АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3423/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля», про перерахунок відшкодування шкоди працівнику у разі ушкодження здоров*я, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2010року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля», про перерахунок відшкодування шкоди працівнику у разі ушкодження здоров*я.

Позивач зазначав, що тривалий час знаходився у трудових відносинах з державним відкритим акціонерним товариством «Шахта «Тернівська» дочірнім підприємством державної холдингової компанії «Павлоградвугілля», правонаступником якого є ВАТ «Павлоградвугілля». За час роботи захворів професійним захворюванням.

Висновком МСЕК від 04.03.1996року встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи.

Висновком МСЕК від 23.03.2001року встановлено 40% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи безстроково.

Висновком МСЕК від 18.09.2008року встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи безстроково.

Наказом по підприємству №844 від 04.06.1996року нараховані належні у звязку із втратою професійної працездатності виплати, розрахунок яких проведено із середнього заробітку відповідного працівника за квітень 1996року 42.060.000карб./міс., виплачена сума одноразової допомоги та виплачувалось щомісячне відшкодування втраченого заробітку.

В серпні 2001року справа щодо відшкодування шкоди передана до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, яке з зазначеного часу проводить щомісячні страхові виплати.

Вказуючи на те, що для визначення розміру відшкодування шкоди необхідно було застосовувати його особистий середній заробіток за 3 останні повні календарні місяці роботи, які передували стійкій втраті професійної працездатності станом на березень 1996року -46.366.320карб., та що ВАТ «Павлоградвугілля» з 1996року невірно застосовувало законодавство, у звязку з чим недоплачувало суми відшкодування шкоди та неправильно визначені страхові виплати, позивач просив стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді 164.461,24грн. в рахунок належних недоплачених сум щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001року по 31.05.2010року одноразово.

Встановити розмір щомісячних страхових виплат Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді з 01 червня 2010року у сумі 3.800,98грн., з подальшим перерахуванням у випадку зміни ступеню втрати професійної працездатності та підвищеннями в порядку, встановленому законодавством України.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Пунктом 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров*я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993р. №472 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин було передбачено перелік підстав для перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) до яких віднесено: зміну ступеня втрати професійної працездатності; зміну складу сім*ї померлого; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Пунктом 1 Указу Президента України від 9 січня 1996р. "Про додаткові заходи щодо матеріального і морального заохочення працівників вугільної промисловості" Кабінету Міністрів України за погодженням з об*єднанням галузевих профспілок доручено, зокрема, визначити умови оплати праці, розміри тарифних ставок і схеми посадових окладів працівників вугільної промисловості та шахтного будівництва з урахуванням умов складності праці, здійснивши їх перегляд з метою збільшення у межах наявного фонду споживання; установити граничні розміри надбавок, доплат, премій і винагород для підвищення частини тарифу у середньомісячній заробітній платі працівників вугільної промисловості не менш як до 70 відсотків, маючи на увазі, що зазначені розміри можуть збільшуватись у колективних договорах підприємств за рахунок прибутку, що залишається у розпорядженні підприємств після сплати податків та інших платежів.

На виконання зазначеного Указу Президента та відповідно до доручення Кабінету Міністрів України від 15.01.1996р. №469/1 Міністр вугільної промисловості затвердив наказ від 4.03.1996р. "Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості" за погодженням із співвласниками галузевих профспілок.

П. 1.3 вказаного наказу працівникам роз'яснено, що збільшення тарифних ставок і окладів здійснюється з метою збільшення частки тарифів у середньомісячній заробітній платі в межах наявного фонду споживання за рахунок: вартості здешевлення харчування;зміни порядку оплати за нормативний час пересування у шахті від ствола до робочого місця і в зворотному напрямку; встановлення граничних розмірів надбавок доплат, премій та винагород. Згідно з п.1.4 цього наказу передбачено, що збільшення розмірів тарифних ставок слід здійснити в межах фонду споживання, визначеного у порядку, встановленому Положенням з планування та утворення фонду споживання на підприємствах вугільної промисловості, запровадженим наказом Мінвуглепрому від 29.02.1996р.№70.

При цьому у зазначеному наказі Мінвуглепрому від 4.03.1996р. не вироблено механізм здійснення перерахунку розмірів відшкодування шкоди працівникам, і вказаний наказ не містить положення про необхідність підвищення тарифної ставки на відповідні коефіцієнти, у тому числі і на коефіцієнт 2,38.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства праці України від 13.09.1996р. за № 06-3138, Головної державної інспекції праці Міністерства праці України від 17.10.1997р. № 02/2-4171 і доповнень до Угоди по тарифах трудових і соціальних гарантіях між Мінвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості від 18.11.1997р. у тих випадках, коли при черговому перерахуванні відшкодування шкоди потерпілим на виробництві при виконанні ними трудових обов'язків, пов'язаних з підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві, установі, організації перерахований на 100%втрати професійної працездатності розмір відшкодування шкоди перевищує реальну заробітну плату відповідного працівника, розмір відшкодування шкоди потерпілому визначається із середньомісячної заробітної плати відповідного працівника (після проведення підвищення тарифних ставок) при умові, що він відпрацював повний календарний місяць або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. При цьому перерахований розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100% втрати професійної працездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівника за цей період, і даний середньомісячний заробіток відповідного працівника є визначальним для проведення перерахунку відшкодування втраченого заробітку.

Отже, розмір втраченого заробітку потерпілого підлягає перерахуванню, якщо відбулося реальне підвищення тарифних ставок (окладів), а перерахований розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100% втрати професійної працездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівника за цей період.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час працював на шахтах відповідача в небезпечних та шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 18 січня 1996року(а.с.11-13).

Згідно висновку МСЕК від 04.03.1996року позивачу за наслідками професійного захворювання встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи у звязку з професійним захворюванням (а.с.15). Висновком МСЕК від 23.03.2001року встановлено 40% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи безстроково(а.с.16). При повторному огляді МСЕК від 18.09.2008року у позивача встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково(а.с.16).

Згідно наказу по шахті «Тернівська» №844 від 04.06.1996року ОСОБА_2 нарахована одноразова допомога та щомісячні виплати на відшкодування шкоди, виплата яких проводилась підприємством в період з 1996р. до 1.08.2001р.,тобто до передачі особової справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді, з урахуванням зазначених норм матеріального права, що регулювали порядок відшкодування шкоди у звязку з ушкодженням здоров*я та реального підвищення тарифних ставок(окладів) на підприємстві. Підстав для застосування підприємством відповідних коефіцієнтів, у тому числі коефіцієнта 2,38, не встановлено.

З 1.08.2001р. страхові виплати проводить Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді, куди передана особова справа позивача, з урахуванням визначеного відповідно до вказаних вимог закону розміру відшкодування шкоди, перерахунок якого проводився останнім відповідно до ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(а.с.8-10,17-30).

Встановивши зазначені обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку, що позов ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про перерахунок відшкодування шкоди працівнику у звязку з ушкодженням здоров*я не ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову .

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та закону, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-