Справа № 2-1514/11
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі:ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В позові позивач ОСОБА_2 зазначив, що 2.08.2011р. він за домовленістю з відповідачем надав у позику за відповідним договором ОСОБА_3 11 000 грн. та 300 доларів США для її особистих потреб. 03.08.2011р. відповідачка знову звернулася за позикою попросивши гроші на лікування. З приводу домовленості щодо позики сторонами було укладено ще один договір позики на суму 3000 грн. та 1000 доларів США. Вказані кошти відповідачка забовязалася повернути до 12.08.2011р., однак свій обовязок не виконала. На день звернення до суду борг по позиці склав 24 400 грн. На неодноразові дзвінки позивача до відповідачки щодо повернення боргу ОСОБА_3 лише давала обіцянки, а з 12.08.2011р. взагалі припинила відповідати на дзвінки позивача, в звязку з чим він був змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представника позивача ОСОБА_4 позов підтримав в межах заявлених вимог, надав суду для огляду оригінали договорів позики та розписки.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не зявилася, належним чином попереджалася про явку до суду, в звязку з чим суд за клопотанням представника позивача розглядає судовий спір в порядку заочного розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матерали справи, суд встановив наступне:

2.08.2011р. ОСОБА_2 згідно наданого суду договору позики від 02.08.2011р. (простий письмовий правочин) надав у позику ОСОБА_3 11 000 грн. та 300 доларів США для її особистих потреб (а.с.6) на строк до 05.08.2011р.

03.08.2011р. ОСОБА_2 згідно наданого суду договору позики від 03.08.2011р. (простий письмовий правочин) надав у позику ОСОБА_3 3000 грн. та 1000 доларів США для її особистих потреб (а.с.7) на строк до 12.08.2011р.

Загальна сума боргу також з врахуванням курсу національної валюти по відношенню до долара таким чином 14 тис. грн. плюс 10 400 грн. ( 1300 дол. по 8 грн. за долар) складає 24 400 грн.

За ст.61 ЦПК України кожна сторона забовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Правовідносини, що виникли між стороною позивача та відповідача регулюються нормами ст.ст.509,526,527, 536, 1046 ЦК України.

В силу ст. 526 ЦК України забовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимг, що звичайно ставляться.

За ст.527 ЦК України боржник забовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті забовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник забовязаний сплочувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами . Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти,або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку саму ж суму грошових коштів (суму позики),або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками.

В силу ст.1049 ЦК України позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі,або речи визначені родовими ознаками) у строк та в порядку,що встановлений договором.

Оскільки, судом встановлено, та не оспорено стороною відповідача відповідними доказами, що сторони дійсно уклали два договора позики, від 02.08.2011р. та від 03.08.2011р. чінність якіх підтверджена простим письмовим правочином, суд вважає доведеною позовну вимогу позивача щодо стягнення боргу саме в сумі 24 400 грн.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив,що відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться:судовий збір та витрати пов"язані з розглядом справи.До витрат пов"язаних з розглядом судової справи,належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення,витрати на правову допомогу,витрати пов"язані з явкою до суду,витрати пов"язані з залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,та проведення судових експертиз, а також вирати пов"язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, позивачем було понесено витрати на оплату державного мита в сумі 1700 грн. та послуги ІТЗ в сумі 120 грн., всього 1820 грн.

За ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, враховуючи доведеність позивачем понесених ним витрат документально, суд вважає,що судові витрати слід відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.509,526,530,612,625,1046,1050 ЦК України, ст.ст. 15,30,60,61,88, 214,218,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 позику в сумі 24 400 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.00 коп.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: