив свою скаргу, просив визнати дії старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. по винесенню постанови від

19.03.2010року про опис і арешт заставного майна, заборону його відчуження незаконними, скасувати зазначену постанову.

Ухвалою суду від 07 червня 2011 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. щодо складання акту опису й арешту автомобіля від 18.06.2010 року неправомірними, скасовано цей акт та повернуто ОСОБА_2 вилучений у нього автомобіль ОСОБА_4, держ.номер ВТ 6126 АН.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 щодо визнання протиправними дій старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. по винесенню постанови від

19.03.2010року про опис і арешт заставного майна, заборону його відчуження, скасування зазначеної постанови, а також про виключення належного ОСОБА_2 майна з акту опису і арешту від 18.06.2010 року відмовлено.

Виконавче провадження № 18118519, відкрите ВДВС 19.03.2010 року за виконавчим листом № 2-1664/09, виданим Комсомольським районним судом м.Херсона 06.08.2009 року відновлено.

В апеляційних скаргах ВДВС і Банк просять ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 червня 2011 року частково скасувати та постановити нову, якою визнати дії старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. щодо складання акту опису й арешту автомобіля від 18.06.2010 року правомірними. В іншій частині ухвала суду не оскаржується.

В обґрунтування скарги апелянти посилаються на неправильне та неповне встановлення обставин по справі, неправильну оцінку доказів, порушення судом першої інстанції норм матеріального права .

У запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_2 вказує, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційних скарг вважає непереконливими, а також звертає увагу на те, що у апелянтів немає права на апеляційне оскарження ухвали суду.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія судців приходить до висновку, що скарги підлягають задоволенню.

Задовольняючи вимоги заявника в частині визнання дій старшого державного виконавця Шмиголя Ф.Д. по складанню акту опису й арешту автомобіля від 18.06.2010 року неправомірними, скасовуючи зазначений акт та повертаючи заявнику вилучений автомобіль, районний суд виходив з того, що на час проведення опису і арешту заставленого майна були відсутні умови для звернення стягнення на нього, передбачені ст. 20 Закону України «Про заставу», а саме: не було рішення суду про звернення стягнення на заставлене майно.

Судова колегія вважає, що такий висновок не ґрунтується на нормах матеріального права.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса , якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у двох випадках, в тому

числі і якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що звернення стягнення на заставлене майно можливо як на виконання рішення про звернення стягнення на заставлене майно, так і на виконання рішення про стягнення грошових коштів.

З матеріалів справи вбачається, що з 19.03.2010 року на виконанні у відділі державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у Херсонській області, знаходиться рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 22 травня 2009 року, за яким з ОСОБА_2 на користь ВАТ«Державний ощадний банк» достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 131163, 73 грн. (а.с.105, 109). 30.04.2010 року, 8.05.2010 року 07.06.2010 року старшим державним виконавцем складались акти про неможливість виконання судового рішення (а.с.112-114). 18.06.2010 року складено акт опису й арешту майна, предметом якого є автомобіль ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1, який знаходився на зберіганні в гаражно-будівельному кооперативі «Шуменський» (а.с.8-10). Зазначений автомобіль є предметом договору застави, укладеного між ВАТ«Державний ощадний банк» та ОСОБА_2 (а.с. 107- 108).

За таких обставин, коли є рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором в грошовому еквіваленті і це зобов'язання боржника забезпечене заставою, колегія судців вважає, що це є підставою для звернення стягнення на заставлене майно у виконавчому провадженні, а отже, рішення суду виконується у передбаченому законом порядку, дії старшого державного виконавця по арешту і опису майна є правомірними.

Висновок суду про те, що захист інтересів стягувача-заставодержателя можливий лише за наявності рішення суду про звернення стягнення на майно не ґрунтується на законі, оскільки при наявності судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет застави буде подвійним стягненням.

З огляду на викладене, ухвала суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з постановлениям нової, про відмову у задоволенні скарги боржника.

Аргументи скаржника про відсутність у апелянтів права на оскарження судового рішення суду колегією суддів не приймаються, як такі, що суперечать нормам цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ЗОЗ, 307,312 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційні скарги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк» та Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 07 червня 2011 року в частині визнання дій старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо складання акту опису і арешту автомобіля ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1 від 18 червня 2010 року неправомірними, скасування зазначеного акту та повернення ОСОБА_2 автомобіля

ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1 скасувати, постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні цих вимог.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення

Головуючий

Судді