Апеляційний суд Житомирської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Котік Т.С.

суддів Жигановської О. С., Косигіної Л. М.

з участю секретаря Пюра Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за

позовом Публічного акціонерного товариства „ УкрСиббанк" в особі

Житомирського управління AT „УкрСиббанк" до ОСОБА_1

Олександровича та ОСОБА_2 про стягнення

заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне

рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2010 року,-

естановила:

В січні 2010 року ПАТ „УкрСиббанк" в особі Житомирського управління AT

„УкрСиббанк" звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог

зазначало, що 12.10.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 143 тис. грн.

строком до 12.10.2014 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

У зв'язку з тим, що відповідач з лютого 2009 року перестав сплачувати кошти за

кредитом, Банк в силу вимог Кредитного договору змінив термін погашення

кредиту, визначивши його датою 05.11.2009 року. Оскільки Кредитний договір

забезпечений порукою, Банк просив стягнути заборгованість за кредитом в

розмірі 129 479 грн.72 коп. в солідарному порядку з Позичальника та поручителя

ОСОБА_2

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 серпня

2010 року позов задоволено в повному обсязі.

08 грудня 2010 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення

залишена без задоволення. В заочному рішенні виправлена описка щодо

зазначення суми несплаченого кредиту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення

суду та просить ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних

вимог. Зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права

та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, посилається

на те, що суд не встановив існування кредитного договору та отримання за ним

коштів, а також суд не перевірив чи підписувала ОСОБА_3 договір поруки, та

чи виступала вона поручителем по зобов'язанням ОСОБА_1 Також,

посилається на те, що суд стягнув кошти на користь юридичної особи, яка не була

позивачем по справі, та передчасно стягнув заборгованість, кінцевий строк

виконання за яким настане лише 12.10.2014 року.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши

законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК

України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає

задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та

Акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк" (з 18.12.2009 року

ПАТ „УкрСиббанк") укладено договір про надання споживчого кредиту №

0, за яким Банк надав, а відповідач ОСОБА_1 отримав, кредит у

розмірі 143 000 грн. для придбання автомобіля марки. Mitsubishi Grandis 2.4 Sport

2007 року випуска, зі строком користування кредитними коштами до 12 жовтня

2014 року та сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами. За

умовами Договору, Позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати платіж в

розмірі 2 565 грн. (ануїтетиа схема погашення кредиту відповідно до п. 1.2.2.

Договору та (а.с. 9-17).

На забезпечення виконання вказаного договору, Банк прийняв в заставу

автомобіль марки Mitsubishi Grandis 2.4 Sport 2007 року випуска (п.2.1.

Договору). ^

Також, 12 жовтня 2007 року між Банком та відповідачкою ОСОБА_3

укладено договір поруки, за яким остання взяла на себе зобов'язання перед

Кредитором щодо виконання Кредитного договору № 0 від 27.10.2007

року (а.с. 19,20).

Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконав свої зобов'язання, надавши

відповідачу кошти, передбачені кредитним договором, перерахувавши кошти на

рахунок TOB фірми „Опад" за придбаний ОСОБА_1 автомобіль (а.с. 118 ).

В порушення вимог п. 1.2.2. кредитного договору, свої зобов'язання перед

Банком Позичальник перестав виконувати, починаючи з лютого 2009 року

(а.с.б,7), що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05.11.2009

року становить: 123 422,38 коп. заборгованість за кредитом, в тому числі

прострочена заборгованість по кредиту з лютого по листопад 2009 року - 11 066

грн.43 коп.; 5 418 грн.47 коп. заборгованість по відсотках; 516 грн.56 коп. пеня

за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та 122 грн.31 коп. пеня за

несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам (а.с. 5-8).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним

чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів

цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до

звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї

із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, та в інших

випадках встановлених договором або законом ( ч. 2 ст.651 ЦК України).

За змістом ч.І статті 554 ЦК України та пунктів 1.З., 1.4. договору поруки,

передбачають солідарну відповідальність боржника та поручителя перед

кредитором в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою.

Договір поруки є чинним на час ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та

стягнув з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 129 479 грн.72

коп. заборгованості.

Доводи апелянта про те, що суд не перевірив існування кредитного договору

є надуманими та спростовані дослідженими доказами. Так само, спростовані і

доводи з приводу неотримання відповідачем коштів за договором про надання

споживчого кредиту від 12.10.2007 року.

Також, є безпідставними і посилання апелянта на те, що він не підписував

кредитний договір від 12.10.2007 року. '

З матеріалів справи та пояснень представника ОСОБА_1 вбачається,

що Кредитний договір від 12.10.2007 року не визнавався судом недійсним з

підстав, зазначених відповідачем. Окрім того, до лютого 2009 року, відповідач

сплачував кошти за користування кредитом від 12.10.2007 року (а.с.5-7,113,114).

Пунктами 5.5. та 5.7. розділу 12 Кредитного договору передбачено, що у

випадку порушення позичальником термінів погашення зобов'язання за

Договором, Банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит

за цим Договором. В цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково

повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін, в

повному обсязі.

Порядок дострокового повернення кредитних коштів урегульований розділом

12 Договору.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору,

Банком у відповідності до умов розділу 12 Договору, було направлено вимогу від

17.04.2009 року про погашення заборгованості, яка не виконана боржником (а.с.

18, 115,116). Оскільки, ОСОБА_1 не сплатив заборгованість у визначений

строк, вимоги Банку щодо визначення нового терміну виконання зобов'язання до

05.11.2009 року, є правомірними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,

підстави для скасування рішення відсутні.

Стягнення заборгованості за Кредитним договором на користь Відкритого

акціонерного товариства Акціонерного комерційного інноваційного банку

„УкрСиббанк" не є підставою для скасування рішення, оскільки вказана

юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство відповідно до

норм Закону України „Про акціонерні товариства" (а.с. 107,108).

Вказана обставина є підставою для виправлення описки в судовому рішенні

відповідно до вимог ст. 219 ЦПК України. Так само, підлягає виправленню в

порядку вищезазначеної статті, і дата щодо звернення з позовом до суду.

' Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК

України, колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26 серпня 2010

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня

набрання нею законної сили.