АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
Справа 22-Ц-492/2011 Головуючий
1 -ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційною Харківської області в складі:

головуючого -ТрішковоїІ.Ю.,

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі - Єщенко О.О., Козир Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 листопада 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Полтавське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те. що 4 червня 2007 р між банком "Фінанси та Кредит", ТОВ та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 2640, за умовами якого позивач відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом в розмірі 80000 доларів США з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 11 % річних. З свого боку ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредитні ресурси до 3 червня 2017 року. Для забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань 4 червня 200" року між банком "Фінанси та Кредит", ТОВ та ОСОБА_5 був укладений договір поруки N 2640.

Також 4 червня 2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір про відкритті кредитної лінії № 2640 КЛ-1, за умовами якого позивач відкрив кредитну лінію з кредитним лімі том в розмірі 8000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами розмірі 16% річних. ОСОБА_4 зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 3 черв 2010 року.

На протязі строку дії договорів ОСОБА_4 не здійснював погашення позичкової заборгованості, внаслідок чого станом на 29.0702008 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 2640 в сумі 71333,20 доларів США, що складає за курсом НБУ 345452,86 грн.4 за кредитним договором № 2640 КЛ-1 станом на 29.0702008 року утворилась заборгованість в сумі 5111.14 доларів США, що складає по курсу НБУ 24741,50 грн.

Позивач просив достроково розірвати кредитні договори "" 2640 та 2640 КЛ-1 та стягнути і солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суму заборгованості в розмірі 650697 грн.4' коп. та 74824 грн.74 коп.

В серпні 2010 року позивач уточнив позовні вимоги, відмовився від дострокового розірван ня договорів, просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_4 О.0 суму заборгованості за кредитним договором № 26040 від 04.06.2007 року в розмірі 87818.64 дола1 рів США, що по курсу НБУ на 25.08.2010 року становить 692889 грн.07 коп. та 1228916 грн. & коп. пені; за договором від 04.06.2007 року № 2640 КЛ-1 суму в розмірі 10145,48 доларів США що по курсу НБУ становить 80047 грн.84 коп. та 418163 грн.83 коп. пені.

Відповідачка ОСОБА_5 проти позову заперечувала, посилаючись на те, шо вона не підписувала договір поруки.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав частково. Не заперечував проти наявності заборгованості по кредитним договорам. ОСОБА_4 заперечував проти дострокового розірвання кредитних договорів та проти звернення стягнення на належну йому квартиру.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 листопада 2010 року позов задоволений. З ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк ""Фінанси та Кредит" в особі філії "Полтавське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "'Банк "Фінанси та Кредит" стягнута заборгованість за кредитним договором № 2640 від 04.06.2007 року в загальній сумі 87818,64 доларів США, що по курсу НБУ становить 692889 грн.07 коп. та пеня в сумі 1228916 грн.84 коп.; стягнута заборгованість за кредитним договором № 23640 КЛ-1 від 04.06.2007 року в загальній сумі 10145,48 доларів США, що по курсу НБУ становить 80047 грн.84 коп. та пеня в сумі 418163 грн.83 коп., також стягнуті судові витрати: 1700 грн. судового збору та 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 листопада 2010 року провадження за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Полтавське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_5 закрито в зв'язку з відмовою позивача від позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за обома договорами, посилаючись на те, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені обставини справи, дана їм належна оцінка та згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 4 червня 2007 року між банком "Фінанси та Кредит". ТОВ та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 2640, за умовами якого позивач відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом в розмірі 80000 доларів США з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 11 % річних. З свого боку ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредитні ресурси до 3 червня 2017 року. Для забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань 4 червня 2007 року між банком "Фінанси та Кредит", ТОВ та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2640.

Також 4 червня 2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 2640 КЛ-1, за умовами якого позивач відкрив кредитну лінію з кредитним лімітом в розмірі 8000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 16% річних. ОСОБА_4 зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 3 червня 2010 року.

На протязі строку дії договорів ОСОБА_4 не здійснював погашення позичкової заборго ваності, внаслідок чого станом на 29.0702008 року утворилась заборгованість за кредитним дого вором № 2640 в сумі 71333,20 доларів США, що складає за курсом НБУ 345452,86 грн.4 за кредит ним договором № 2640 КЛ-1 станом на 29.0702008 року утворилась заборгованість в сумі 5111,14 доларів США, що складає по курсу НБУ 24741,50 грн.

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а ст.611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки достовірно встановлено і відповідач по справі не заперечує, що зобов'язання по кредитним договорам не виконуються, суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги і стягнув на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором з урахуванням передбачених договорів процентів за користування кредитом та пені.

Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді сплати пені за час прострочення виплат, тому у судової колегії відсутні підстави для зменшення суми пені.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини сторін, які витікають з договорів, за якими передбачена сплата пені у разі порушення строків виплат, а тому стягнув пеню відповідно до умов договорів.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування строків позовної давності відносно стягнення пені, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно з ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені відповідач не надав, а тому у суда не було підстав для застосування зазначених стоків.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314.319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення або для учасників процесу, які не були присутніми в судовому засіданні, протягом двадцяти днів з дня отримання копії ухвали судової колегії.

Головуючий: Судді: