Дата документу 14.07.2011
Справа N 2-2727
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Зимогляд В.В.

при секретарі Галикіної Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»в особі Приазовської територіальної дирекції «Запорізьке РУ»ПАТ «Фінанси та Кредит»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати виконавчий напис, вчинений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 10.04.2009 р за реєстровим номером 1734, що не підлягає виконанню та скасувати його; зазначивши, що 10.04.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1734, за яким було запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2007 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу. Зазначене майно, в забезпечення виконання договору про відкриття кредитної лінії № 14-4566-097 АПЛ від 26.09.2008 р, Кредитного договору №14-4566-097 АП передано в заставу ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»на підставі договору застави №14-4566-097Z, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського округу Запорізької області ОСОБА_3 19.09.2007 року за реєстровим номером 3351. За рахунок заставленого майна приватний нотаріус ОСОБА_2 пропонує задовольнити вимоги відповідача у розмірі: суми заборгованості за кредитом 23885,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.04.2009 р. еквівалентно сумі 183916,66 грн, та пені за несвоєчасне виконання зобовязань 5745,36 грн, що в сукупності складає суму 189662,02 грн; в також витрати по вчиненню виконавчого напису у сумі 1800,00 грн., що разом становить 191462,02 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним, таким що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: по-перше не закінчився строк виконання зобовязання для позичальника відповідно до Договору №14-4566-097 АП від 19.09.2007 року, (так строк дії договору до 19.09.2014 року); при цьому у виконавчому написі не вказано за який період провадиться стягнення, а зазначено, що строк платежу настав 01.12.2008 року, тобто нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, вчинено напис щодо стягнення суми боргу за конкретний період, проте, всупереч вимогам діючого законодавства, умов кредитного договору за оскаржуваним написом стягується сума боргу достроково в повному обсязі. Однак, кредитний договір не визнано недійсним, він не є розірваним, до нього не застосовано наслідків недійсності нікчемного правочину. За таких обставин, оскаржуваний виконавчий напис є недійсним, незаконним в частині стягнення достроково всієї суми боргу до закінчення строку кредитного договору. По-друге, у виконавчому написі допущено суттєву орфографічну помилку, не вірно зазначено реквізити Кредитного договору - №14-4566-097 П, а не №14-4566-097 АП, тому виконавчий напис не може вважатися законним. По-третє, оскаржуваний виконавчий напис містить в собі арифметичні помилки стосовно суми заборгованості, а саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису збільшив вимоги Банку на 5953,03 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, наполягає на його задоволенні; та пояснив, що він неодноразово оскаржував вказаний виконавчий напис, і кожного разу в їх позовних вимогах було відмовлено. Стосовно суми заборгованості та допущеної арифметичної помилки по сумі у виконавчому написі він пояснив, що жодного разу у судових засіданнях по всіх справах не вирішувалося зазначене питання.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, оскільки у звязку з наявністю боргу у позивача перед банком по кредитному договору, відповідно до вказаного договору та договору застави, нотаріусом був вчинений виконавчий напис на звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2007 року випуску. Вказаний напис був оскаржений ОСОБА_1 у суді неодноразово, однак у позовах йому було відмовлено і апеляційні інстанції також залишили усі прийняті рішення без змін. Крім того, розмір заборгованості вже вирішувався раніше під час розгляду інших справ за позовом позивача до них про скасування виконавчого напису. А відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України факти доведені рішеннями судів по іншим справам між тими самими особами по тим самим предметам спору не підлягають доказуванню.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився,проте надав суду письмову заяву /а.с. 32/ про розгляд справи у його відсутність, та що заперечує позовним вимогам позивача, оскільки його дії вважає законними, та які відповідають положенням Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

19 вересня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №14-4566-097 АП /а.с. 10-18/.

Відповідно до п. 3.5 Договору, банк має право зупинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити Позичальнику в продовженні строку дії Договору, а також вимагати достроково повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього Договору, у випадку коли Позичальник несвоєчасно або в неповному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами…

Вказаний договір підписаний сторонами, у судовому порядку не оскаржувався.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 19.09.2007 року був укладений договір застави автомобіля №14-4566-097Z, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського округу Запорізької області ОСОБА_3 за реєстровим номером 3351 /а.с. 21-23/.

Зазначений договір підписаний як заставодержателем Банком так і заставодавцем ОСОБА_1 позивачем по справі.

Предметом застави є автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2007 року випуску, який належить ОСОБА_1.

Пунктом 9 договору застави №14-4566-097Z від 19.09.2007 р. передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідного до чинного законодавства України та цього Договору.

Зазначений пункт договору позивачем оскаржувався у суді, проте рішенням суду Мелітопольського міськрайонного суду від 15 жовтня 2010 року /а.с. 30-31/, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області, було відмовлено позивачу у задоволенні його позовних вимог стосовно визнання недійсним 9 пункту договору застави автомобіля.

З пояснень сторін по справі вбачається, що ОСОБА_1 має невиконанні зобовязання перед ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому на підставі ст. 87 ЗУ України «Про нотаріат», та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, приватним нотаріусом ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1734, за яким було запропоновано звернути стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN, модель PASSAT,, тип легковий сєдан 2007 року випуску, колір чорний, шасі (кузова, рами) № WVWZZZ3CZ8Z000197, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в РЕВ МРВ ДАІ № 6 при УМВС України в Запорізькій області 19 вересня 2007 року, що належить на праві власності ОСОБА_1. За рахунок заставленого майна запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»у розмірі 191 462,02 грн. /а.с. 9/.

22 квітня 2009 року на підставі заяви ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та виконавчого напису № 1734 від 10 квітня 2009 року головним державним виконавцем Головачовим В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження /а.с. 19-20/.

З огляду на вищезазначене, у відповідача було достатньо підстав для звернення до нотаріусу для видачі виконавчого напису, щоб задовольнити їх вимоги.

Доказів на підтвердження того, що позивач не порушував умови жодного договору суду не надано.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 в Мелітопольському міськрайонному суді неодноразово оскаржувався зазначений виконавчий напис нотаріуса, та ставилась ним вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування.

Зазначений факт підтверджується копіями рішень, наданих представником відповідача /а.с. 26, 27-28, 29, 30-31/.

Посилання представника позивача про наявність якихось арифметичних помилок у виконавчому написі є безпідставними, і тому суд вважає, що оскарження ОСОБА_1 виконавчого напису нотаріусу свідчить лише про небажання позивача виконувати взяті на себе зобовязання та погашати борг перед банком. .

Також, суд критично відноситься до посилання як позивача так і його представника про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 під час видачі виконавчого напису були допущені помилки у розрахунку суми заборгованості, і що зазначене питання не вирішувалося жодного разу при розгляді цивільних справ за його позовами, оскільки в судовому засіданні під час розгляду справи № 2-7392/2010 р між тими і самими сторонами, сторонами вже було підтверджено той факт, що ОСОБА_1 в Мелітопольському міськрайонному суді оскаржувався вказаний виконавчий напис нотаріуса та ставилась вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування, де була зазначена сума заборгованості ОСОБА_1 перед банком ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено і апеляційною інстанцією таке рішення було залишено без змін; що підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 15 жовтня 2010 року /а.с. 30-31/, яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області було залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, судом не встановлено законних підстав для задоволення позовних вимог і тому, вважає необхідним відмовити позивачу у позові.

Керуючись ст. ст. 87-89 ЗУ «Про нотаріат», п. 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 15, 57-61, 84, 107, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Приазовської територіальної дирекції «Запорізьке РУ»ПАТ «Фінанси та Кредит»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Зимогляд