Справа № 2-811/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07вересня 2011 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.,

при секретарі Гаркуші Ю.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування своїх вимог Позивач послалась на те, що з 09.09.2009 року перебуває в шлюбі з Відповідачем. Спільних дітей від цього шлюбу вони не мають. З початку 2011 року вони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, постійні конфлікти та сварки призвели до непорозумінь з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, подальше сумісне життя та збереження родини вважає неможливим, відновлювати стосунки не бажає. Зазначає, що на даний час склались обставини, які вказують на те, що збереження шлюбу може негативно вплинути на її майнові права.

Крім того Позивач зазначила, що зважаючи на те, що домовленості щодо поділу майна яке є її з Відповідачем спільною сумісною власністю не досягнуто вона також змушена звернутись до суду з вимогою про розділ їх спільного з Відповідачем майна, яке складається з наступних обєктів: Громадський будинок (нежитловий обєкт) розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Херсонське Шоссе, 52А, що належить Відповідачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.08.2009р. зареєстрованого в реєстрі за №640 (технічні характеристики та вартість вказані в технічному паспорті на вказаний обєкт виготовлений станом на 08.07.2010р. Інвентаризаційна справа №25100, Реєстровий №581).

Позивач також вказала, що вказаний будинок вони з Відповідачем придбали безпосередньо перед одруженням за спільні кошти, але оформили на Відповідача. За час перебування в шлюбі на ремонт вказаної будівлі ними було витрачено значні спільні кошти, внаслідок чого суттєво змінились будівельні та вартостні характеристики вказаного обєкту нерухомості.

В досудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо поділу майна.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та просив задавольнити.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, керуючись п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, який передбачає, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини, судом не встановлені підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову та він підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Заводським ВДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №422.

З початку 2011 року сторони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, постійні конфлікти та сварки призвели до непорозумінь з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився.

Подальше сумісне життя та збереження родини сторони вважають неможливим відновлювати стосунки не бажають, а примирення між ним неможливе.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Крім того, відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжявирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя , може бути віднесено до спільної сумісної власності .. або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

В судовому засіданні з пояснень сторін та з матеріалів справи встановлено, що сторони до укладення шлюбу 09.09.2009 року проживали однією сімєю починаючи з березня 2009 року, вели спільне господарство, разом займались підприємницькою діяльністю, що приносила їм спільний дохід. За спільні кошти, сторонами безпосередньо перед одруженням, на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.08.2009р. зареєстрованого в реєстрі за №640 було придбано громадський будинок (нежитловий обєкт) розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Херсонське Шоссе, 52А, що за погодженням між сторонами був зареєстровний на праві власності за Відповідачем. За час перебування в шлюбі на ремонт та утримання вказаної будівлі сторонами постійно витрачались значні спільні кошти, внаслідок чого суттєво змінились будівельні та вартостні характеристики вказаного обєкту нерухомості.

Відповідно до п.1 ст.74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Зважаючи на пояснення сторін та матеріали справи (договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.08.2009р. зареєстрованого в реєстрі за №640) та нормативне регулювання вказаного питання суд пиходить до висновку, що громадський будинок (нежитловий обєкт) розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Херсонське Шоссе, 52А, що придбаний сторонами та зареєстровний на праві власності за Відповідачем на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.08.2009р. зареєстрованого в реєстрі за №640 належить сторонам на праві спілної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом згідно ч.1 ст. 71 Сімейного Кодексу України.

Договору про поділ майна чи виділ майна зі складу усього майна подружжя в досудовому порядку не укладали.

Відповідач не заперечує проти запропонованого Позивачем варіанту поділу спільного сумісного майна.

За таких обставин, беручи до уваги думку подружжя щодо поділу майна, суд враховуючи наявність відповідних правових підстав, вважає за можливе провести поділ спільного майна, що належить сторонам виходячи з принципу рівності часток подружжя в праві спільної сумісної власності подружжя, та визнати за кожним із подружжя право власності на ? ідеальну частку нерухомого майна, яке є предметом цього позову.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 69-71, 74 Сімейного Кодексу України, п.п.14, 23, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст.ст. 60, 61, ч. 4 ст. 174, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Шлюб, укладений 09 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований Заводським ВДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №422 - розірвати.

Вважати шлюб припиненим від дня набрання цим рішенням законної сили.

Витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану у розмірі 17 грн. покласти на ОСОБА_2, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Розділити спільне сумісне майно подружжя таким чином:

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право приватної власності за кожним на ? ідеальну частку громадського будинку (нежитлового обєкту) розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.Херсонське Шоссе, 52А, який складається з магазину літера А-1, загальною площею 161 кв.м.; майстерні літера Г-1 загальною площею 70,5 кв.м.; вбиральні літера В-1 загальною площею 3,7 кв.м.; огорожі літери №2-4; вимощення літера І.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.М.Войнарівський