Справа № 2001/2-548/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2011 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу

ВСТАНОВИВ:

29.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що з відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою, згідно якої 06.09.2010 року позивач позичив ОСОБА_2 гроші в сумі 2,500 грн.. Відповідач зобовязався повернути таку ж саме суму грошових коштів в строк до 06.11.2010 року. Однак борг до цього часу не повернуто. Внаслідок цього позивачеві спричинені душевні страждання, незручності, порушений уклад його життя. Тому він і був змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав, в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі - 2500 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 146, 01 грн..

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак не заперечував той факт що власноруч написав зазначену розписку та вже повернув позивачу гроші в сумі 2000 грн..

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що 06 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 2500 гривень, які зобов'язався повернути йому в строк до 06.11.2010 року (а.с. 5). Вказаний договір сторонами був оформлений письмово у вигляді розписки відповідача, в якій зазначені сума грошових коштів взятих ним у борг у ОСОБА_1 та строк, в який він зобов'язався повернути позику.

Допитані судом свідки в судовому засіданні підтвердили доводи викладені в заяві.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України розписка позичальника є документом, що підтверджує факт укладення договору позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Нормою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тягар доказування виконання зобов'язання покладений на відповідача. Відповідач всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не надав суду допустимих доказів повернення суми позики на час ухвалення даного рішення.

В частині позовних вимог, щодо стягнення суми богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд вважає їх таким що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 613, 625, 1046-1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 146 (сто сорок шість) гривень 01 копійка, а всього стягнути 2646 (дві тисячі шістсот сорок шість) гривень 01 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Повний текст рішення буде виготовлений не пізніше 5 днів з дня оголошення резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ

СУДДЯ