АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1332 / 2011 р. Головуючий: 1 інстанції
Категорія: зобовязання Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2010 року по справі за позовом Приватного підприємства «Імпекон» (далі: ПП «Імпекон») до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі: ПАТ «ВіЕйБі Банк»), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року позивач ПП «Імпекон» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеним позовом, у якому вказував на те, що 23 листопада 2010 року підприємство приймало участь у прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна - предмету іпотеки, яке належало ТОВ «Український торгівельний будинок». За результатами проведених прилюдних торгів ПП «Імпекон» придбало нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 883,0 кв.м., що розташована в м. Харкові по вул. Словянській № 10, за ціною 2 648 940,00 грн.

Підприємство сплатило гарантійний внесок за цей обєкт нерухомості, а в подальшому як переможець прилюдних торгів повністю сплатило вартість придбаного нерухомого майна.

Після повного розрахунку за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та відповідного акта, затвердженого в.о. начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області, 08 грудня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 покупцеві ПП «Імпекон» було видане свідоцтво про придбання вищезазначеного нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону).

20 грудня 2010 року ПП «Імпекон» зареєструвало своє право власності на придбане нерухоме майно в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в порядку передбаченому чинним законодавством, однак реалізувати в повному обсязі своє право власності на придбане майно та розпорядитися ним підприємство не має можливості, оскільки це майно має певні обтяження іпотекою та забороною, внесені до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 24.07.2007 року та 21.08.2008 року приватними нотаріусами Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, а також ОСОБА_4 згідно з відповідними іпотечними договорами, іпотекодержателем за якими є відповідач - ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідно до ст. ст. 31, 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» продаж предмета обтяження, в тому числі й реалізація предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах за рішенням суду, є підставою для припинення всіх існуючих забезпечувальних та публічних обтяжень щодо відповідного рухомого майна, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом, а відомості про припинення обтяження повинні реєструватися держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, однак на теперішній час будь-яка заява ПАТ «ВіЕйБі Банк» про припинення обтяжень відсутня, позивач - ПП «Імпекон» просив суд усунути перешкоди у здійснені ним права власності на придбане нерухоме майно шляхом внесення змін до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стосовно заборони відчуження належної позивачеві нежитлової будівлі загальною площею 883,0 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по вул. Словянській, 10 та виключити з реєстру запис про обтяження цього нерухомого майна іпотекою.

__________________________

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2010 року було відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом ПП «Імпекон» та призначено її розгляд у судовому засіданні по суті заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» ставиться питання про скасування зазначеної ухвали судді районного суду, як такої, що постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства щодо підвідомчості спору та правил підсудності самої справи, оскільки приватні нотаріуси ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є неналежними відповідачами по справі, а виниклий спір стосується взаємовідносин ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ПП «Імпекон» з приводу нерухомого майна, що перебуває в іпотеці банку, тобто двох юридичних осіб, а тому повинен розглядатися господарським судом у порядку господарського судочинства.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в апеляційній скарзі також просить скасувати вищезазначену ухвалу судді районного суду з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ПП «Імпекон».

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Сторонами в цивільному процесі, тобто основними учасниками цивільних справ, що розглядаються у порядку позовного провадження, є позивач і відповідач (ст. 30 ЦПК України).

Позивач - це особа, на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів якої відкрито позовне провадження у цивільній справі.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за предявленими позовними вимогами.

Таким чином сторони - це особи - субєкти спірного матеріального правовідношення, матеріально-правовий спір між якими суд повинен розглянути і вирішити у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільних справах, одним із найважливіших моментів є правильне визначення підвідомчості справи та її підсудності.

Тобто, однією з умов виникнення цивільних процесуальних правовідносин з конкретного спору є вирішення суддею двох питань:

1) чи підпадає його вирішення під цивільну юрисдикцію суду, тобто чи підвідомча ця справа суду;

2) який конкретно суд зобовязаний розглядати цю справу, тобто якому суду вона підсудна.

Отже, підсудність цивільної справи суду, як і її підвідомчість, встановлюється суддею при прийнятті позовної заяви.

У випадку, коли буде встановлено, що справа непідвідомча загальним судам, суддя відмовляє у відкритті провадження у ній (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

Якщо суддя встановить, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, але непідсудна саме цьому суду, він повертає позовну заяву позивачеві для подання до належного суду.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена у ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до вказаної правової норми суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарським судам зокрема підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, розглядають місцеві господарські суди.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ПП «Імпекон», ініційований ним спір виник з приводу придбаного ним на публічних торгах нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці банківської установі, й стосується матеріальних правовідносин двох юридичних осіб - субєктів господарської діяльності.

При цьому будь-яких матеріально-правових вимог до приватних нотаріусів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивачем не заявлялось і будь-який спір цивільно-правового характеру між ними відсутній.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За змістом вказаної норми закону нотаріуси та інші особи, які вчиняють нотаріальні дії, можуть брати участь у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні як заінтересовані особи.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених вище правових норм, необхідно зробити висновок, що при розгляді справ, які стосуються оспорювання прав та обовязків сторін, набутих на підставі здійснених нотаріальних дій (крім справ за скаргами на нотаріальні дії або відмову у її вчиненні), нотаріуси в розумінні статей 30, 34, 35 ЦПК України не є особами, прав та обовязків яких стосується спір сторін, оскільки субєктами спірного матеріального правовідношення вони не являються, а крім того відсутня їх юридична заінтересованість у результатах розгляду справи судом та реалізації прийнятого по ній рішення.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ПП «Імпекон», на зазначені обставини та положення цивільного процесуального законодавства, що регулюють порядок здійснення цивільного судочинства, уваги не звернув, із субєктним складом учасників спору та характером спірних правовідносин належним чином не визначився, а тому безпідставно, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства прийняв до свого провадження спір, що виник між юридичними особами - субєктами господарювання та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, як такий, що не підпадає під юрисдикцію загальних судів.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2010 року про відкриття провадження у цивільній справі за вищезазначеним позовом ПП «Імпекон» не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати це судове рішення, а матеріали справи направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2010 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Імпекон» до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та зобовязання вчинити певні дії - скасувати.

Матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Імпекон» до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та зобовязання вчинити певні дії направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: