АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ Іменем України

11 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судці - Михайлів Л.В.

суддів - Турік В.П., Карнаух В.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з відшкодування втраченого заробітку та щомісячних страхових виплат, компенсації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ВАТ «Суха Балка»), ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - ОСОБА_3 Фонду) про стягнення заборгованості з відшкодування втраченого заробітку та щомісячних страхових виплат, компенсації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у звязку з ушкодженням здоровя на підприємстві висновком МСЕК від 21.11.1995 року йому встановлено 45% втрати профпрацездатності та визнано інвалідом третьої групи.

Відповідачем ВАТ «Суха Балка» призначено страхові виплати у відшкодування втраченого заробітку, нарахування яких, як вважає позивач, здійснюється з 01.01.1996 року без коригування або неправильного коригування його середньомісячної заробітної плати на коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві. У звязку з чим, утворилася заборгованість по щомісячних виплатах відшкодування втраченого заробітку за період з січня 1996 року по квітень 2001 року, в сумі 14498,05 грн., яку позивач просив суд сягнути з ВАТ «Суха Балка» на свою користь, а також компенсацію за несвоєчасну виплату частини щомісячних платежів відшкодування шкоди за період з січня 1998 року по жовтень 2002 року в сумі 3775,84 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Оскільки, починаючи з 01.04.2001 року призначення та виплату страхових сум продовжує здійснювати відповідач ОСОБА_3 Фонду, позивач просив суд стягнути з

останнього на свою користь заборгованість по щомісячних страхових виплатах період з 01.04.2001 року по жовтень 2002 року в розмірі 4793,45 грн., а також щомісячні страхові виплати в розмірі 229,73 грн., починаючи з 01.10.2002 року до зміни обставин, що тягнуть перерахунок щомісячних виплат.

Під час розгляду справи позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги й в остаточній редакції уточненої позовної заяви від 05.05.2010 року, позивач просив суд стягнути з ВАТ «Суха Балка» на його користь заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 4458,78 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 2595,96 грн., 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 Фонду на його користь заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 01.04.2001р. по 01.05.2010р. в сумі 58409.83 грн., а також зобов'язати ОСОБА_3 Фонду виплачувати йому, починаючи з 01.05.2010р. щомісячні страхові виплати в сумі 1232,89 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок щомісячних виплат або їх припинення.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 4458,78 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 2595,96 грн., а також на користь держави - 70,55 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 Фонду на користь ОСОБА_1, одноразово, заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 01.04.2001р. по 01.05.2010р. в сумі 58409,83 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3 Фонду виплачувати ОСОБА_1, починаючи з 01.05.2010р. щомісячні страхові виплати в сумі 1232,89 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок щомісячних виплат або їх припинення.

В іншій частині позовних вимог відмолено.

Стягнуто з ОСОБА_3 Фонду витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1,50 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість висновку суду про необхідність застосування коефіцієнта 2,5 з 01 січня 1996 року, оскільки перерахунок сум відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я проводиться одночасно із підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) не на коефіцієнт їх підвищення, а на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати, розмір якої фактично не збільшився. Крім того, при стягнення компенсації сум відшкодування шкоди, судом не враховано положень ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Положення про порядок компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 Фонду ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки постановляючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач оспорює суму страхової виплати, встановлену йому станом на 01.04.2001 року, пропустив строк позовної давності при зверненні до суду з позовом, що є підставою для відмови у задоволені його вимог. Крім того, суд безпідставно застосував коефіцієнт 2,0 з 01.07.1994 року, не прийняв до уваги, що після збільшення тарифів у січні 1996 року середня заробітна плата не збільшилася у звязку із зміною структури заробітної плати; неправильно застосував п. 28 «Правил

відшкодування шкоди...», який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди, а не сам механізм такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів), що призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач ОСОБА_1 заперечує проти доводів апеляційних скарг, вважає рішення суду законним та обгрунтованим й просить апеляційні скарги відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне те обгрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у відповідача ВАТ «Суха Балка» кріпильником на шахті «Ювілейна».

Висновком МСЕК від 21.11.1995 року ОСОБА_1 встановлено 45% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи.

Відшкодування шкоди ОСОБА_1 проводилось підприємством, виходячи з його середнього заробітку, який становив 18563000 крб. з подальшим коригуванням його на коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів згідно постанов Кабінету Міністрів України та спільних постанов адміністрації та профспілкового комітету підприємства, галузевих угод.

Спір виник з приводу неправильного, на думку позивача, застосування коефіцієнтів при здійсненні перерахування щомісячних платежів втраченого заробітку за умови підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві, починаючи з 01.01.1996 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підприємством неправильно розраховані суми відшкодування шкоди у звязку з ушкодженням здоровя позивача, оскільки здійснюючи перерахунок втраченого заробітку, підприємство неправильно застосувало коефіцієнти реального росту зарплати замість коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Колегія суддів не може погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що оскаржується, зазначеним вимогам закону не відповідає.

Суд першої інстанції, погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1, посилається на те, що підприємством неправильно перераховувався втрачений заробіток позивачу з 01.01.1996 року до передачі справи у ОСОБА_3 Фонду.

Проте, суд першої інстанції у порушення ст.ст. 213, 214 ЦПК України не зясував обставин справи та без жодного обґрунтування дійшов висновку про необхідність перерахунку втраченого заробітку та стягнення недоплати з 01.10.1999 року по 01.10.2001 року, компенсації з ВАТ «Суха Балка», а також недоплати страхових виплат з ОСОБА_3 Фонду за період з 01.04.2001 року по 01.05.2010 року.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону праці» та пп. 4, 9 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року (надалі - Правил) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відшкодування шкоди, завданої працівнику

ушкодженням здоров'я, складається з виплати втраченого заробітку (або відповіді його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року (надалі - Правил), перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Дійшовши висновку про неправомірне застосування ВАТ «Суха Балка» у період з 01.01.1996 року по 2000 рік коригуючих коефіцієнтів при перерахуванні розміру щомісячного втраченого заробітку, що призвело до неправильного визначення розміру щомісячних платежів і їх виплати після передачі особової справи до ОСОБА_3 Фонду, суд не врахував положення ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», Галузевих угод між Міністерством промислової політики, виробничими об'єднаннями і ЦК профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України на 1995-2000рр., відповідно до яких при зростанні тарифних ставок і посадових окладів з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах встановленого фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати (одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати) без зміни її загального розміру, підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок не передбачено.

ВАТ «Суха Балка» в межах своїх повноважень та, виходячи із своїх фінансових можливостей, визначило розмір коефіцієнтів зростання тарифних ставок і посадових окладів.

Оскільки в оскаржуваний період 1996-2000рр. підприємством правильно застосовані коефіцієнти при здійсненні перерахування щомісячних платежів втраченого заробітку, а саме: 1,25 з 01.01.1996 року, 1,5 з 01.07.1996 року, 1,15 з 01.07.1997 року, 1,3 з 01.04.2000 року (а.с. 62, 63, 65 т.1), та правильно визначено розмір відшкодування шкоди на момент передачі справи ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Фонду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано задовольнив позов.

В порушення ч.І ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, позивачем не надано суду першої та апеляційної інстанцій доказів на підтвердження фактичного підвищення заробітної плати за оспорювані періоди.

Виходячи із визначеного підприємством розміру страхового відшкодування, ОСОБА_3 Фонду з моменту передачі йому особової справи ОСОБА_1 здійснювало щомісячні виплати із застосуванням коефіцієнтів зростання реальної середньомісячної заробітної плати в галузях національної економіки, встановлених постановами Правління Фонду. Підстав для перерахунку страхових виплат відповідно до вимог позивача, колегія суддів не вбачає.

За вище вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позову та стягнення судових витрат скасуванню на підставі п. п. 2, 4 ч.І ст. 309 ЦПК України в зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушенням норм матеріального права, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та стягненні судових витрат.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується. Керуючись ст.ст. 303. 307, п.2, 4 ч.І ст. 309. 313. 314, 316 ЦПК України, колегія

суддів. -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» та ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2010 року в частині стягнення з:

Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 4458,78 грн., компенсації втрати частини відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 01 жовтня 1999р. по 01 жовтня 2001р. в сумі 2595,96 грн., стягнення судового збору;

ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області» на користь ОСОБА_1 одноразово заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.04.2001р. по 01.05.2010р. в сумі 58409,83 грн. та зобовязання виплачувати, починаючи з 01.05.2010р. щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку в сумі 1232,89 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок щомісячних виплат або їх припинення, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні Позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з відшкодування втраченого заробітку та щомісячних страхових виплат, компенсації, щомісячних страхових виплат та судових витрат - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя-доповідач:

ОСОБА_5