АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія договірні Суддя - доповідач Гуцал Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Коростійової В.І., Ізмайлової Г.М.,

за участю секретаря - Чабан А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 4 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживача, визнання дій, що передують укладенню договору незаконними та визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживача, визнання дій, що передують укладенню договору незаконними, визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди.

Вона зазначала, що 20 лютого 2008 року між сторонами укладено ОСОБА_3 /договір/ про визначення умов надання кредиту у формі овердрафту за картковим рахунком №6157744, відповідно до п.п.2.1,2.2 та 2.3 якого. Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» надає позивачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 10500 доларів США строком до 20 лютого 2009 року, зі сплатою 14 відсотків річних за користування вказаною послугою.

Вважає, що договір є недійсним оскільки дії відповідача, що передували його укладенню, не відповідають ОСОБА_4 України «Про захист прав споживачів» /далі за текстом Закон/, умови договору є несправедливими, суперечать положенням ст.З ЦПК України, діями Банку грубо порушені положення ч.З ст.13 ЦК України.

Зокрема, позивачу не надавалося відповідачем ніякої інформації, щодо умов кредитування, передбаченої ОСОБА_4 та Постановою Правління НБУ №168 від 10 травня 2007 року. Використання відповідачем долару США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, с внесенням в кредитний договір пункту, що значно погіршує становище позивача, як споживача порівняно з надавачем фінансових послуг в разі настання певних подій, що на думку позивача, дає право відповідно до п.2 ст. 18 зазначеного ОСОБА_4 за своїм вибором вимагати визнання в цілому кредитного договору недійсним.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати незаконними дії відповідача, що передували укладенню договору, щодо ненадання в однозначній, чіткій та зрозумілій формі інформації про умови кредитування; визнатити недійсним кредитний договір №6157744 укладений 20 лютого 2008 року між нею та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та стягнути з Банку 100 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 4 серпня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

За змістом ОСОБА_4 України «Про захист прав споживачів», застосування цього ОСОБА_4 до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови надання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання умов договору тощо, які передують укладанню договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що відповідачем була надана інформація споживачу про умови кредитування, валютні ризики та сукупну вартість кредиту, а відповідно, посилання ОСОБА_1 на порушення Банком вимог ОСОБА_4 України «Про захист прав споживаччив» є безпідставними.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 20 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», укладено договір банківського /карткового/ рахунку №6157699 разом з угодою про визначення умов надання кредиту у формі овердрафту за картковим рахунком №6157744, відповідно до якої відповідач зобов'язався відкрити картковий рахунок та надати позивачу кредит у формі овердрафту в розмірі 10 500 доларів США, а позивач в свою чергу, взяла на себе зобов язання використати його за цільовим призначенням, сплатити Банку відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах в порядку та в сроки визначенні кредитним договором.

Відповідно до зазначеної вище угоди, яка є невідємною частиною кредитного договору, сторони визначилися щодо умов надання кредиту, зокрема, що кредит надається в іноземній валюті, щодо змін умов кредитування, зокрема, щодо валютних ризиків під час виконання зобовязань за кредитним договором.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач в однозначній, чіткій та зрозумілій формі не надав їй інформації про умови кредитування, що на її думку, є підставою для визнання договору недійсним.

Згідно положень ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивачкою не надано суду доказів, що дії відповідача не відповідають ОСОБА_4, та що спірний договір суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства.

ОСОБА_3 про визначення умов надання кредиту у формі овердрафту та Договору банківського /карткового/ рахунку вбачається, що вони підписані особисто ОСОБА_1 При цьому позичальниця своїм підписом засвідчила факт та згоду з умовами договору, підтвердила свої права та обовязки за договором і погодилась з ними, підтвердила свою здатність виконувати умови договору, та те, що всі умови їй цілком зрозумілі, і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Будь-яких змін та доповнень до договору позичальницею не внесено.

Кредит надавався позивачці у формі овердрафту. Для отримання коштів позивачка повинна була надати банку відповідну заяву.

Як убачається із анкети-заяви на отримання кредиту у формі овердрафту за картковим рахунком, ОСОБА_1 була ознайомлена з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, тарифами банку і інформована про переваги та недоліки запропонованих схем кредитування, про що свідчить її власний підпис.

Відповідно до статті 36 ОСОБА_4 України Про ОСОБА_5 України офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_5 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються ОСОБА_5 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи такий договір, сторони свідомо брали на себе певні ризики на випадок подальшої зміни валютного курсу. Будь-яких законних підстав вважати, що така зміна не настане, у сторін не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, щодо порушення відповідачем ОСОБА_4 є безпідставними і спростовуються наведеними вище доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд окремою ухвалою не відреагував на невиконання Банком покладених судом зобовязань, щодо надання письмових доказів, як і доводи, щодо порушеня судом норм процесуального права, зокрема, допиту ОСОБА_1 не як свідка, а як позивача, всуперечь задоволеного клопотання представника позивача, а також відмова суду представнику позивача у долученні до матеріалів справи письмових пояснень, щодо наданих представником відповідача документів, відповідно до ч.З ст.309 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, оскільки це не призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правільно встановлена юридична природа правовідносин, що виникли між сторонами, всебічно і повно зясовано обставини, що мають значення для справи, тому доводи апеляційної скарги, щодо допущеної судом неправильної юридичної кваліфікації правовідносин, є безпідставними.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 4 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді