АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Городничої В.С.

суддів : Баранніка О.П., Глущенко Н.Г.

при секретарі Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі ОСОБА_2

на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2011 року про залишення заяви без розгляду

у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: управління пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області, про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у звязку з втратою годувальника,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своєї заяви посилалась на те, що з 04.05.1965 року по 24.12.1983 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який 24 грудня 1983 року помер. На день смерті чоловіка вони проживали однією сімєю і вона знаходилась на його утриманні. ОСОБА_3 до дня смерті працював на шахті «Західно-Донбаська» «Павлоградвугілля» і мав високу заробітну плату. На день смерті чоловіка вона не працювала, таким чином, допомога, яку вона отримувала від чоловіка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Просила постановити в порядку окремого провадження рішення про встановлення факту, що допомога яку вона одержувала від ОСОБА_3 була для неї постійним і основним джерелом для існування.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2011 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у звязку з втратою годувальника залишено без розгляду та розяснено, що вона щодо даних вимог має право подати позов на загальних підставах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та прохає ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, заявлених вимог в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін відповідно до ст. 308 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у звязку з втратою годувальника, а саме: що допомога яку вона одержувала від ОСОБА_3 була для неї постійним і основним джерелом для існування, посилаючись на те, що встановлення даного факту необхідно для отримання пенсії у звязку з втратою годувальника (а.с.4-5).

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку проте, що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, та задоволенню не підлягає, в звязку з тим, що у справі виник спір про право заявниці на отримання пенсії, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому з урахуванням зазначеного заяву ОСОБА_2 про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у звязку з втратою годувальника було залишено без розгляду. Суд прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з дотриманням діючого законодавства та з урахуванням розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення„.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд постановив законну та обґрунтовану ухвалу з дотриманням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2011 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: