Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

секретаря Данилко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту сімейних правовідносин та виділення і розподіл спадкового майна,

В С Т А Н О В И В :

Громадянка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, в якому просила визнати факт проживання однією сім'єю із ОСОБА_6 з 01 квітня 2004 року по день смерті останнього і що їх відносини носили сімейний характер. Також просила визнати за нею право власності на квартиру із зобов'язанням сплатити на користь відповідачки половину її вартості, та на 1/2 частку грошових вкладів в банківських установах, відкритих на ім'я померлого ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_6, 1936 року народження, з яким ОСОБА_1 проживала однією сім'єю як чоловік та дружина з 01 квітня 2004 року по день його смерті і перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. До смерті ОСОБА_6 зробив заповіт на свою племінницю відповідачку ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 вони обидві звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини: вона за законом, відповідачка - за заповітом. Встановлення факту сумісного проживання із померлим однією сім'єю без реєстрації шлюбу потрібно ОСОБА_1 для того, щоб виділити їй обов'язкову частку у спадщині, а також розподілити грошові кошти на рахунках в банківських установах, відкритих на ім'я ОСОБА_6 за час їх сумісного проживання. Просить встановити факт, що вона ОСОБА_1, 1944 року народження, і ОСОБА_6, 1936 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю в період з 01 квітня 2004 року по 07 вересня 2007 року включно і ці правовідносини носили сімейний характер. Цей факт підтверджує відповідними документами, фотознімками та показаннями свідків. Просить також суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 39600 грн., що належала померлому ОСОБА_6, стягнувши з неї на користь відповідачки ОСОБА_4 в рахунок 1/2 частки її долі у цій квартирі половину її вартості, тобто 19800 грн. Крім того, просить визнати право власності в порядку спадкування на розподілене спадкове майно у вигляді грошових вкладів на ім'я ОСОБА_6 у банківських установах Промінвестбанку в м.Добропілля та Ощадбанку з нарахованими процентами, а всього взагалі на суму 43840 грн. 49 коп.

Представник відповідача за довіреністю адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зокрема проти встановлення в суді факту сумісного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_6 однією сім'єю саме з 01 квітня 2004 року, тоді як, враховуючи показання сусідів по будинку ОСОБА_6, вони проживали фактично разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня - жовтня 2006 року по день смерті ОСОБА_6 Просив в цій частині позовних вимог і щодо визнання за нею права власності на грошові кошти у банківських рахунках, відкритих за цей час, ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пояснили, що їм як сусідам по квартирі померлого ОСОБА_6 відомо, що з осені, приблизно з вересня-жовтня 2006 року у квартирі ОСОБА_6 сумісно проживав із ОСОБА_1. Всі одностайно підтвердили, що до цього часу, тобто до осені 2006 року ОСОБА_1 із ОСОБА_6 у його квартирі АДРЕСА_1 разом не мешкали. ОСОБА_6 їм не розповідав, що з кимось проживає. Ніхто з цих осіб у 2004-2005 роках ОСОБА_6 разом з ОСОБА_1 не бачили.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що його друг ОСОБА_6 почав проживати у своїй квартирі із ОСОБА_1 з осені 2006 року. Йому невідомо, чи проживав його колишній приятель до цього часу з ОСОБА_1 Сам ОСОБА_6 про свої особисті стосунки йому не розповідав. Знає, що померлому чоловіку ОСОБА_14 ОСОБА_6 разом із ОСОБА_12 у 2004 році допомагали встановлювати на кладовищі пам'ятник.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 її сусідка, остання біля 4-5 останніх років проживала разом з ОСОБА_6, спочатку жили у квартирі ОСОБА_1 по АДРЕСА_3. Після того як позивачка продала квартиру, вони з ОСОБА_6 переїхали проживати у його квартиру по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 знала як гарних знайомих і кумів батьків її чоловіка. Запевнила, що останні разом були присутні на її день народження, коли їй виповнилось 40 років, тобто у грудні 2005 року. Поводились на святі один з одним як чоловік та дружина. Гр. ОСОБА_16 з ОСОБА_6 і ОСОБА_1 під час їх сумісного проживання спілкувалась особисто. Свідченням її слів навела фотознімки, де зображені батьки її чоловіка, вона, ОСОБА_1 і ОСОБА_6 Крім того, у серпні 2004 року у її свекрові був день народження, на який останні приходили також разом.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що давно знайома з ОСОБА_1, разом працювали на одному підприємстві в 2005-2006 роках, тому добре знає про відносини останньої з ОСОБА_6. ОСОБА_6 неодноразово забирав ОСОБА_1 з роботи. Після продажу квартири, бо "за неї було багато платити за комунальні послуги", вона перейшла жити до нього. Їй відомо, що особисто ОСОБА_1 робила ремонт у квартирі діда ОСОБА_6 Вони разом їздили у м.Кіровоград наприкінці 2004 року, а також у Білорусію до його племінниці.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_6 і ОСОБА_1 проживали разом з весни 2004 року. Він особисто вигружав пам'ятник колишньому померлому чоловіку ОСОБА_1, і дід ОСОБА_6 йому в цьому допомагав. Останній представив йому ОСОБА_1 як свою дружину. Йому відомо, що проживали вони разом і вдома у ОСОБА_1, і у квартирі ОСОБА_6. Зустрічав їх на вулиці.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що померлого ОСОБА_6 і ОСОБА_1 знає давно. В її присутності ОСОБА_6 вмовляв ОСОБА_1 переїхати до нього жити у 2004 році. Вона відмовлялась. Тому проживали разом по АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_1 Факт сумісного проживання однією сім'єю підтвердила тим, що у вересні 2004 року вони, ОСОБА_6 і ОСОБА_1 займали їй гроші, тобто в них був сумісний бюджет. ОСОБА_1 постійно готувала діду ОСОБА_6 їжу, допомагала по господарству. Дід ОСОБА_6 періодично ходив сам на свою квартиру, щоб, як він казав, провідати, чи все у порядку. Новий 2005 рік вони відмічали також разом, в гостях у кумів. ОСОБА_6 їй розповідав, що ОСОБА_1 не хоче йти жити до нього у квартиру, а для нього ця квартира це пам'ять про померлу дружину ОСОБА_4. Офіційно ОСОБА_6 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у 2007 році, до цього проживали у цивільному шлюбі.

Свідок ОСОБА_19 в суді підтвердила, що працюючи секретарем виконкому Білозерської міської ради, у 2003 році реєструвала заповіт складений ОСОБА_6 на користь своєї племінниці. Після цього вона особисто спілкувалась з ОСОБА_6, який сказав, що "зійшовся з ОСОБА_1". На підставі цього він хотів зробити новий заповіт на ОСОБА_1, але не встиг, бо не дочекався, доки вона як секретар виконкому вийде з відпустки, щоб оформити новий заповіт.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали разом по АДРЕСА_3 у її квартирі. Після смерті їх чоловіка та дружини вони постійно знаходились разом: проживали разом, ходили на базар скуплятись, відмічали свята разом. Вона особисто бачила ОСОБА_6 у квартирі ОСОБА_1, оскільки не рідше одного разу за три місяці приходила до них у гості.

Свідок ОСОБА_21 в суді показав, що ОСОБА_1 знає багато років. Вперше ОСОБА_6 з ОСОБА_1 бачив на годовщині похорон дружини ОСОБА_6. Безпосередньо до нього ОСОБА_6 і ОСОБА_1 приходили разом на свята, зокрема показав на фотознімках, де вони знаходяться на святкуванні у нього в гостях.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, заперечення представника відповідача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав:

У відповідності до ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд вважає, що факт сумісного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу з квітня 2004 року підтверджується показаннями свідків, допитаних за клопотанням обох сторін, документально та фотознімками.

Так, свідки з боку відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в суді підтвердили, що вони як сусіди по квартирі ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 точно знають, що з гр.ОСОБА_1 гр.ОСОБА_6 почав проживати з осені 2006 року. До цього часу останні у квартирі ОСОБА_6 разом не проживали, і їх разом вони не бачили.

На підставі ж показань свідків з боку позивачки встановлено, що дійсно з квітня 2004 року ОСОБА_1 сумісно проживала разом із ОСОБА_6, але не в його квартирі будинку АДРЕСА_1, а в її квартирі по АДРЕСА_3 в м.Білозерське. Цей факт підтверджений свідками ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_22

Суд, враховуючи об'єктивно показання всіх допитаних в суді свідків, а також показання близького друга померлого ОСОБА_6 - гр.ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_6 за характером був дуже замкнутий, і нікому не розповідав про свої особисті справи, приходить до висновку, що дійсно сусіди по будинку ОСОБА_6 могли не знати про те, що останній з кимось разом проживає за іншою адресою. Тим більше, вони мали змогу і бачили його вдома, оскільки він періодично навідувався у свою квартиру, щоб, як він казав, провідати, чи все у порядку.

З показань вищеназваних свідків, пред'явлених фотознімків, де позивачка і ОСОБА_6 святкували разом свята у своїх друзів, зокрема на Новий 2005 рік і день народження - 40-річчя свідка ОСОБА_17 у грудні 2005 року, що підтверджено особисто свідками ОСОБА_17, а також ОСОБА_16, ОСОБА_18 і ОСОБА_21, суд встановив, що дійсно відносини позивачки і ОСОБА_6 носили сімейний характер, як чоловіка та дружини.

Такий висновок суд робить також із того, що вищевказані свідки пояснили, що часто бачили їх разом на ринку у м.Білозерське при купівлі продуктів харчування.

Крім того, факт сумісного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_6 підтверджений документально, а саме актом Комунального підприємства "Сонячний" м.Білозерське від 04.07.2008 року з підписами сусідів про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_1 з квітня 2004 року проживали разом у її квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.25)

Отже, вивчивши надані сторонами докази, суд достовірно встановив, що позивачка ОСОБА_1 проживала разом із гр.ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 квітня 2004 року по 07 вересня 2007 року включно, спочатку у її квартирі АДРЕСА_3, а потім у його квартирі АДРЕСА_1, і їх правовідносини носили сімейний характер. Після офіційної реєстрації їх шлюбу 08 вересня 2007 року (а.с.60) вони продовжували проживати сумісно як чоловік та дружина у квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8)

Як передбачено ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього

Кодексу, що регулює відносини права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

До своєї смерті і укладення шлюбу з позивачкою, ОСОБА_6 ще 18 червня 2003 року вчинив заповіт всього свого майна, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, що буде в нього на день його смерті, на ім'я своєї племінниці ОСОБА_4 (а.с.24,34). Сторони у справі не оспорювали дійсності такого заповіту.

На час вчинення ОСОБА_6 заповіту діяли норми Цивільного кодексу в редакції 1963 р., та після його смерті прийняття спадщини відбувалось за нормами ЦК України від 16.01.2003 року. Тому суд застосовує до спірних правовідносин норми діючого ЦК України (набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Як позивачка, так і відповідачка прийняли спадщину, що підтверджується їх заявами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що містяться у спадковій справі (а.с.41-90).

На підставі ст.1241 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Враховуючи, що дружина померлого ОСОБА_1 на час смерті її чоловіка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 не працювала, отримувала пенсію, що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.22), де вона з 20.07.2006 року звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, суд вважає її такою, що на день смерті спадкодавця була його непрацездатною вдовою, і тобто такою, яка має право на обов'язкову частку у спадщини, незалежно від заповіту. У випадку відсутності заповіту до набуття права власності на спадкову масу закликалася б тільки та фізична особа, яка належить до першої черги спадкоємців за законом, тобто ОСОБА_1 Інші учасники цивільно-правових відносин у вищеназваному процесі участі не брали б.

Отже, у разі спадкування за законом, дружині померлого ОСОБА_1 за правилами ст.1261 ЦК України (в редакції 2003 року) як спадкоємниці першої черги належало б все майно її чоловіка ОСОБА_6

За таких обставин, суд вважає, що до процесу спадкування спочатку повинна закликатись саме ОСОБА_1, тому що вона була дружиною померлого.

Тобто в розумінні ст.1241 ЦК України вона вже має право на обов'язкову половину майна спадкодавця, зокрема на 1/2 частину квартири ОСОБА_6, що належала останньому на праві особистої власності в порядку спадкування після смерті її дружини, і що розташована у АДРЕСА_1, де ОСОБА_1 прописана з 17.01.2007 року і фактично проживає по теперішній час (а.с.68,70,82). Підтвердженням права власності ОСОБА_6 на квартиру є відповідне свідоцтво, видане 11 травня 1994 року Бюро по приватизації житла при Добропільському управлінні житлово-комунального господарства п/о "Добропіллявугілля" на підставі розпорядження №2642 від 10.05.1994 року (а.с.23).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи №2843/23, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає на час проведення експертизи 21 серпня 2010 року - 39600 грн. (а.с.196-199).

В судовому засіданні сторони погодились із висновком експерта, встановлену експертом вартість квартири не оспорюють.

Суд, враховуючи, що ОСОБА_1 постійно проживає у спірній квартирі, і просить суд визнати за нею право власності на неї, а різницю коштів у вигляді половини її вартості стягнути на користь ОСОБА_4, вважає такі позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 74 і 70, 71 СК України передбачено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 мають рівні частки у майні, що є об'єктом їх права спільної сумісної власності як подружжя, а отже позивачка має право на половину спільно придбаного за час шлюбу майна, зокрема на половину зроблених за час їх спільного проживання грошових внесків.

За час сумісного проживання та після реєстрації шлюбу подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_6 здійснило грошові вклади у банківські установи. Так, у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на ім'я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, відкриті наступні рахунки: рахунок НОМЕР_2 в банківському відділенні №3, відкритий з 01.01.2005 року, із залишком на суму 02 грн. 02 коп., рахунок НОМЕР_3 у банківському відділенні №3, відкритий з 01.01.2005 року, із залишком на суму 3262,68 грн., рахунок НОМЕР_4 у банківському відділенні №3, відкритий з 25.07.2007 року, із залишком на суму 73408 грн., і банківський рахунок НОМЕР_5 у банківському відділенні №3, відкритий з 25.07.2007 року, із залишком на суму 48377,94 грн. (а.с.91-95).

У відділенні Ощадбанку в м.Добропілля №5363 на ім'я ОСОБА_6 відкриті рахунки із залишками грошових коштів: НОМЕР_6 із залишком 1,42 грн., НОМЕР_7 із залишком 122,56 грн., НОМЕР_8 із залишком 22515,35 грн. (а.с.18, 19-20, 85-90, 96).

Суд находить помилковим розрахунок позивачем загальної суми коштів у банківських установах, що входять у спадкову масу. Всього на банківських рахунках після смерті спадкодавця ОСОБА_6 залишилось коштів на суму 147690 грн., що підтверджується роздруківками банківських рахунків і довідками.

В порядку ст.74 СК України, позивачка має право як дружина померлого на половину спільно придбаного майна, тобто в тому числі на половину коштів у банківських установах, що внесені за період спільного проживання, встановленого судом, починаючи з 01 квітня 2004 року. Ця половина коштів неподільна між спадкоємцями і не входить до складу спадщини, а повинна належати на праві власності одному з подружжя, що пережив іншого.

Після спадкування ОСОБА_1 як непрацездатною дружиною спадкує за заповітом відповідачка ОСОБА_4 До складу спадщини, яку остання спадкує, входить майно, що належало безпосередньо ОСОБА_6, і яке він заповів, а саме: 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складає відповідно до висновку експерта суму 19800 грн.(а.с.196-199), та половину коштів на рахунках в банківських установах, що належала як частка із спільної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_6 і лишилась після смерті останнього, на яку розповсюджується заповіт. В цій половині частці грошових внесків, що потребує поділу, половина коштів належить позивачці ОСОБА_1 на праві обов'язкової частки у спадщині, що передбачено ст. 1241 Цивільного кодексу України. Отже, ОСОБА_4 має право спадкувати 1/4 частку коштів грошових вкладів у банках, що залишились після ОСОБА_6

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за нею право власності на квартиру у АДРЕСА_1, а половину вартості квартири на суму 19800 грн. стягнути з неї на користь відповідачки ОСОБА_4 Крім того, суд визнає за ОСОБА_1 право власності як частку у спільному майні подружжя на 1/2 частину грошових вкладів на рахунках НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) і НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на ім'я ОСОБА_6, на суми 36704 грн. і 24188,97 грн. відповідно, а також на рахунках НОМЕР_2 і НОМЕР_3 у цьому ж відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля на суми 1,01 грн. і 1631,34 грн. відповідно. Також слід визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на рахунках у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області, відкритих на ім'я ОСОБА_6, а саме: на рахунку НОМЕР_6 на суму 0,71 грн., на рахунку НОМЕР_7 на суму 61,28 грн., на рахунку НОМЕР_8 (інша назва НОМЕР_10) на суму 11257,68 грн. Крім того, після розподілу спадкового майна визнати за ОСОБА_1 право власності на розподілене спадкове майно після смерті ОСОБА_6 у вигляді 1/4 частки грошових коштів померлого ОСОБА_6 на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку НОМЕР_2 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку НОМЕР_3 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн., на рахунку НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн., і на рахунку НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн., на рахунку НОМЕР_12 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку НОМЕР_7 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн., на рахунку НОМЕР_8 (інша назва НОМЕР_10) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 грн.

Всього суд визнає за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за ОСОБА_6 на грошові вклади на загальну суму 110767,5 грн.

Суд визнає за відповідачкою ОСОБА_4 право власності на спадкове майно ОСОБА_6 у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що оцінена на суму 19800 грн., які стягнути на її користь з ОСОБА_1 в рахунок викупу її частки у цій квартирі, а також суд визнає за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину грошових коштів померлого ОСОБА_6 на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку НОМЕР_2 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку НОМЕР_3 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн., на рахунку НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн., і на рахунку НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн., на рахунку НОМЕР_12 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку НОМЕР_7 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн., на рахунку НОМЕР_8 (інша назва НОМЕР_10) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 грн.

Всього суд визнає за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за ОСОБА_6 на грошові вклади у банківських установах на загальну суму 36922,5 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1241, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 71, 74 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 10, 212-215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту сімейних правовідносин та виділення і розподіл спадкового майна - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю за період з 01 квітня 2004 року по 07 вересня 2007 року включно, і що їх відносини носили сімейний характер.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 39600 грн., що належала її померлому чоловіку ОСОБА_6, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в рахунок сплати належної ОСОБА_4 1/2 частки у вартості вищевказаної квартири, суму 19800 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот) грн.

Визнати за ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на її частку у спільному майні подружжя її з ОСОБА_6, а саме на 1/2 частину грошових вкладів на рахунках НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) і НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11), відкритих у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на ім'я її померлого чоловіка ОСОБА_6, на суми 36704 (тридцять шість тисяч сімсот чотири) грн. і 24188,97 (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 97 коп. відповідно, а також на рахунках НОМЕР_2 і НОМЕР_3 у цьому ж відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля на суми 1(одної) грн.01 коп. і 1631,34 (однієї тисячі шістсот тридцять одної грн. 34 коп.) відповідно.

Визнати також за позивачкою ОСОБА_1 право власності на її частку у спільному майні подружжя її з ОСОБА_6, а саме на 1/2 частину грошових коштів на рахунках у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області, відкритих на ім'я ОСОБА_6, а саме: на рахунку НОМЕР_6 на суму 0,71 грн., на рахунку НОМЕР_7 на суму 61,28 (шістдесят одної грн. 28 коп.), на рахунку НОМЕР_8 (інша назва рахунку НОМЕР_10) на суму 11257,68 (одинадцять тисяч двісті п'ятдесят сім грн. 68 коп.)

Визнати за ОСОБА_1 також право власності на розподілене спадкове майно після смерті ОСОБА_6 у вигляді 1/4 частки грошових коштів померлого ОСОБА_6 на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку НОМЕР_2 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку НОМЕР_3 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн. (вісімсот п'ятнадцять грн. 67 коп.), на рахунку НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн. (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят дві грн.), і на рахунку НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн. (дванадцять тисяч дев'яноста чотири грн. 50 коп.), на рахунку НОМЕР_12 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку НОМЕР_7 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн. (тридцять гривень 64 коп.), на рахунку НОМЕР_8 (інша назва рахунку НОМЕР_10) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 (п'ять тисяч шістсот двадцять вісім грн. 84 коп.)

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянкою Республіки Білорусь, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину грошових коштів померлого ОСОБА_6 на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку НОМЕР_2 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку НОМЕР_3 у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн. (вісімсот п'ятнадцять грн. 67 коп.), на рахунку НОМЕР_4 (інша назва рахунку НОМЕР_9) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн. (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят дві грн.), і на рахунку НОМЕР_5 (інша назва рахунку НОМЕР_11) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн. (дванадцять тисяч дев'яноста чотири грн. 50 коп.), на рахунку НОМЕР_12 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку НОМЕР_7 у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн. (тридцять гривень 64 коп.), на рахунку НОМЕР_8 (інша назва рахунку НОМЕР_10) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 (п'ять тисяч шістсот двадцять вісім грн. 84 коп.)

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені 29 вересня 2011 року. Повний текст судового рішення виготовлений 04 жовтня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення повного рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення повного судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін