Справа№2-6163/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за укладеним між ними 24.04.2009 року договором позики в сумі 152 230, 57 грн., з яких : сума основного боргу 15 000 доларів США (сума позики), що в еквіваленті по курсу НБУ на 26.08.2011 року (797,1500 грн. за 100 доларів США) складає 95 738 грн.; відсотки за користування позикою у розмірі 53 613, 58 грн.; інфляційні втрати за час прострочення виконання основного зобовязання в сумі 478, 69 грн.; три проценти річних за час прострочення виконання зобовязання у розмірі 2 400 грн. та стягнення судових витрати у розмірі 171 грн. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань перед ним за цим договором позики щодо повернення суми позики у розмірі 15 000,00 доларів США у визначений цим договором кінцевий термін 24.04.2010 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

24.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, 24.04.2009 року Відповідачем у підтвердження укладення між нами договору позики була надана розписка про отримання ним у позику грошові кошти у сумі 15 000 дол. США. (а.с.8)

Як зазначено позивачем в позові, відповідачем повернуто грошові кошти взяті у позику в розмірі 2990 доларів США.

Після спливу терміну, вказаному у розписці, Відповідач не повертає грошові кошти взяті ним у позику, тобто ухиляється від повернення боргу та виконання прийнятих на себе зобов'язань, на телефонні дзвінки позивача не відповідає та своє місцезнаходження приховує.

Отже, Відповідач користується позиченими коштами по даний час, на власний розсуд, чим порушує умови, які були досягнуті в розписці від 24.04.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором...

Відповідно до умов розписки Відповідач повинен сплатити проценти за користування грошовими коштами з виплатою щомісяця у розмірі 2 %.

Відповідач користується позикою з 24.04.2009 р. по теперішній час.

Згідно із ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Крім того, 4.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тобто на день винесення рішення суду.

Відповідно до ст. 99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року № 762/96 Про грошову реформу в Українігрошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня.

Національний банк України станом на 26.08.2011 р. встановлює такий офіційний курс гривні по відношенню до долару США: 100 USD = 797.1500 грн. Таким чином, сума боргу по договору позики складає 12 010 х 7.9715 = 95 738 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені відповідачем.

Згідно офіційних даних Міністерства фінансів України індекс інфляції станом на квітень 2010 р. становить 99,7; станом на травень 2010 р. - 99,4; червень 2010 р. - 99,6; липень 2010 р. -99,8; серпень 2010 р. - 101,2; вересень 2010 р. - 102,9; жовтень 2010 р. - 100,5; листопад 2010 р. - 100,3; грудень 2010 р. - 100,8; січень 2011 р. - 101,0; лютий 2011 р. - 100,9; березень 2011 р. - 101,4; квітень 2011 р. - 101,3; травень 2011 р. - 100,8; червень 2011р. -100,4; липень 2011 р. - 98,7.

Середній розмір інфляції становить 100,5 % ( 99,7 + 99,4 + 99,6 + 99,8 + 101,2+102,9+100,5+100,3+100,8+101,0+100,9+101,4+101,3+100,8+100,4+98,7 / 16 = 100,5).

Так, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, Відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні у розмірі 478 грн. 69 коп. (чотириста сімдесят гривень шістдесят дев'ять копійок ( 95 738 (сума боргу) х 100,5 % (середній індекс) /- 95 738 = 478, 69 або 95 738 х 0,5% = 478,69 ).

Також, 3 (три) відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання від простроченої суми складає 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень (95 738х 3% х 305 /365 = де 95 738- сума заборгованості за позикою, 3% - відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання, 305 - кількість днів про строчки, 365 - кількість днів у році )

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором...

Відповідно до умов розписки Відповідач повинен сплатити проценти за користування грошовими коштами з виплатою щомісяця у розмірі 2 %.

Відповідач користується позикою з 24.04. 2009 р. по теперішній час.

Отже, сума заборгованості Відповідача по сплаті процентів за вищевказаний період складає 53 613,58 грн. (95 738 (сума боргу) х 2% х 28 (кількість місяців користування коштами) = 53613,58.

Таким чином, загальна ціна позову становить 152 230,57 грн. (95 738 + 53 613,58 + 2400 + 478,69 = 152 230,57, де 95 738 гривень - сума боргу за позикою, 53 613,58 гривень - відсотки за користування позикою, 478,69 гривень - розмір інфляційних нарахувань, 2 400 гривень - три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При викладених обставинах суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не виконав умови договору позики, чим завдав позивачу матеріальну шкоду у розмірі 152 230, 57 грн., яка підлягає стягненню.

У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив держмито у розмірі 51 грн. витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що судові витрати, які витратив позивач мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88, 209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 524, 526, 533,536, 611, 625, 638, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, суд, ст. 99 Конституції України, Указом Президента України від 25.08.1996 р. № 762/96 Про грошову реформу в Україні, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики у розмірі 95 738 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсотки за користування позикою у розмірі 53 613, 58 грн. ( п`ятдесят три тисячі шістсот тринадцять гривень 58 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні у розмірі 478, 69 грн. (чотириста сімдесят вісім гривень 69 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 2 400 грн. (дві тисячі чотириста) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 171 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.