Справа № 2/2506/1180/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2011 року

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Лямзіної Н.Ю.,

при секретарі Хурсі О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»про визнання кредитно-заставного договору недійсним.

в с т а н о в и в :

31.01.2010 року позивач до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитно-заставного договору недійсним.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що договір був укладений з порушенням вимог діючого законодавства, а саме кредитно заставного договір, якій начебто укладений за заявою позичальника не відповідає чинному законодавству України, не містить жодної істотної умови кредитного договору і не спрямований на реальне настання правових наслідків.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримав позовні вимоги і просив визнати договір

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність вимог позивача, оскільки договір позивач підписувала з власної волі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивачем для оформлення кредиту було надано всі необхідні документи кредитора, в тому числі і оригінал паспорту, на момент підписання договору позивач не заперечувала проти того, щоб підписання договорів саме такого зразка, не спостерігали ніякого тиску на позивача.

17.07.2004 року було укладено договір між позивачем та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк». Під час складання договору позивач ознайомився з умовами кредитно-заставного договору і погодився з умовами кредитування.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав і обовязків. Під час заключення договору позивач погодився на всі умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Позивач на протязі шости років виконував обовязки за кредитним договором, тобто виконував вимоги кредитно- заставного договору.

Згідно ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначає, що у разі, якщо строк виконання боржником не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку що права позивача ніяким чином відповідачами не були порушені при укладанні договору, а отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 136, 208-210, 212-215, 293 ЦПК України, ст.215, 216, ч.1 ст. 626 ЦК суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області .

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: