АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22- ц -7523/2011 р. Головуючий 1 інст. Ольховський Є.Б.
Категорія: право власності Доповідач Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

іменем України

7 червня 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: 2-га Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що після смерті 20.11.1998 року ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Добродецького 30. Будинок фактично успадкував ОСОБА_7 та онуки покійної - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після смерті 06.12.2006р. ОСОБА_7 останній заповідав усе своє майно ОСОБА_3 та своєму синові - ОСОБА_4

Оскільки за життя ОСОБА_7 прийняв але не оформив спадщину ОСОБА_3 просила суд визнати за ним право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, та визнати за нею право на ? частину в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві.

ОСОБА_4 позов не визнав, подав зустрічний позов в якому прохав визнати за ним право власності на ? частину спірного будинку в порядку спадкування за законом, зазначивши, що ОСОБА_3 ніколи не приймала участі в будівництві та утримання будинку по вул. Добродецького 30 і він в порядку набувальної давності з 1998 року, прийняв спадщину після смерті бабусі - ОСОБА_6, оскільки разом зі своїми двоюрідними братом та сестрою ОСОБА_2, за якими судом визнано право по ? частині спірного будинку, проживав в ньому у фактично сам його утримував. Зазначив, що ОСОБА_3 повинна бути усунена від спадщини на підставі вимог ст. 1224 ЦК України.

Справу розглянуто за відсутності представника 2-ї Держнотконтори та ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відповідності до їх письмових заяв з проханням розглядати справу у їх відсутність. ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов ОСОБА_4 підтримали в повному обсязі. Проти позову ОСОБА_3 заперечували за підставами зазначеними в позовній заяві ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року позовні вимоги за основним позовом задоволено.

Суд визнав за ОСОБА_7 право власності на ? частину домоволодіння з надвірними будівлями в м. Харків, вул. Добродецького 30, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину цього ж домоволодіння з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7.

Позов ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - залишено без задоволення.

Рішення районного суду та ОСОБА_1, ОСОБА_2 оскаржили в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким позов ОСОБА_4 задовольнити, в задоволенні позову ОСОБА_3, - відмовити.

Інші особи, що брали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом і вбачається з матеріалів справи, після смерті 20.11.1998 року ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Добродецького 30. (а.с.5)

Будинок фактично успадкував син спадкодавці, - ОСОБА_7 який 9 липня 1999р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом видане 2-ю Харківською Державною нотаріальною конторою.(а.с.9)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2008 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області, свідоцтво про право на спадщину за законом видане 2-ю Харківською Державною нотаріальною конторою 9 липня 1999р. на імя ОСОБА_7 визнано не дійсним, а за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 онуками покійної ОСОБА_6 визнано право власності по ? частині вказаного домоволодіння. (а.с.49-51, 78-79).

Після смерті 06.12.2006р. ОСОБА_7 останній заповідав усе своє майно ОСОБА_3 та своєму синові - ОСОБА_4 (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання за ним права власності в порядку набувальної давності, суд першої інстанції обґрунтовано не застосував до спірних правовідносин норму ч. 1 ст. 344 ЦК України як підставу визнання за ОСОБА_4 права власності на приміщення будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Добродецького 30. Суд правомірно врахував положення ст. 5 ЦК України про дію законів у часі та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р. (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже, визнання судом права власності на нерухоме майно не може мати місце раніше 1 січня 2011 р.

Однак подальші висновки суду про визнання права власності за померлим ОСОБА_7 не відповідають вимогам діючого законодавства.

Згідно з положеннями п.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Суд першої інстанції усупереч вимогам ст. 25 ЦК України, статей 27 - 31 ЦПК України вирішив питання про права ОСОБА_7, цивільна та цивільна процесуальна правоздатність і дієздатність якого припинена у зв'язку з його смертю.

При ухваленні зазначеного рішення суд також не врахував роз'яснення, викладені з цього питання в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Де зокрема зазначається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Матеріали справи не містять даних про те, що сторони звертались до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня.

Спадкоємці не позбавлені можливості оформити свідоцтво про право на спадщину звернувшись в нотаріальну контору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та в задоволенні позову ОСОБА_3, - відмовити.

В іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді