АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-1458, 2011 p Категорія 50 Головуючий у 1-й інстанції Сіденко С.І.
Доповідач - Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Лісової Г.Є.

Суддів : Семиженка Г.В.

Прокопчук Л.П. при секретарі Ващенко A.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

встановила:

15.07.2010року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що його сестра ОСОБА_4 перебувала в шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

24 травня 2010 року сестра померла і діти відразу були передані йому, так як на день смерті матері залишилися без батьківського піклування. 28.05.2010 року голова районної державної адміністрації видав розпорядження про тимчасове влаштовання дітей в його родину. За життя матері дітей відповідач погано ставився до неї, часто влаштовував сварки, що негативно впливало на психіку дітей. 8.05.2010 року ОСОБА_3 влаштував сварку, під час якої погрожував, ображав, обзивав нецензурними словами дружину та старшу дочку ОСОБА_5, після чого зник з дому намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, залишивши дітей із хворою дружиною, ухиляючись від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей створивши тим самим небезпеку для життя та здоров»я дітей, оскільки старша дочка ОСОБА_5 не могла забезпечити догляд хворої матері та молодшої сестри. Відповідач з початку 2010 року зловживав своїми батьківськими правами шляхом погроз, примушувань, залякування дітей, залишення ОСОБА_6 без догляду знаходячись у відпустці по догляду саме за цією дитиною, частому вживанню алкогольних напоїв, влаштуванню сімейних скандалів, що носили характер насилля в сім»ї.

Просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти в його користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнути понесені ним судові витрати.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 просить його скасувати. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і

процесуального права.

У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримані підстав викладених у ній, вважають, що рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу не визнали, просять її відхили, як безпідставну і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд виходив з то що підстав для позбавлення його батьківських прав немає та враховуючи те, і позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення, та інших прав, які виникають факту спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов»язки. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав згідно ст.164 СК України, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з інше закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов»язків вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками а наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позов ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 заявлеж підстав жорстокого поводження з дітьми.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови №3 30.03.2007 року з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

У Законі України «Про попередження насильства в сім»ї» від 15.11.2001 рою наступними змінами і доповненнями дано визначення фізичного насильства в сім»ї умисного нанесення одним членом сім»ї іншому члену сім»ї побоїв, тілесних ушкоджень що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного психічного здоров»я, нанесення шкоди його честі і гідності та психологічного насильств: сім»ї як насильства, пов»язаного з дією одного члена сім»ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдавав або завдається шкода психічному здоров»ю.

Позивач не надав суду переконливих доказів, які б підтверджували факт фізичні та психологічного насильства відповідача в сім»ї по відношенню до дітей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебував зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 11.01.1997 року. У пер шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с.22, 32).

Оскільки на день смерті дружини ОСОБА_3 був відсутній в сім»ї діти передані 24.05.2010 року позивачу ОСОБА_2, брату померлої ОСОБА_4 (а.с.9) на тимчасове проживання відповідно до розпоряджень голови Цюрупинської районної державної адміністрації №368,369 від 28.05.2010 року (а.с.10).

Суд підставно прийшов до висновку, що відсутність відповідача на день смерті дружини в родині не можна вважати психологічним чи фізичним насильством над дітнім.

Сім»я ОСОБА_3 не була зареєстрована як така, де існують випадки вчинення насильства в сім»ї або виникає реальна загроза його вчинення, відповідач не притягався до відповідальності за вчинення насильства в сім»ї. Він також не притягався відповідальності за п»янство, хуліганство. Позивач і сам не наводить конкретних фактів, які б свідчили про негативне ставлення відповідача до своїх дітей та вжиті з цього приводе до нього заходи. Не можуть бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і обставини, які мали місце 8.05.2010 року, оскільки конфлікт, який виник в сім»ї має місце між відповідачем та братами дружини. У порушенні кримінальної справи проти позивача та його брата по даному факту відмовлено постановою ДІМ Цюрупинського РЕ УМВС України в Херсонській області від 12.05.2010 року.

Допитана судом свідок ОСОБА_9., медична сестра, яка часто бувала в цій сім»ї так як ОСОБА_4 хворіла, в своїх показаннях не навела випадків жорстокого поводження батька з дітьми чи з дружиною, свідком яких вона могла б бути. Як свідок показала, що їй відомо лише зі слів старшої дочки, що ОСОБА_3 ображав її та матір до свого від»їзду з родини 8.05.2010 року, а також показала, що діти були пригнічені. Проте ОСОБА_9, як працівник охорони здоров»я, з інформацією до відповідних органів про те, що в сім»ї ОСОБА_3 існує жорстоке поводження з дітьми не зверталася, вона також не стверджує, що пригнічений стан дітей викликаний саме поведінкою батька, адже діти могли бути пригніченими і через невиліковну хворобу своєї матері.

Свідок ОСОБА_10 показала, що відповідач відвідував батьківські збори в школі, є членом батьківського комітету, дочка ніколи не скаржилася на батька, слідів побоїв на дитині не бачила, ОСОБА_5 успішно пройшла атестацію і була переведена до 8 класу.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 показали, що відповідача знають з позитивної сторони, він не зловживав спиртними напоями, піклувався про дітей.

Суд обгрунтовано прийшов до висновку, що показаннями цих свідків спростовуються показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про постійні скандали в родині за життя ОСОБА_4, про жорстоке виховання дітей.

Та обставина, що суд не взяв до уваги думку дитини ОСОБА_5, яка не бажає повертатися до батька, не суперечить вимогам ст.171 СК України.

Відповідно до вимог ст.19 СК України при розгляді судом спору про позбавлення батьківських прав є обов»язковою участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідач проживає в АДРЕСА_1, однак висновок про позбавлення його батьківських прав щодо двох неповнолітніх дітей наданий не органом опіки і піклування, яким є виконавчий комітет Брилівської селищної ради, а службою у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації.

За таких обставин суд підставно не погодився з письмовим висновком, складеним з приводу даного спору не органом опіки та піклування, як визначено законом.

Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутові умови проживання неповнолітніх дітей у сім»ї були задовільні. Діти проживали у будинку з автономним опаленням, постійним водопостачанням, який складається з 4 кімнат, житловою площею 50,2 кв.м., відповідач не тільки заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а й вживає активних дій, спрямованих на те, щоб повернути дітей додому, посилаючись на те, що він хоче піклуватися про своїх дітей, займатися їхнім вихованням.

Відповідно до ст.291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров»я має право на сім»ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім»єю, крім випадків встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв»язків з членами своєї сім»ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України, , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: