Справа № 2-468/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог з урахуванням з уточненням посилається на те, шо 18.08.2010р. біля 09/00 год. в м. Стрий на вул. Галицькій відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушивши правила дорожнього руху, при чому здійснив на неї наїзд. Внаслідок зазначеного ДТП отримала тілесні ушкодження і швидкою допомогою була доставлена в Стрийську ЦРЛ. З 18 по 27.08.2010р. вона перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, а потім була переведена на стаціонарне лікування Стрийську міську лікарню. Після чого, ще тривалий час лікувалась амбулаторно.

За час лікування на ліки та на медичні процедури нею було витрачено 2439,30 грн. і саме в таку суму вона оцінює завдану їй матеріальну шкоду.

Крім того, їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона перенесла фізичний біль та душевні страждання внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, втраті душевного спокою, порушено її звичні життєві зв'язки через тривале лікування. В результаті наїзду вона не може позбутись страху, не може спокійно переходити дорогу, крім того відповідач відмовився відшкодовувати шкоду. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн..

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю додатково пояснила, що у вказаний день, близько 09 год. зранку вийшла на автобусну зупинку, щоб їхати на роботу. Простоявши декілька хвилин, відчула сильний удар ззаді впоперек від якого впала на землю та втратила свідомість. Прийшовши до тями зрозуміла, що на неї наїхав автомобіль. Каретою швидкої допомоги була доставлена в Стрийську ЦРЛ, де протягом тривалого часу перебувала на стаціонарному лікуванні. При поступленні в лікарню відчувала різку біль в тазі, голові, чотири доби взагалі не відчувала ніг. Після виписки з районної лікарні, в той же день в неї знову погіршилось самопочуття, вона звернулась за медичною допомогою і була госпіталізована в Стрийську міську лікарню де лікувалась стаціонарно в неврологічному відділенні, більше двох тижнів. Опісля, практично до сих пір лікувалась амбулаторно. Внаслідок ДТГ1 стала надто дратівливою, забудькуватою в неї впав зір, пропали життєві інтереси. Відповідач ОСОБА_2 після ДТП двічі навідувався до неї в лікарню, особисто їй кошти не пропонував, але щось пропонував її чоловіку, також повідомив, що його відповідальність застрахована і цим буде займатись страхова компанія.

Відповідач та його представник позов визнали частково, в судовому засіданні додатково пояснив, що в цей день зранку своїм автомобілем їхав на роботу. Зупинився на вул. Галицькій біля кіоску, щоб купити сигарет, здаючи взад, переконався, що там нікого немає, удару не відчув, тільки почув, як хтось крикнув «стій». Вийшовши з автомобіля намагався допомогти, пропонував відвезти потерпілу в лікарню, однак сказали, що вже викликали швидку. Відразу ж поїхав в лікарню і пропонував як допомогу 1000 грн., чоловік потерпілої відмовився. В подальшому пропонував відшкодувати 4000грн., але йому повідомили, що на лікування витратили 1000 доларів США. які необхідно повернути. Таких грошей в нього не було, так як на утриманні має трьох неповнолітніх дітей в сім»ї важке матеріальне становище, а тому маючи поліс ОСЦПВВНТЗ, звернувся в страхову компанію, яка зобов»язалась відшкодувати потерпілій збитки. Чому до сих пір шкоду не відшкодовано йому не відому. Усвідомлює свою вину у вчиненому, але зробив це ненавмисно.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 пояснив, що вину свого довірителя в ДТП не опротестовує, однак його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а тому збитки повинна відшкодовувати страхова компанія.

Представник відповідача HACK «Оранта» на неодноразові виклики в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що вбачається з підпису представника страхової компанії (відділення HACK «Оранта» в м. Стрий) на повідомленні про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Згідно ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч. 4 цієї статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 18.08.2010р. біля 09/00 год. в м.Стрий по вул.Галицькій керуючи автомобілем марки «BA3-21013», р.н.ВС 8846 АС та рухаючись заднім ходом, в порушення вимоги п.п.10.1.. 10.9. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р.. здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження. За вказане правопорушення ОСОБА_2 постановою Стрийського міськрайонного суду від 23.09.2010р. було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн..

Порушення ОСОБА_2 зазначених вище ПДР перебувають у прямо причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді спричинених позивачці тілесних ушкодженнях.

В абзаці 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р.(з наступними змінами) Пленум роз'яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК(ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини».

За змістом ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що 4.02.2010р. між HACK "Оранта" та ОСОБА_2 був укладений договір ОСЦПВВНТЗ № ВС6504855, відповідно до якого відповідачем була застрахована цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу BA3-21013, р.н. НОМЕР_1. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров»ю становить - 51 000 грн. Термін дії Договору до 3.02.2011 р.

Після настання страхового випадку ОСОБА_2 негайно повідомив HACK «Оранта» про факт ДТП, крім того позивачка також неодноразово усно та письмово (28.09.2010р.) зверталася до відповідача з метою отримання: інформації щодо перебігу страхової справи, та виплати страхового відшкодування, на що їм усно повідомили оскільки є позов в суді, то очікують рішення суду.

Матеріальну шкоду позивачка оцінила в 2439,30 грн., в це входило витрати на закуплені ліки (копії чеків на які знаходяться в матеріалах справи), а також витрати за надані медичні послуги, однак при дослідженні матеріалів справи, зокрема при перерахунку вартості ліків та квитанцій за надані медичні послуги, своє підтвердження знайшла сума в 2405,80 грн. і вона не оспорювалась позивачкою чи відповідачем ОСОБА_2, а тому саме така на думку суду і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п.З. ч.І ст.988 Цивільного кодексу відповідач зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що свідком ДТП не була. З позивачкою знайома на протязі тривалого часу. В житті ОСОБА_1 була комунікабельною, життєрадісною людиною. Але після ДТП її поведінка дуже змінилась, вона стала дратівливою, замкненою, часто забуває прості речі, по декілька разів може повторювати одне і теж. Дружні стосунки між ними збереглись, однак вони вже рідше зізвонюються і зустрічаються, причиною цьому стала поведінка позивачки саме після ДТП.

Аналогічні покази дала суду свідок ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що являється чоловіком позивачки. Свідком ДТП він не був, але відразу ж приїхав в лікарню. Дружина перебувала у важкому стані, казала, що не відчуває ніг і її дуже болить голова. Тривалий час лікувалась стаціонарно, а після чого до сих пір лікується амбулаторно. В побуті поведінка дружини дуже змінилась, стала дратівливою, не бажає спілкуватись, часто плаче, замкнена в собі. Дійсно після ДТП відповідач підходив до нього і пропонував 1000грн., він відмовився так як не знав , які травми у дружини і скільки потрібно буде на лікування. В подальшому ОСОБА_2, ще раз пропонував гроші 3000грн., але він повідомив, що на лікування витратили вже 4000грн., які потрібно повернути, той сказав, що таких грошей в нього немає. На даний час нічого їм не відшкодовано.

Зі змісту ч.І, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров»я внаслідок ди джерела підвищене небезпеки.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою протиправним діянням відповідача.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров»я, тривалим лікуванням, п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після наїзду, тривалість порушення прав позивача, яка більше місяця перебувала на стаціонарному лікуванні, глибину її фізичних, душевних та психічних страждань пов'язаних з ушкодженням здоров»я, порушення нормального ритму життя(необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв'язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п. 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п.9.3 ст. 9 цього Закону (така становить 2550 грн.). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєному ДТП.

Враховуючи наведене та вимоги п.п.З, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, розмір грошового відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 4050 грн..

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат по справі, зокрема, витрат на правову допомогу, судом враховується наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сума витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути з відповідачів, становить 1500 гривень, передбачена умовами укладеного договору № 05/12/2010 про надання юридичних послуг від 14.12.2010р., також документом, що підтверджує факт сплати вказаної суми - є копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.12.2010р.

Вказана сума, з пояснень представника позивача - ОСОБА_7, складається з :

часу на складання уточненої позовної заяви;

запитів в прокуратуру та лікарні; - участь представника в судових засіданнях, надання консультацій;

При прийнятті рішення щодо цієї позовної вимоги, суд керується положеннями ст. 84 ЦПК України, відповідно до вимог якої витрати, пов язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є адвокатом, що підтверджується копією свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, а отже є фахівцем в галузі права.

Відповідно до п. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією при КМУ 01.10.1999р.. єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар, який має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обгрунтований за розміром.

При визначенні обгрунтованого розміру гонорару до уваги беруться такі фактори, як обсяг часу та роботи, які вимагаються для належного виконання доручення, необхідність виїзду у відрядження, важливість доручення для клієнта, роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт, особливі вимоги клієнта щодо строків виконання доручення, професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката, витрати адвоката, пов'язані з виконанням процесуальних дій у справі (копіювання документів, ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів тощо).

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата допомоги адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином та юридичною особою (адвокатським об'єднанням) чи безпосередньо адвокатом. Суд може, враховуючи обсяг допомоги адвоката й витрачений ним час, зменшити розмір відшкодування цих витрат.

Оскільки Закону, про який йдеться у ст. 84 ЦПК України на даний час немає, розмір компенсації з урахуванням обставин конкретної справи, визначає суд відповідно до постанови КМУ від 27.04.2006 р. № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справи і порядок їх компенсації за рахунок держави".

Також при визначенні суми винагороди за правову допомогу, судом беруться до уваги середньостатистичні ціни по регіону за надавані послуги, а тому суд вважає, що таку слід задоволити частково і стягнути 1000 грн..

При наведеному суд вважає, що з HACK «Оранта» слід стягнути в користь позивачки 2405,80 грн., заподіяної їй матеріальної шкоди та 2550 грн. відшкодування моральної шкоди, також стягнути з ОСОБА_2 в користь позивачки 1500 грн. моральної шкоди, в решті позову відмовити.

Судові витрати сплачені позивачкою у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, згідно ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів в її користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Винесене по справі рішення, на думку суду, є правильне і основне справедливе.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 81, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в користь ОСОБА_1 2405 гривень 80 копійок завданої матеріальної шкоди, 2550 гривень моральної шкоди, 1000 гривень витрат на правову допомогу, а також сплачені нею 49,50 гривень судового збору та 15 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1500 гривень заподіяної моральної шкоди та сплачені нею судовий збір в розмірі 15 гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення

Судя: ОСОБА_8