АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2120/11 Номер провадження 22-ц/82/11Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді - Триголова В.М., суддів - Бондаревської С.М., Омельченко Л.М. при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», представник - ОСОБА_2, на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2011 року по справі за скаргою ПАТ КБ «Надра» на дії державного виконавця.

Колегія судців, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2011 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Позивач посилався на те, що 27.12.2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. на ВАТ КБ «Надра» за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин. Р^чвач вважав такі дії державного виконавця незаконними, оскільки зазначена постанова не відповідає вимогам Наказу Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5, а саме постанова про накладення штрафу повинна бути затверджена Начальником органу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції з проставленою датою та підписом.

Представник суб'єкта оскарження заперечив проти задоволення скарги.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2011 року у задоволенні скарги ПАТ КБ «Надра» - відмовлено.

В апеляційному порядку вказану ухвалу оскаржила представник позивача, ПАТ КБ «Надра», - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2011 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін.

Судом прешої інстанції встановлено, що 27.12.2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. на ВАТ КБ «Надра» за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Київського районного суду м. Полтави про зобов'язання ПАТ КБ «Надра» повернути ОСОБА_3 суму невиплаченого банківського вкладу та нарахованих процентів, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що посилання скаржника на те, що постанова державного виконавця від 27.12.2010 року про накладення штрафу не затверджена начальником органу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції, як того вимагає Інструкція про проведення виконавчих дій є неприйнятним, оскільки згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований - це редакція ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» від 23.06.2005 р. №2716-ІУ, яка діяла до 22.12.2006 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, і постанова державного виконавця від 27.12.2010 року винесена без порушень норм Закону України «Про виконавче провадження», які діяли на час її винесення.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Судді