АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: спадкові Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Коліснику Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 травня 2011 року та додаткове рішення того ж районного суду від 16 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» Валківського району Харківської області, третя особа: Валківська районна державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на майновий пай, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому вказувала на те, що 06 грудня 1997 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі й з майнового паю в ПСП «Мельникове» Валківського району Харківської області. Заяву про прийняття спадщини після своєї матері позивачка подала до нотаріальної контори в установлений законом строк, але оформити спадщину на майновий пай вона не може, оскільки сертифікати номінальною вартістю 1 000 000,00 крб. кожен, що були видані на імя її матері, та які свідчать про її право часткової власності на майно в АСП «Мельникове», не були замінені на свідоцтво про право власності на майновий пай.

АСП «Мельникове», свого часу було реорганізовано в ПСП «Мельникове», однак дирекція останнього відмовляється в добровільному порядку видати свідоцтво на право власності на майновий пай, що перешкоджає оформленню позивачкою своїх спадкових прав після матері на належний тій майновий пай.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на майновий пай в ПСП «Мельникове» Валківського району Харківської області в порядку спадкування після своєї матері ОСОБА_3, померлої 06 грудня 1997 року.

У процесі розгляду справи судом по суті, позивачка ОСОБА_2 доповнила свої позовні вимоги й додатково просила суд включити її як спадкоємицю померлої особи, яка мала право на майновий пай, у список осіб, які мають право на майновий пай, в Протокол загальних зборів КСП «Мельникове» Валківського району Харківської області від 18 січня 2000 року, оскільки вона не була включена до цього протоколу помилково.

Представник відповідача - Приватного сільськогосподарського підприємства «Мельникове» Валківського району Харківської області заявлені позивачкою вимоги не визнав, та заперечуючи проти задоволення цих вимог, посилався на їх безпідставність.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 10 травня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на майновий пай відмовлено.

Додатковим рішенням того ж районного суду від 16 серпня 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, що стосується включення її як спадкоємиці померлої ОСОБА_3 у список осіб, які мають право на майновий пай, в Протокол загальних зборів КСП «Мельникове» Валківського району Харківської області від 18 січня 2000 року.

Не погодившись із прийнятим судом по справі рішенням, позивачка ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення як незаконне і несправедливе та ухвалити по справі нове рішення по суті заявлених нею позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Зокрема апелянт вказує на те, що спадкодавиця - її мати ОСОБА_3 протягом багатьох років була членом КСП «Мельникове», а тому на час своєї смерті в 1997 році мала право на частку у спільному колективному майні підприємства, але не була включена до списку осіб, які мають право на майновий пай при розпаюванні майна в 2000 році в звязку зі смертю.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, та відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, на вказану обставину належної уваги не звернув, як залишив поза увагою й Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», якою затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, згідно п. 4 якого до списку осіб, що мають право на майновий пай, включаються також спадкоємці осіб, які мали право на майновий пай.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи цивільно-правовий спір суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Право на майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві визначається законодавством України, зокрема законами України «Про власність», який діяв на виникнення спірних правовідносин та «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Таке право мають усі члени колективного сільськогосподарського підприємства, які були такими станом на 1 березня 1992 року, у тому числі пенсіонери та тимчасово відсутні члени господарства, не позбавлені членства в колективному сільськогосподарському підприємстві.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» затверджено Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів КСП, у тому числі реорганізованих, Порядок визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення, Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки.

Відповідно до вказаної Методики проводиться уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, у яких не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, з метою визначення або уточнення розмірів майнових паїв колишніх членів цих підприємств з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості із сплати податків і зборів (обовязкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у звязку із списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства.

Майновий пай - це вартісна частина у майні (пайовому фонді) КСП окремого працівника, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду, яка фіксується на певну дату (паювання майна).

Майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. N 177. У Свідоцтві про право власності на майновий пай члена підприємства вказується частка майна по структурі пайового фонду, на яку має право член підприємства, та її грошовий вимір.

Процес паювання і виділення майнових паїв регулюється положенням про паювання майна, яке затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) і є внутрішнім нормативним актом. У положенні визначені критерії складання переліку осіб, які мають право на майновий пай, порядок і методика уточнення вартості майна, порядок визначення майнового фонду, методика розрахунку індивідуальних паїв. У ньому визначаються як загальні підходи до паювання майна, так і конкретні матеріали, потрібні комісії для відповідних розрахунків.

Вартість майна, що має бути розподілене між особами, які мають право на майновий пай залежно від їхнього індивідуального трудового внеску, становить майновий пайовий фонд господарства.

За загальним правилом цивільного законодавства спадкуванням є перехід майнових та деяких особистих немайнових прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

Як встановлено по справі, мати позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка померла 08.12.1997 року, дійсно була членом колгоспу ім. XXI зїзду КПРС, реорганізованого в АСП «Мельникове», а потім в КСП та ПСП «Мельникове», в звязку з чим мала право на частку у майні сільськогосподарського підприємства, однак з незалежних від неї причин, це своє право в матеріальному вимірі вона реально не реалізувала й свідоцтво про право власності на майновий пай не отримала, оскільки фактично процес паювання майна підприємства, в тому числі й розрахунок індивідуальних майнових паїв, закінчився вже через декілька років після її смерті.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на майновий пай у ПСП «Мельникове» в порядку спадкування після своєї матері ОСОБА_3, померлої 08.12.1997 року, позаяк і сама спадкодавиця за свого життя в установленому законом порядку права власності на вказаний майновий пай - частку у майні сільськогосподарського підприємства не набула.

Пунктом 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. N 177, на який посилається апелянт в обґрунтування своєї апеляційної скарги про незгоду з ухваленим по справі рішенням, дійсно встановлено, що до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства та особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, у тому числі особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами, а також спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай.

При цьому тим же самим пунктом зазначеного Порядку прямо передбачено, що внесення осіб до зазначеного списку здійснюється на підставі заяви.

Разом із тим, позивачкою ОСОБА_2 не представлено належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що вона як спадкоємиця ОСОБА_3 зверталася до відповідної комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, чи до зборів співвласників КСП «Мельникове» із заявою про внесення її до списків осіб, які мають право на майновий пай, і в задоволенні цієї заяви їй було відмовлено, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив і у задоволенні іншої частини заявлених позивачкою вимог, а саме, що стосується включення її судом до списку осіб, які мають право на майновий пай, та в Протокол загальних зборів КСП «Мельникове» Валківського району Харківської області від 18 січня 2000 року, оскільки вирішення зазначених питань є виключною компетенцією зборів співвласників КСП.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, наведених в її обґрунтування, то ці доводи є несуттєвими, рішення суду, прийняте по суті розглянутого цивільно-правового спору, не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 травня 2011 року та додаткове рішення того ж районного суду від 16 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: