Справа № 2-915/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Андрійчук І.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства - фірма "Лотус" про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувшись до суду, просить стягнути з приватного підприємства - фірма "Лотус" на свою користь 8754 грн. 60 коп. в якості середнього заробітку за затримку видачі йому відповідачем трудової книжки, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому відповідачем порушенням трудових прав, а також витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10 0 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем в трудових відносинах - у період з 20 листопада 2006 по 13 серпня 2009 року працював у приватному підприємстві - фірма "Лотус" на посаді водія, з якої був звільнений наказом підприємства N'26 від 13.08.2009 р. на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за угодою сторін).

Однак, в порушення вимог ст.47 КЗпП України, в день звільнення з роботи, а також і в подальшому на його неодноразові прохання, відповідач не видавав йому трудову книжку, у зв'язку з чим змушений був написати звернення до Територіальної державної інспекції праці у Рівненській області. Лише після цього, а саме - 03 листопада 2010 року йому на підприємстві відповідача була видана належно оформлена трудова книжка, про що він поставив свій підпис у книзі руху трудових книжок підприємства.

ОСОБА_3 несвоєчасне отримання, після звільнення з роботи, трудової книжки не міг ніде працевлаштуватися, стати на облік у центрі зайнятості населення, а відтак мати роботу і заробіток (дохід), що поставило його самого і його сім'ю у скрутне матеріальне становище, яке спричинило накопичення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг перед підприємствами ЖКГ. У зв'язку із зазначеним, заподіяну йому порушенням трудових прав моральну шкоду оцінює в 1000 грн., котрі просить стягнути з відповідача як винуватця цієї шкоди.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених ним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позсз не визнала та з обґрунтування заперечень ППФ "Лотус" пояснила, що позивачем було пропущено встановлений ч.І ст.233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду за вирішенням цього трудового спору, оскільки про порушення свого права на отримання у день звільнення з роботи належно оформленої трудової книжки ОСОБА_1 дізнався або, принаймні, невинен був дізнатися у день звільнення, тобто 13 серпня 2009 року. Відтак, строк спеціальної позовної давності, на думку відповідача, закінчився 13 листопада 2009 року, до суду за вирішенням трудового спору позивач звернувся 18 листопада 2010 року, у зв'язку з чим відповідач просить застосувати позовну давність, на підставі чого відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову в повному обсязі.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено і це вбачається з оглянутої в судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1, що позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах, а саме - у період з 2 0 листопада 2 00 6 по 13 серпня 2 00 9 року працював у приватному підприємстві - фірма "Лотус" на посаді водія, з якої був звільнений наказом підприємства №26 від 13.08.2009 р. на підставі п.1 ст.Зб КЗпП України (за угодою сторін).

Однак, в порушення вимог ст.47 КЗпП України, і це підтверджується інформацією від 04.11.2010 р. №17-07/1812 Територіальної державної інспекції праці у Рівненській області, в день звільнення позивача з роботи відповідач не видав йому належно оформлену трудову книжку, у зв'язку з чим ОСОБА_1 змушений був звернутися за допомогою до вказаної інспекції і лише після цього, а саме - 03 листопада 2 010 року йому на підприємстві відповідача була видана належно оформлена трудова книжка, про що він поставив свій підпис у книзі реєстрації трудових книжок підприємства.

Як передбачено ч.І ст.47, ч.4 ст.235 КЗпП України та частинами 5, б п.4.1, ті. А.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої наказом Мінпраці України, Мїнюсту України, Мінсоцзахисту.України від 29 липня 1993 року №58 (з наступними змінами і доповненнями) , власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Якщо працівник відсутній на роботі у день звільнення, то власник або уповноважений ним орган у цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається лише за письмовою згодою працівника.

Таким чином, про порушення свого права на отримання у день звільнення з роботи належно оформленої трудової книжки ОСОБА_1 дізнався або, принаймні, повинен був дізнатися у день звільнення, тобто 13 серпня 2009 року, натомість до прокуратури, Територіальної державної інспекції праці у Рівненській області, а згодом і до суду за захистом своїх порушених трудових прав позивач звернувся лише восени 2010 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду за вирішенням цього трудового спору. Заяви про поновлення пропущеного строку від позивача не надійшло, а також ОСОБА_1 не було подано доказів на підтвердження тієї обставини, що він неодноразово звертався у ППФ "Лотус" з вимогами видати йому трудову книжку, на що отримував від відповідача безпідставні відмови.

Допитаний з цього приводу в якості свідка директор приватного підприємства-фірма "Лотус" - свідок ОСОБА_3 дав суду показання, з яких вбачається, що позивач вперше звернувся до нього, як керівника підприємства, про видачу йому трудової книжки влітку 2010 року, тобто через рік після звільнення з роботи, при цьому позивач вів себе агресивно, у зв'язку з чим між ними виник конфлікт. Згодом, після звернення ОСОБА_1 до прокуратури та Територіальної державної інспекції праці у Рівненській області, позивачу була видана належно оформлена трудова книжка, однак до цього адміністрація підприємства не чинила йому будь-яких перешкод в отриманні цієї книжки, оскільки той протягом року після звільнення з роботи взагалі не звертався до ППФ "Лотус" з вимогами видати йому трудову книжку, на що нібито отримував безпідставні відмови.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови №9 від Об листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами і доповненнями) встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Керуючись статтями 232 - 234 КЗпП України, статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства - фірма "Лотус" про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням трудових прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: