Справа № 2-5434/11
У Х В А Л А

іменем України

"05" грудня 2011 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Десята Київська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права важності на обєкти нерухомого майна про визнання частково недійсним заповіту та визнання права власності на частину спадкового майна,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Десята Київська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права важності на обєкти нерухомого майна про визнання частково недійсним заповіту та визнання права власності на частину спадкового майна.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2011 року позивачу надано строк для виправлення недоліків до 24 листопада 2011 року, у звязку з несплатою позивачем судового збору при зверненні з позовом до суду.

25 листопада 2011 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій виклав свою позицію з приводу винесеної судом ухвали про усунення недоліків, також зазначив, що долучені до позовної заяви квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які сплачені представником позивача є належними доказами про сплату судових витрат, оскільки представник позивача діяв в межах своїх повноважень.

Разом з тим, як вбачається з доказів, які надані разом з позовною заявою, до позовної заяви долучено дві квитанції: про сплату судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., які видані на імя ОСОБА_3, представника позивача за довіреністю, що не може слугувати належним доказом на підтвердження сплати судових витрат саме позивачем по справі ОСОБА_1, що суперечить положенням ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито .

Крім того, всупереч положень ст..80 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем в позовній заяві не визначена ціна позову, в той же час позивач просить визнати право власності на частину нерухомого майна, що зумовлює сплату судового збору відповідно в розмірі визначеному ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 21.01.1993р. №7-93 (зі змінами та доповненнями), яка діяла на момент подання позивачем позову до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, в тому числі не сплатить судовий збір, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Десята Київська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права важності на обєкти нерухомого майна про визнання частково недійсним заповіту та визнання права власності на частину спадкового майна вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснюю, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :