АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2767/11 Номер провадження 22-ц/1690/4240/11Головуючий у 1-й інстанції Новак Д.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді - Триголова В.М., судців - Бондаревської С.М., Омельченко Л.М. при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Марфінбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія судців, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ПАТ «Марфінбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Морський ОСОБА_4», правонаступником якого є ПАТ «Марфінбанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0026/КР6. Між сторонами також були укладені додаткові угоди № 1 від

09.06.2009року та № 2 від 03.03.2010 року. В забезпечення виконання всіх зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від

09.06.2009року. Зобовязання по кредитному договору позивачем були виконані належним чином, однак з червня 2010 року відповідач свої зобовязання виконувати припинив. Сума заборгованості за договором станом на 20.04.2011 року, виходячи із офіційного курсу долара СІЛА по відношенню до гривні станом на вказану дату, становить 116 898 грн. 08 коп. Просив суд стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як з солідарних боржників, заборгованість за кредитним договором № 0026/КР6 від 28 березня 2008 року у розмірі 116 898 грн. 08 коп. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позов. Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, оскільки утримувався в місцях позбавлення волі. Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав, вважаючи, що позивач пропустив встановлений законом термін звернення до нього як до поручителя.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «Марфін Банк» в особі Філії ПАТ «Марфін Банк» в м. Полтаві 116 898 грн. 08 коп. заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з кожного по 644 грн. 49 коп. на користь ПАТ «Марфін Банк» в особі Філії ПАТ «Марфін Банк» в м. Полтаві в рахунок відшкодування судових витрат по справі.

В апеляційному порядку вказане рішення оскаржив відповідач - ОСОБА_2, подавши 25.06.2011 року апеляційну скаргу на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року.

Апелянт просить скасувати рішення рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року в частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» в особі Філії ПАТ «Марфін Банк» в м. Полтаві заборгованості за кредитним договором № 0026/КР6 від 28 березня 2008 року у розмірі 58 449 грн. 04 коп. (50% від 116 898 грн. 08 коп.) та відшкодування судових витрат в розмірі 644 грн. 49 коп. та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог кредитора, оскільки вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованим та незаконним.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 березня 2008 року між ВАТ «Морський ОСОБА_4», правонаступником якого є ПАТ «Марфінбанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0026/КР6, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в сумі 13 743,78 доларів СІЛА, а відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом, комісії, відсотки, штрафи, що передбачені умовами договору та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку з кінцевим строком погашення кредиту - 27.03.2023 року, який у звязку зі змінами графіку погашення заборгованості змінювався сторонами, шляхом укладення додаткових угод № 1 від

09.06.2009року та № 2 від 03.03.2010 рок, якими встановлено кінцеву дату повернення кредиту відповідачем ОСОБА_3 27.09.2023 року.

Також встановлено те, що банк перерахував на особовий рахунок ОСОБА_3 грошові кошти, передбачені кредитним договором.

ОСОБА_3 свого зобовязання по договору належним чином не виконував і станом на 20.04.2011 року заборгованість за кредитним договором № 0026/КР6 становила: за кредитом - 11 615.79 доларів США (за офіційним курсом НБУ - 92 529 грн. 41 коп.); за відсотками - 1 763.26 доларів США (за офіційним курсом НБУ - 14 045 грн. 07 коп.); 'за пенею та штрафом - 10 328 грн. 60 коп.

Місцевий суд такоук вірно встановив, що кредитний договір було забезпечено договором поруки № 0038гР6 від 09.06.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_2 поручився перед позивачем за виконання позичальником своїх обовязків в повному обсязі.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов ПАТ «Марфінбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд правомірно виходив з того, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до закону; а також з того - що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд також правомірно виходив з того, що строк виконання основного зобовязання не закінчився, оскільки встановлений до 27.09.2023 року, і так само не закінчився строк дії договору поруки, який визначається цією самою датою, тому позивач не втратив свого права на звернення із вимогою до поручителя. Посилання ОСОБА_2 на норму викладену в ч.4 ст. 559 ЦК України (відповідно до якої, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя), як на підставу звільнення його від обовязку солідарно відповідати перед кредитором, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим підстав для скасування або зміни судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Суддя В.М. Триголов (підпис)