АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: «відшкодування шкоди» Доповідач:ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю, ОСОБА_2,

при секретарі: Колісник Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторз», про стягнення неустойки за затримку усунення недоліків товару та відшкодування моральної шкоди , -

встановила:

У серпні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 26 жовтня 2007 року придбала у Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» (ВАТ «Завод ім. Фрунзе») автомобіль «Нуипсіаі Тисзоп», кузов № НОМЕР_1, під час експлуатації якого вона виявила приховані недоліки у вигляді нерівномірності діагоналей трансмісії автомобіля, внаслідок чого автомобіль змінював траєкторію руху, а також несправність звукового сигналу та системи подушок безпеки.

У звязку з викладеним, 29 січня 2008 року ОСОБА_3 звернулась до ВАТ «Завод ім. Фрунзе» з проханням усунути вказані недоліки та надати їй на час їх усунення інший автомобіль для використання.

Листом від 07 лютого 2008 року відповідач запропонував їй передати йому автомобіль для складання рекламаційного акту та надати згоду на проведення експертизи автомобіля, а листом від 13 березня 2008 року повідомив її про те, що проведеною перевіркою технічного стану автомобіля заявлений недолік виявлено не було та у разі незгоди з вказаним висновком просив повторно надати письмову згоду на проведення експертизи. Листом від 07 травня 2008 року ВАТ «Завод ім. Фрунзе» повідомило про втрату нею права на гарантійне обслуговування у звязку з порушенням терміну виконання чергового технічного обслуговування.

Посилаючись на те, що у передбачений законом строк недоліки товару відповідачем усунені не були, ОСОБА_3 просила стягнути з ВАТ «Завод ім. Фрунзе» на її користь неустойку за весь час прострочення усунення недоліків в розмірі 585 888 грн., витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 12 000 грн. та стягнути на відшкодування завданої їй моральної шкоди 100 000 грн.

ВАТ «Завод ім. Фрунзе» позов не визнало, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалено стягнути з ВАТ «Завод ім.. Фрунзе» на її користь 585 888,00 гривень неустойки за прострочення усунення недоліків товару, 20 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 30 гривень - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього - 605 918,00 гривень.

В апеляційній скарзі ВАТ «Завод ім. Фрунзе», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заявленого нею позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обгрунтованість рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив із доведеності позивачкою наявності недоліків придбаного нею у відповідача автомобілю, які відповідач шляхом проведення гарантійного ремонту у передбачений законом строк не усунув, що є підставою для стягнення з нього неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день прострочення усунення недоліків, а також відшкодування завданої позивачці моральної шкоди.

Однак, погодитися з такими висновками не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 26 жовтня 2007 року ОСОБА_3 придбала у ВАТ «Завод ім. Фрунзе» автомобіль «Hyundai Tucson», кузов KMHJN81BP8U746036, 2007 року випуску.

29 січня 2008 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила усунути виявлений нею в процесі експлуатації недолік - нерівномірність діагоналей трансмісії автомобіля, на час ремонту надати їй для використання інший автомобіль та повідомила про те, що забрати автомобіль для проведення ремонту можливо за місцем її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Частиною І статті 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов'язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про усунення недоліків.

Відповідно до п. 9. ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

Правовідносини з приводу проведення гарантійного ремонту дорожніх транспортних засобів (ДТЗ) регулюються спеціальним нормативно-правовим актом - Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року №721 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції У країни 20 січня 2005 року за № 72/10352 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 20, 21, 24, 25, 29, 30 Порядку підставою для розгляду вимоги Споживача щодо виконання гарантійного ремонту ДТЗ є письмова заява споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається Споживач, а також вимоги Споживача. Для виконання гарантійного ремонту ДТЗ доставляється Споживачем на один із пунктів сервісної мережі з компенсацією Виконавцем (Продавцем, Виробником) Споживачу підтверджених витрат на транспортування ДТЗ. Під час приймання ДТЗ на гарантійний ремонт Виконавець у присутності Споживача перевіряє споживчі властивості ДТЗ, його укомплектованість, наявність видимих пошкоджень чи дефектів на поверхні ДТЗ, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб Виробника або Виконавця (за дорученням Виробника), свідоцтво про реєстрацію автомобіля або тимчасовий реєстраційний талон та Сервісну книжку та встановлює наявність заявленого недоліку. За результатами огляду ДТЗ Виконавець оформлює наряд-замовлення на виконання робіт, необхідних для усунення виявлених недоліків. Документом, який підтверджує передавання ДТЗ на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. Споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту. Виконавець (Продавець або Виробник) зобов'язаний протягом трьох діб розглянути Претензію за участю Споживача та скласти в двох примірниках рекламаційний акт. Якщо Споживач і Виконавець (Продавець, Виробник) не дійшли згоди щодо причин виникнення недоліків у ДТЗ, Споживач має право вимагати направлення ДТЗ на експертизу до випробувальних центрів та лабораторій, що акредитовані згідно із законодавством України.

Таким чином, перебіг строку гарантійного ремонту починається з дати передавання автомобіля для проведення ремонту на підставі складеного за участю Споживача наряд-замовлення із зазначенням в ньому обсягів та терміну виконання гарантійного ремонту.

Встановлено, що на звернення ОСОБА_3 до ВАТ «Завод ім. Фрунзе» від 29 січня 2008 року з приводу усунення нерівномірності діагоналей трансмісії автомобіля, відповідач повідомив ОСОБА_3 листом від 07 лютого 2008 року про те, що для задоволення вимог про проведення гарантійного ремонту позивачці необхідно надати автомобіль для складання рекламаційного акту та запропонував забезпечити можливість доступу та наявність автомобіля 11 лютого 2008 року за адресою проживання Споживача.

Проте 11 лютого 2008 року працівники ВАТ «Завод ім. Фрунзе» не змогли забрати автомобіль у звязку з відсутністю позивачки за місцем її проживання, що підтверджується відповідним актом.

27 лютого 2008 року ОСОБА_3 повторно звернулася до відповідача з аналогічними вимогами про усунення недоліків товару - нерівномірності діагоналей трансмісії автомобіля, 04 березня 2008 року в її присутності було проведено діагностику ходової частини та кузова автомобіля, що підтверджується попереднім заказ-нарядом від 4 березня 2008 року та складено акт № 1 перевірки технічного стану автомобіля, відповідно до висновків якого недолік - нерівномірність діагоналей трансмісії не підтвердився та запропоновано проведення за рахунок ВАТ «Завод ім. Фрунзе» незалежної експертизи за письмової згоди позивачки з наданням автомобіля.

06 березня 2008 року було проведено повторну діагностику автомобіля за участю ОСОБА_3 та складено акт № 2 про те, що недолік у вигляді «уводу автомобіля під час руху вліво» не підтвердився.

Крім того, 07 березня 2008 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила провести діагностику та гарантійний ремонт автомобіля з метою усунення несправностей звукового сигналу та системи подушок безпеки. В цей жне день представник відповідача підтвердив наявність зазначеного позивачкою недоліку, який було усунуто відповідно до наряд-заказу 12 березня 2008 року, про що двічі було повідомлено позивачку шляхом направлення їй листів 13 березня та 27 липня 2008 року.

З вимогою про направлення автомобіля на експертизу до випробувальних центрів та лабораторій, що акредитовані згідно із законодавством України, ОСОБА_3 до відповідача не зверталась.

Відповідно до ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тошо, суд призначає експертизу.

Відповідно до висновку призначеною ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 червня 2009 року комплексної судової автотехнічної, транспортно -трасологічної, трасологічної та автотоварознавчої експертизи ХНДІСЄ ім. засл. ОСОБА_4Бокаріуса № 572/5723/5724/9784 від 12 листопада 2009 року проведеним вимірюванням геометричних параметрів кузову та кутів установки коліс автомобіля «Hyunday Tucson» н.з. АХ2215ВС відхилень від нормативних вимог не виявлено, ходова частина автомобіля знаходиться у технічно справному та придатному до експлуатації стані.

Таким чином, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачка не довела факту наявності недоліків автомобіля, усунути які був зобовязаний відповідач в рамках гарантійного ремонту та у передбачені законом строки, порушення яких є підставою для стягнення з нього неустойки, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині стягнення неустойки за прострочення усунення недоліків товару.

Висновок лабораторії експертизи транспорту Харківського національного автомобільно-дорожнього університету від 17 грудня 2007 року та акт діагностики транспортного засобу про наявність деформації передньої частини кузова автомобіля та зміщення «базових точек» кузова не є в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК належними та допустимими доказами наявності недоліків товару, оскільки ХНАДУ не є експертною установою, не має спеціального дозволу та акредитації на проведення досліджень автомобілів «Hyunday», під час дослідження не були присутніми представники ВАТ "Завод ім. Фрунзе», виконавці зазначеного висновку не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків, які суперечать іншим доказам у справі, зокрема, актам проведеної відповідачем діагностики стану транспортного засобу від 04 та 06 березня 2008 року та вищевказаному висновку комплексної судової автотехнічної, транспортно- трасологічної, трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 572/5723/5724/9784 від 12 листопада 2009 року, підстав для сумнівів в обєктивності якої у суду немає.

Посилання позивачки на те, що під час проведення вищевказаної комплексної експертизи, предметом дослідження був інший автомобіль, є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 особисто приймала участь у випробуваннях, зауважень не висловлювала, а помилкове зазначення у фототаблиці до експертизи ідентифікаційної таблички іншого автомобіля не спростовують висновків експертів щодо відсутності недоліків саме автомобіля позивачки.

Стаття 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який також поширюється на спірні правовідносини, передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Однак, судом не встановлено, що придбаний позивачкою автомобіль є небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, а тому висновок суду про наявність передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди є помилковим.

Оскільки порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга ВАТ «Завод ім. Фрунзе» підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленого ОСОБА_3 позову.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 червня 2011 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторз» про стягнення неустойки за затримку усунення недоліків товару та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» сплачені останнім за подвння апеляційної скарги судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи 850 грн. та 120 грн. відповідно.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді