Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 46 (_3_) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В .В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської і.Є.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3.

Представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя ,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Після уточнення позовних вимог просила суд поділити спільне майно, набуте за час шлюбу із відповідачем, виділивши їй у володіння: 50% від 1/2 частки нежитлової будівлі № 8 станції Мудрена в м. Кривому Розі, тобто 1/4 частку; 50% із 632 акцій приватного акціонерного товариства "Резонанс", належних відповідачу та позивачці, тобто 316 акцій; виділити їй у якості компенсації 50% із суми дивідендів, що складає суму 45 554,00 грн.; та 50% прибутку з 384 000,00 грн., отриманого відповідачем за оренду 1/2 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою буд. № 8 станції Мудрена у м. Кривому Розі, яка складає 192000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 18 листопада 1983 року, спільне життя не склалося. З 2005 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства .

У 1992 році з відповідачем стали засновниками спільного науково-виробничого підприємства "Резонанс" разом із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 В інтересах сім'ї відповідач став власником 536 акцій, а вона - 96 акцій. У 2004 році придбали на підставі договору купівлі - продажу 1/2 частку нежитловрї будівлі; розташованої за адресою буд. № 8 станції Мудрена в м. Кривому Розі, яку відповідач з червня 2007 року надає в оренду підприємству. У 2003 році ними в інтересах сім'ї було придбано автомобіль "Опель-Вектра", яким користується відповідач.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та просить ухвалити нове рішення про задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд дійшов помилкового висновку, що спірні акції не оплачені сторонами та не належать на праві власності, тому не є спільним майном та не підлягають поділу.

Суд безпідставно дійшов висновку про те, що 1/2 частка нежитлової будівлі, розташованої за адресою буд. № 8 станції Мудрена (на теперішній час вул.. Меркулова,1 ЗА) у м. Кривому Розі належить відповідачу, оскільки її було придбано у жовтні 2004 року за спільні сімейні кошти.

Крім того, посилаючись на ст..65 СК України, позивач вважає, що має право на

отримання компенсації вартості частки від отриманих відповідачем прибутків по акціям підприємства та від оренди будівлі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 18 листопада 1983 року уклали шлюб, від якого мають доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2005 року, чого сторони не оспорюють.

За березень-травень 2005 року позивачка в центрі зайнятості отримала 10248 грн.48 коп., що підтверджується довідкою /а.с. 31 т.2/.

29 травня 2005 року відповідач придбав автомобіль «Опель-вектра», який, згідно повідомлення, зняв з обліку 17 серпня 2005 року / а.с. 9-Ю т.2/.

4 червня 1992 року створено спільне науково-виробниче підприємство «Резонанс», яке відповідно до зборів від 29 жовтня 1993 року перереєстровано у товариство з обмеженою відповідальністю «Резонанс», засновниками якого є, у тому числі, позивачка та відповідач.

Згідно реєстру власників іменних цінних паперів від 31.08.2010 року, ЗАТ «Резонанс» іменні акції товариства розподілені між сторонами таким чином: позивачці належить - 96 акцій, відповідачу - 536 акцій / а.с. 9-11 т. 1, 223-226/.

29 жовтня 2004 року ЗАТ «Криворізька будівельна компанія» за 328000 грн. продала ОСОБА_4 1/2 частину окремо розташованої нежитлової будівлі площею 710,6 кв.м., розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, ст. Мудрена,8.Грошові кошти відповідач, відповідно до договору займу, перерахував 29 жовтня 2004 року /а.с. 8, 46, 49/.

На підставі договору від 10 лютого 2006 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «Резонанс», він отримав від останнього: 13 лютого 2006 року позику в сумі 122000 грн., а 22 червня 2006 року - 44000 грн. для проведення реконструкції спірної будівлі / а.с. 50-51, 52-53, 54-56 т.1/. В період з серпня 2006 по травень 2007 років спірна будівля була реконструйована, а 16 серпня 2007 року видано свідоцтво про право власності на вказану будівлю.

Згідно довідки АКБ «ТАС- Комерцбанк» 24 лютого 2007 року позивачка отримала в банку 26333 долара США /а.с. 43 т.1/.

16 серпня 2007 року між співвласниками спірної нежитлової будівлі та ЗАТ»Резонанс» на строк до 11 червня 2010 року укладено договір оренди належної їм спірної будівлі. За період з 16 серпня 2007 року по 12 липня 2009 року на підставі додаткової угоди від 10 вересня 2007 року орендна плата не нараховувалася та не сплачувалася.

09 листопада 2007 року відповідач перерахував на рахунок ЗАТ «Резонанс» 356230 грн. 05 коп. в погашення позики згідно договорів від 26 жовтня 2006 року та 10 лютого 2006 року, що підтверджено ордером / а.с. 48 т.1/.

За результатами роботи ЗАТ «Резонанс» у 2010 році перераховані дивіденди позивачці в сумі 19878 грн.43 коп., відповідачу - 130574 грн. 01 коп. / а.с. 227 т.1/.

Крім того, відповідачу перерахована орендна плата за оренду спірної будівлі: у 2009 році - в сум 76304 грн. 16 коп., у 2010 році - 110542 грн.59 коп. / а.с. 239, т.1/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині виділення позивачці 1/4 частки нежитлової будівлі № 8 на станції «Мудрена» у м. Кривому Розі та в частині виділення 50% із суми отриманого відповідачем прибутку від оренди частки зазначеної нежитлової будівлі, суд, у відповідності до положень ст.. 61 СК України, дійшов правильного висновку про те, що спірна нежитлова будівля не є спільною сумісною власністю сторін, а є особистою власністю відповідача, оскільки останній отримані ним кредитні кошти на придбання 1/2 частки цієї будівлі повернув особисто 09 листопада 2007 року, в той час, коли сторони припинили подружні відносини і позивачка участі в поверненні кредиту не приймала.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно не взяв до уваги доводи позивачки про те, що відповідач погасив позику в

рахунок коштів, які вона надала йому зі свого банківського рахунку, оскільки це не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду стосовно того, що відповідач отримав орендну плату за оренду спірної будівлі у 2009 році - в сумі 76304 грн.16 коп., а в 2010 році - 110542 грн. 59 коп. після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою, тому відсутні підстави вважати, що ці грошові суми були внесені до спільного бюджету та що вони є спільною сумісною власністю. Крім того, суд, враховуючи положення ст.. 58 СК України, згідно якої, якщо річ, що належить одному з подружжя, дає дохід, він є власником цього доходу, дійшов правильного висновку про те, що, оскільки частина спірної будівлі є власністю відповідача, він є власником доходу, отриманого від здачі будівлі в оренду. Тому рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим і колегія судців підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування цієї частини рішення суду не вбачає.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині виділення на користь позивачки дивідендів, суд, у відповідності до положень ст.ст. 10, 37 Закону України «Про господарські товариства», п.п. 8.8 Статуту ЗАТ «Резонанс», обґрунтовано виходив із того, що позивачці та відповідачу за результатами роботи підприємства у 2010 році перераховані дивіденди у розмірі 19878 грн.43 коп. та 130574 грн. 01 коп. відповідно, дійшов правильного висновку про те, що, оскільки зазначені дивіденди отримані сторонами після фактичного припинення шлюбних відносин, коли сторони не вели спільного господарства, тому відсутні підстави вважати ці грошові доходи спільною сумісною власністю.

Вирішуючи спір в частині поділу цінних паперів, суд, посилаючись на положення ст..ст.61, СК України, ст.. 177 ЦК України, ст.. З Закону України «Про цінні папери і фондову біржу», а також на вимоги ст..ст. 70, 71 ЦК України, згідно яких поділу між подружжям підлягає майно, що є об,єктом права спільної сумісної власності, дійшов правильного висновку про те, що, оскільки майно, яке просить поділити позивачка, не є спільною сумісною власністю подружжя, позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими.

Звертаючись з позовом до суду про поділ майна подружжя, позивачка посилалася на положення ч.2 ст. 73 СК України, вважаючи, що акції, які вона просить поділити, не тільки придбано в результаті спільного ведення господарства, айв результаті спільної праці сторін.

Згідно п.1 ч.І ст.,115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства як вклад до статутного /складеного/ капіталу.

Суб,єктами корпоративних правовідносин в акціонерному товаристві є лише акціонери та саме акціонерне товариство. При цьому акціонером / у вузькому розумінні цього слова/ є власник акцій. Згідно з чинним законодавством акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника / акціонера /, що стосуються акціонерного товариства /ч.1 ст.6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» »/. При цьому емітент або реєстратор здійснюють діяльність щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів / ч.І ст. 9 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обліку цінних паперів в Україні»/. Таким чином, особа власника акції є чітко визначеною. Акція як пайовий цінний папір засвідчує право на частку у статутному фонді акціонерного товариства того з подружжя, який є акціонером. Акціонер як власник акції набуває повний комплекс корпоративних прав та обов,язків. Оскільки права акціонера є неподільними, вони у повному обсязі належать лише тому з подружжя, який є власником цінного паперу. Другий з подружжя не може набувати окремих елементів таких прав, зокрема права на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів. Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що акція не входить до спільного майна подружжя, а корпоративні права у повному обсязі належать лише тому з подружжя, який є акціонером.

З огляду на те, що набуття акцій може здійснюватися за рахунок спільного майна подружжя, у разі відсутності або недостатності іншого майна, другий з подружжя стає кредитором учасника товариства і може вимагати визнання за ним права на частку у

статуному фонді акціонерного товариства. Оскільки така частка акціонера засвідчується акцією, то другий з подружжя вправі вимагати передання йому акції та відповідного внесення свого імені до реєстру акціонерів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суду необхідно було мотивувати своє рішення саме цими підставами.

Тому рішення суду в цій частині необхідно змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову, відповідно до положень п.п.1,4 ч.І ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.1,4 ч.І ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року в частині відмови в і задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ііро поділ акцій в Закритому акціонерному товаристві «Резонанс» змінити в частині мотивів відмови в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної

сили.

Головуючий:

Судді: