АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія-41 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В. УХВАЛА
11 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Михайлів Л.В.
суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.
при секретарі: Бондаренко І.В.
за участю: позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її
представника - ОСОБА_4,
відповідача - ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
У вересні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що відповідач з січня 2001 року не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований, без поважних на те причин.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки судом не враховано поважність причин не проживання його в квартирі, оскільки він здійснював догляд за своїм хворим батьком, а також доказів сплати ним комунальних платежів за користування житлом. Крім того, позивач ОСОБА_3 сама створила перешкоди йому в користуванні житлом, оскільки змінила замок вхідних дверей квартири, не надавши йому ключів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що станом на 19.08.2010 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 -основний наймач квартири та члени його сім'ї - ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 11).

З січня 2001 року відповідач ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із доведеності факту добровільного залишення у 2001 році

ОСОБА_5 спірної квартири і його не проживання в цій квартирі без поважних причин понад передбачені ст. 71 ЖК України строки, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням відповідно до ст. 72 ЖК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

За змістом ст. 71 ЖК України наймач або член його сім'ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин.

Перевіряючи доводи відповідача з предмету спору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив факт відсутності ОСОБА_5 в спірній квартирі з 2001 року по теперішній час без поважних причин.

Відповідач не заперечував факт не проживання в квартирі протягом зазначеного строку, але вважає, що він був відсутній в житловому приміщенні з поважних причин, оскільки здійснював догляд за хворим батьком, а також у нього відсутні ключі від спірного житла.

Однак, ним не доведено в суді відсутність в квартирі з причин перебування у батька у зв'язку з необхідністю догляду за ним.

Як вбачається з його пояснень в суді апеляційної інстанції та заперечень на позов (а.с. 19) він весь час працює в технікумі. Залишивши сім'ю, став проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться ближче до місця роботи, а не до батька, який проживав з матір'ю по вул. Димитрова у м. Кривому Розі, що знаходиться значно ближче до спірного житла по вул. Корнійчука, 12/61 у м. Кривому Розі.

Зазначені обставини жодним чином не спростовують висновків суду щодо не проживання відповідача в квартирі без поважних причин.

Крім того, жодних намірів про вселення та реалізацію свого права на житло з 2001 року відповідач ОСОБА_5 не виявив.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо створення перешкод у користуванні житлом не підтверджені доказами ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч..1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не оспорюючи факту не проживання в спірній квартирі понад дев'ять років підряд, відповідач не довів поважності причин відсутності в ній.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому підстав для його скасування немає.

Згідно ч.І ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: