АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі : Буряк С.М.

з участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору та відшкодування шкоди,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року ним, внаслідок обману та примусу з боку працівників банку, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 про одержання кредиту в сумі 7890 доларів США на придбання автомобіля ВАЗ 21154.

Просив визнати вказаний договір недійсним з дати його укладення та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалено: визнати недійсним з дати його укладення договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 21.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати.

В іншій частині позову відмовлено за недоведеністю.

З даним судовим рішенням не погодився відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, відповідач просив скасувати оскаржуване ним рішення місцевого суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 повністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 квітня 2008 року позивач звернувся до відділення №823 АКІБ УкрСиббанк» із заявою про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля ВАЗ 21154 в автосалоні ТОВ «Автотехспорт». Просив надати йому кредит в національній валюті в розмірі 38500 грн. на 60 місяців.

17 квітня 2008 року відповідальний працівник відділення №823 АКІБ «УкрСиббанк» м. Кременчук ОСОБА_4 повідомив позивача, що кредитний комітет банку надав згоду на видачу ОСОБА_2Г кредиту в національній валюті в сумі 38500 грн. та надав два гарантійні листи, адресовані ТОВ «Автотехспорт» та Кременчуцькому МРЕВ, для оформлення права власності та реєстрації автомобіля.

На підставі гарантійних листів 18 квітня 2008 року ОСОБА_2 уклав договір №32 купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21154 кузов ХТА1963 з ТОВ «Автотехспорт», частково оплативши автомобіль в розмірі 20,62% його вартості. 19 квітня 2008 року зареєстрував на своє ім»я автомобіль ВАЗ 21154, 2008 року випуску, легковий седан, чорного кольору, № кузова ХТА1963, державний №ВІ6570АТ в Кременчуцькому ВРЕП.

21 квітня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до відділення №823 АКІБ «УкрСиббанк» за одержанням кредиту в сумі 38500 грн. та укладенням відповідного договору споживчого кредиту, але йому було відмовлено у видачі кредиту в національній валюті і запропоновано одержати кредит в сумі 7890 доларів США, на що ОСОБА_2, побоюючись втратити автомобіль та сплачені за нього кошти, був вимушений погодитися і підписав договір споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, за яким одержав кредит на придбання автомобіля ВАЗ 211540 в сумі 7890 доларів США.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідальний працівник відділення №823 АКІБ «УкрСиббанк» м. Кременчук ОСОБА_4, діючи від імені юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк» навмисно увів ОСОБА_2 в оману щодо істотних умов договору споживчого кредиту, а саме валюти договору та 21 квітня 2008 року, при укладенні договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу повідомив про неможливість надати кредит в національній валюті, використавши залежне від одержання кредиту становище позивача і страх настання несприятливих наслідків у вигляді втрати автомобіля, чим фактично примусив підписати договір про надання кредиту в доларах США в розмірі 7890 доларів США.

Виходячи із вищенаведених обставин, та відповідно до ст. ст. 230, 231 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 21 квітня 2008 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Так, рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 12 червня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 листопада 2009 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій АКІБ «УкрСиббанк» такими, що порушують права споживача. Вказане судове рішення є чинним і на час розгляду даної справи.

У відповідності з ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ч. 1 ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичнго чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов»язується надати Позичальнику, а позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 7890 доларів США.

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 21 квітня 2008 року підписаний сторонами без будь-яких застережень, що в свою чергу свідчить про взаємне погодження сторонами прав та обов»язків за договором.

Окрім того, в ході судового розгляду справи позивач не заперечував того факту, що на час укладення та підписання Кредитного договору він усвідомлював, що кредитний договір укладається в доларовому еквіваленті.

В той же час суд першої інстанції не дав правової оцінки тій обставині, що надання банком гарантійних листів не пов»язане з моментом вчинення правочину та відповідно не може слугувати підставою для визнання правочину недійсним, оскільки зміст договору та суть зобов»язання було узгоджено сторонами при укладенні договору.

Помилковим та таким, що не ґрунтується на належних доказах є і висновок місцевого суду про наявність умислу з боку відповідального працівника банку на введення в оману ОСОБА_2 щодо істотних умов правочину. Такого висновку суд дійшов без урахування наказу АКІБ «УкрСиббанк» №418 від 18.04.2008року «Про зміну умов кредитування в національній валюті клієнтів роздрібного бізнесу», згідно п.5.2 якого, у випадку принципової відмови клієнта від кредитування в іноземній валюті здійснюється кредитування у гривні /а. с. 104/.

Оскільки сторонами було досягнуто домовленості щодо укладення та підписання договору про надання кредиту у сумі 7800 доларів США без будь-яких розбіжностей та застережень, умови такого договору позивачем сумлінно виконувались протягом тривалого часу, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень ст. ст. 230, 231 ЦПК України.

Виходячи з наведеного безпідставними є також вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди.

Враховуючи, що для правильного вирішення спору в межах вказаних позовних вимог з»ясування нових обставин не вимагається, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04листопада 2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: