АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1414/11 Справа № 22ц-9453/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року

18 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, ОСОБА_3,третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округ ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки та стягнення витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2011 року, та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог /а.с.21-25, т.П/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ ОТП Банк, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та стягнення витрат /а.с.12-14, т.П/

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с.21-25/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що позивачка ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 09 січня 1994 року. Шлюб розпався і розірваний. Після цього 29 листопада 2007 року між відповідачем ПАТ «ОТП Банк та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ML-301/697/2007, згідно якого відповідач отримав в банку кредит в сумі 198000 доларів США зі сплатою 13.99% відсотків річних за| користування кредитом строком на 360 місяців з терміном погашення до 29 листопада 2017 року. В забезпечення вказаного кредитного договору між відповідачами було укладено договір іпотеки № PCL-301/483/2007 від 29 листопада 2007 року на земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ пр. Гагарі на, 58. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було проведено обтяження земельної ділянки. Банк виконав умови кредитного договору та на підставі заяви відповідача надав йому кредитні кошти.

Судом також встановлено, що на час укладання іпотечного кредиту сторони не перебували у шлюбі. Позивачка проживала у м. Баку, а відповідач - у м. Дніпропетровську.

Дані обставини підтверджуються матеріали кредитної справи та документами нотаріуса /а.с. 205, т.1/.

Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції представник позивачки не заперечував проти того, що при укладені договору іпотеки ОСОБА_3 надав паспорт, де не було відмітки про одруження, а також заяву про те, що він не перебуває у зареєстрованому шлюбі /а.с. 205/.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 369, 577 ЦК України суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку згоди дружини на укладання договору не було потрібно.

Доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі про те, що вона має право власності на спірне майно, не позбавляє її права на звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі про те, що згідно договорі іпотек, укладених в Азербайджанскій республіці відповідач отримував письмову згоду дружини на укладення цих договорі, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки згідно рішення Бакинского Апеляційного Суду від 25.10.2010 року відповідач 18.11.2008 року оформив договори купівлі-продажу чотирьох квартир в м.Баку також не повідомив покупця про те, що одружений /а.с. 78, т.1/

Інші доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: