Справа № 2-39/11.
21 січня 2011 р. Новоодеський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Демінської О.І.
при секретарі - Міріченко О.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 справу за позовом Новоодеської міської ради Миколаївської до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний до використання стан
У вересні 2010 року Новоодеська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її в придатний до використання стан. Позов мотивовано тим, що відповідачкою самовільно зайнято земельну ділянку № 12, що розташована в межах м. Нова Одеса Миколаївської області по вул.. Леніна, 185, що є землею житлової та громадської забудови, та здійснено забудову за відсутності будь-яких документів на земельну ділянку та дозволів на будівництво. Факт самовільного зайняття земельної ділянки, площею 0,0106 га, що належить до земель комунальної власності території громади міста, землі житлової громадської забудови було встановлено в ході перевірки державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель, за результатами якої відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності та розраховано шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та внесено припис від 09.06.2010 року № 4 про усунення порушень земельного законодавства. Також зазначено, що відповідно постанови інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 21.04.2010 року № 317 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та наданоо строк до 01.06.2010 року для оформлення документів на будівництво гаражу для надання дозволу на виконання будівельних робіт, а 22.04.2010 року за результатами розгляду її заяви про виділення ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,01 га рішенням № 27 ХХХVІІІ «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. України ОСОБА_2М.» їй надано дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, за умови: використання земельної ділянки без зміни її цільового призначення, погодження меж суміжними землекористувачами, дотримання вимог природоохоронного законодавства, без порушення права власності інших осіб.
Посилаючись на викладене просив суд зобовязати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан.
В судовому засіданні представник Новоодеської міської ради підтримала заявлений позов, просила про його задоволення та пояснила, що з моменту, коли відповідачем розпочато використання земельної ділянки по сьогоднішній день, будь-яких документів, що підтверджували б законність користування ОСОБА_2 вказаною земельною ділянкою у відповідача не має, за її користування нічого не сплачується, а зведена нею будівля не може бути визнана гаражем, оскільки до цього часу не має отвіру для гаражних робіт.
Відповідачка позов не визнала. Вказуючи на те, що на даний час нею отримано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки їй у власність та виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю, збудовану на спірній земельній ділянці, що підтверджує законність використання нею земельної ділянки, просила в позові відмовити.
Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що за адресою: м.Нова Одеса, вул.. Леніна, 185/12, проживає відповідачка ОСОБА_2 Як слідує з наявних матеріалів справи остання самовільно зайняла земельну ділянку біля будинку площею 0,0106 га, здійснивши на ній самовільне будівництво нежитлових будівель (підсобне приміщення, літній душ). За самовільне зайняття земельної ділянки постановою державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель у Миколаївській області відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності та надано припис від 09.06.2010 р. про усунення в строк до 09.07.2010 року порушення земельного законодавства. Як свідчать матеріали справи на теперішній час відповідачка вимоги припису не виконала, земельну ділянку не звільнила.
Відповідно до вимог ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.
Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 19.06.2003 №963-ІУ Про державний контроль за використанням та охороною земель будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу в власність або у користування (оренду) або за відсутності вчиненого право чину щодо такої земельної ділянки є самовільним зайняттям земельної ділянки.
Відповідачем право користування спірною земельною ділянкою не оформлено, тобто земельна ділянка фактично використовується без правових підстав, в зв'язку з чим даний режим користування слід кваліфікувати як самовільний, що тягне за собою відповідні правові наслідки.
Будь-яких документів на право користування вказаною земельною ділянкою у позивачки немає, що підтверджено також і поясненнями позивачки, наданими у судовому засіданні.
Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачкою заподіяно державі шкоду, в сумі 171,25 грн, яку нею відшкодовано 10.06.2010 року (квитанція № 127) та сплачено штраф в сумі 170 грн., накладений відповідно постанові про накладення адміністративного стягнення № 4 від 09.06.2010 року, (квитанція № 126).
Відповідно технічного паспорту на нежитлову будівлю, розташовану по вул.. Леніна, 185/12-А, виготовленого 04.06.2010 року, ОСОБА_2 є власником літньої кухні, літ А-1 та літнього душу, літ Б-1.
У відповідності до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
За такого, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.
Твердження відповідачки про те, що на спірній земельній ділянці нею збудовано гараж, тобто дотримано умови збереження цільового призначення земельної ділянки, про можливість отримання якої у власність вона має намір звернутись до Новоодеської міської ради не мають правового значення щодо вирішення спору, оскільки відповідач допустимими та належними доказами не довів свого права на законне використання спірної земельної ділянки.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави та позивача слід стягнути судові витрати.
Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд
Зобовязати ОСОБА_2 привести самовільно зайняту нею земельну ділянку № 12, розташовану у м. Нова Одеса Миколаївської області по вул.. Леніна, 185, у придатний до використання стан та повернути земельну ділянку № 12, розташовану у м. Нова Одеса Миколаївської області по вул.. Леніна, 185, Новоодеській міській раді Миколаївської області у тримісячний строк з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Новоодеської міської ради Миколаївської області 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення виготовлено 24 січня 2011 року

СУДДЯ: