АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія: стягнення суми Доповідач - Кіпенко І.С
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Кіпенка І.С.,

Суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

При секретарі - Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 червня 2011 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості згідно договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року фізична особа підприємець ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу та витрат понесених по справі.

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_5 вказувала, що 16 листопада 2009 року між ФОП ОСОБА_5 10.В. та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу товарів № 28. Згідно п.9.1 договір діє до 31 грудня 2010 року, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно п .1.1.договору позивач прийняв на себе зобов'язання поставити і передати у власність відповідача товар, а останній зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Відповідач частково здійснив оплату в сумі 6 798,00 грн., заборгованість відповідача складає 59 852,00 грн., просила стягнути з відповідача зазначену суму боргу з врахуванням пені та інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечував, указуючи, що він з 9 лютого 2010р. також є фізичною особою підприємцем, тому спір підвідомчій господарському суду.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 червня 2011 року позов ФОП ОСОБА_5 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи по суті спір, суд дійшов помилкового висновку про можливість розгляду спору судом загальної юрисдикції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності звертаються за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Згідно із статтею 12 ГПК господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

а) участь у спорі суб'єкта господарювання;

б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем є фізична особа підприємець ОСОБА_5

На час укладення між сторонами договору №28 від 16 листопада 2009р. відповідач ОСОБА_3 не був зареєстрований як фізична особа - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно п.9.1 договір діє до 31 грудня 2010 року. Відповідач ОСОБА_3 з 9 лютого 2010р. також є фізичною особою підприємцем.

Позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права з правовідносин, що виникли, у звязку з розрахунками за поставки товару, які як вказує позивач відбулися з 14.04.2010р. по 23.07.2010р., тобто за період часу коли відповідач ОСОБА_3 діяв як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності на виконання умов договору, який по суті своїй є господарським договором.

Ураховуючи, що сторонами у справі є фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, спір повинен розглядатися господарським судом.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. 205 і 207 ЦПК України.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст.307, ст. ст. 310, 313, 315, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 червня 2011 року скасувати провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді