АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/123/11 Справа № 22ц-8851/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 березня 2011року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" про стягнення майнової та моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 березня 2011року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7 636,81 грн., із яких: 4 635,81 грн. - в рахунок відшкодування ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Міцубісі - Оутлендер», державний реєстраційний знак АЕ 0865 CM; 2 000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 08 вересня 2008 року о 14 годині в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на автошляху від вул. Південна до автошляху «Вільногірськ-Долинське» було скоєна дорожньо-транспортна пригода, за участю позивача, який керував автомобілем НОМЕР_1. та відповідача, який керував автомобілем ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

«Міцубісі-Оутлендер», державний реєстраційний номер АЕ 0865 CM належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Згідно довіреності на ім'я ОСОБА_2, що була видана власником автомобіля - ОСОБА_5 30 січня 2006 року на строк три роки відповідач має право на володіння, користування та розпорядження автомобілем ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2008 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

На підставі страхового полісу № ВВ/45 76641 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 лютого 2008 року за договором страхування між страхувальником - ОСОБА_2 та страховиком -товариством з додатковою відповідальністю СК «Кредо», позивачу було сплачено страхове відшкодування в сумі - 2 679,19 гри. Загальна сума поновлювального ремонту автомобіля «Міцубісі-Оутлендер», страховиком була визначена, згідно звіту № 6121 на суму 3 189,19 грн., з якої страховиком була утримана сума безумовної франшизи - 510 грн., внаслідок чого до виплати була визначена сума - 2 679,19 грн.

Відповідно розрахунку та накладних наявних у матеріалах справи фактична вартість відновлюватьного ремонту автомобіля «Міцубісі-Оутлендер» склала 7 315 грн.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з заступних підстав.

Відповідно ч. З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України ОСОБА_5, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки вина відповідача встановлена постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2008 року, то суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Крім того, задовольняючи вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди судом було вірно зазначено, що, оскільки позивач не перебував в договірних відносинах з СК «Кредо», тому доводи відповідача, щодо звернення до цієї компанії з позовом про відшкодування шкоди в повному розмірі безпідставні. Що стосується підтвердження факту сплати позивачем коштів за поновлювальний ремонт його автомобіля, то суд вірно прийшов до висновку, що ці факти підтверджуються документально рахунком № 46 СТО в м. Дніпродзержинську та двома накладними автомагазину «Вікінг», відсутність числа місяця листопада 2008 в рахунку № 46 не спростовує факт оплати коштів позивачем.

Задовольняючи частково позивача в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив із положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом була обґрунтовано визначена сума відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судом було вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону". Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 березня 201 ]року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: