АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірні Доповідач Колтунова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Колтунової А.І.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності і стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

28 вересня 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Позивач посилалася на ті обставини, що 19 серпня 2009 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу, згідно якому вона передала у власність відповідачу належний їй на праві власності житловий будинок №6 по вул. Пархоменка в смт Високий Харківського району Харківської області, а відповідач зобовязалась її довічно утримувати, забезпечувати її харчуванням та одягом у розмірі 400 грн. на місяць.

Спочатку ОСОБА_3 виконувала свої обовязки, а з 09 травня 2010 року припинила надавати їй будь-яку допомогу.

У звязку із чим, позивач просила суд розірвати договір довічного утримання, повернути сторони у первісний стан, стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., стягнути судові витрати по справі.

Справа розглянута у відсутності відповідача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 19 серпня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області реєстровий №538, розірвано.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, розташований в Харківській області, Харківському районі, смт Високий, по вул.Пархоменка, 6.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати і витрати на правову допомогу в розмірі 1493 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Висновки не відповідають фактичним обставинам по справі, по справі допущена неповнота судового розгляду.

У неї є докази на підтвердження того, що вона витрачала грошові кошти на ремонт будинку.

Крім того, факт надання нею допомоги позивачу може бути підтверджений поясненнями свідків.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник підтримували апеляційну скаргу.

ОСОБА_6 та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справа, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надала доказів того, що вона належним чином виконувала свої обовязки за договором довічного утримання, у звязку із чим, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав до розірвання договору довічного утримання.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, так як вони зроблені у відповідності із зібраними по справі доказами, вимогами ч.1 ст. 755, ст. 765 ЦК України.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 19 серпня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання (а.с. 7).

У відповідності з пунктами 6,7 цього договору, набувач ОСОБА_3 була зобовязана довічно повністю утримувати відчужувача ОСОБА_4, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, придбанням необхідних ліків, у випадку необхідності сплачувати витрати на операційне втручання у медичних закладах, необхідною допомогою, в тому числі забезпечення у повному обсязі, у випадку необхідності, належних ритуальних послуг, зберігати у її довічному користуванні весь будинок, який є предметом цього договору.

Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначено сторонами у розмірі 400 гривень щомісячно за їх взаємною згодою.

При розгляді справи позивач стверджувала, що відповідач в односторонньому порядку припинила виконувати умови договору, у звязку з чим вона залишилась без сторонньої допомоги, якої потребує.

Допитані по справі свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дані обставини підтвердили (а.с. 70-72).

Надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 пояснила, що дійсно вона припинила виконувати договір довічного утримання, оскільки позивач стала звинувачувати її у наданні неякісного харчування, у бажанні її отруїти.

Крім того, на підтвердження того факту, що вона належним чином виконувала умови договору, відповідач надала квитанції про придбання будівельних матеріалів на ремонт будинку.

Разом з тим, із договору довічного утримання не вбачається, що на відповідача покладався обовязок по ремонту будинку, що є предметом договору.

Інших письмових доказів по виконанню договору ОСОБА_3 надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в даній частині ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду в зазначеній частині не спростовують.

Що стосується рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., то колегія суддів вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Відповідно розяснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 31 березня 1995 року №4 з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно при розгляді справ даної категорії зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди по даному виду правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподяно цю шкоду.

Судом установлено, що правовою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. в рахунок стягнення моральної шкоди є неналежне виконання відповідачем договору довічного утримання.

Разом з тим, цим договором не передбачено обовязок сторони по відшкодуванню моральної шкоди у випадку його неналежного виконання.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в зазначеній частині.

У звязку з чим, на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду в даній частині підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог також необхідно відмовити.

Рішення суду в частині стягнення судових витрат ухвалено у відповідності з вимогами ст. 74,88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ст. 316, ст. 317, ст. 319, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2011 року змінити, скасувавши його у частині задоволення позову про стягнення у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення у відшкодування моральної шкоди 3000 відмовити.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді: