КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-278/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Мізюн Р.І.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної

небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 вартість відновлювальних робіт у розмірі 3431,56 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000.00 грн., та на користь ОСОБА_2 витрати на проведення висновку авто товарознавчого дослідження - 400.00 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позову ОСОБА_2, що діяв від свого імені та від імені ОСОБА_4, вказував, що 23 червня 2008 року о 20:55 годин належний ОСОБА_4 на праві приватної власності автомобіль «АЗЛК 2141 2», держ. номер НОМЕР_1. перебуваючи під керуванням ОСОБА_2 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (ДТП). За результатами проведення судового слідства постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва 16.09.2009 року встановлено, що ОСОБА_3 23.06.2008 року о 20-55 годин, керуючи транспортним засобом «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_2. рухаючись по вул. Лазурній в районі будинку № 52 в м. Миколаєві, не вибрав безпечної швидкості не слідкував за дорожньою обстановкою та їй змінами внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (бордюрний камінь, залізобетонний стовп, залізний бак), після чого продовжив рух та скоїв наїзд на стоячий попереду транспортний засіб «АЗЛК 21412». д/н НОМЕР_3, водій якого був за межами транспортного засобу. Після чого місце ДТП залишив. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що не він був за кермом. Разом з тим, визнав факт скоєння ДТП, але називати водія, що був під час ДТП за кермом «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_2, відмовився.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 червня 2008 року о 20:55 годин відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК 2141 2», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності та перебував під керуванням ОСОБА_2 та «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль «АЗЛК 2141-2», державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.09.2009 ОСОБА_3 було визнано винним в адміністративному правопорушенні (ДТП) та притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме накладений штраф в розмірі 340,00 грн.

Відповідач є власником транспортного засобу Мітсубісі лан сер, д/н НОМЕР_2, що підтверджується листом МВ РЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 23.12.2009 року.

Таким чином, в результаті ДТП, що сталося з вини відповідача, автомобілю, що належить ОСОБА_4, було нанесено значні пошкодження вузлів та механізмів, вартість відновлювальних робіт яких згідно звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, м спричинених ушкодженням транспортного засобу, № 165/06/08 від 23.05.2008 року складає 3431,56 грн.

Крім того, у зв'язку з винними діями відповідача та з метою оцінки вартості матеріальних збитків ОСОБА_2 вимушений був звернутися за допомогою до спеціаліста, яким складено звіт№ 232 від 23.11.2009р. За послуги по визначенню заподіяного матеріального збитку ОСОБА_2 сплачено 400,00 грн., що підтверджується копією договору та квитанцією до прибуткового касового ордера № 265 від 23.1 1,2009р.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також у шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 ЦК Україна постраждала сторона має право на відшкодування морального збитку. Моральний збиток полягає в душевних переживаннях, що виникли у зв'язку з протиправними діями що відносно потерпів, а також душевних переживаннях, що виникли у зв'язку із знищенням або пошкодженням майна. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В свою чергу, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Таким чином, вимоги позивачів щодо стягнення витрат на відновлення автомобіля та проведення оцінки вартості відновлювальних робіт підлягають задоволенню.

В частині стягнення моральної шкоди суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів частково, враховуючи тяжкість фізичних і моральні страждань позивачів. їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках.

За таких обставин, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, моральні страждання позивачів, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивачів по 1000 грн. кожному.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.208,210,212-213,214-215,218,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки у розмірі 3431,56 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а всього 4431 (чотири тисячі чотириста тридцять одну) гривню 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення висновку автотоварознавчого дослідження у розмірі 400 грн.. моральну шкоду у розмірі 1000 грн., судові витрати у сумі 211,00 грн., а всього 1611 (одну тисячу шістсот одинадцять) гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Безпрозванний