Справа № 2018/2-1348/11
"10" лютого 2011 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
при секретарі - Ринденко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання з`явилися, позовні вимоги визнали в повному обсязі, але зазначили, що у них відсутні кошти для погашення заборгованості.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач свої зобов`язання по вказаному договору кредиту виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання в обговорений термін не виконав і не виконує в теперішній час, допускаючи прострочення платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості та визнано відповідачем.
Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт отримання кредитних коштів від банку, а прострочення виконання своїх зобов`язань передбачених договором кредиту перед позивачем пояснив відсутністю коштів.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Ст. 524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, законом або іншим нормативно-правовим актом.
У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв`язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача вищевказану заборгованість.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 524, 526, 530, 554, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Бородіна Н.М.