Справа № 2-1048/11
12 грудня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бобер К.Ф.
при секретарі Кудлачик Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки у спільній власності,
17 жовтня 2011 р. по даній справі винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та виділено йому у власність кімнату №2-5 площею 13.1 м.кв. із квартири яка перебуває у спільній власності позивача та відповідачів. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 листопада 2011 року справу скеровано до суду першої інстанції для винесення додаткового рішення так як судом не вирішено по суті позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник просять залишити позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири без розгляду. Виходячи з рівності часток у спільному майні, частка позивача і так складає 1/3 спільної квартири. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23.12.2010 р. визначено порядок користування спільною квартирою виділивши позивачу в користування житлову кімнату №2-5 площею 13,1 м. кв.; відповідачці ОСОБА_3 житлову кімнату №2-3 площею 13,5 м.кв.; відповідачу ОСОБА_2 №2-4 площею 7,0 м.кв.; у спільному користуванні залишено коридор №2-2 площею 4,9 м.кв., кухню №2-1 площею 7,8 м.кв., веранду №1 площею 8,0 м.кв. Позивач ОСОБА_1 просить виділити йому у власність лише ту кімнату, яка виділена йому у користування. На ту частину квартири, що виділена у спільне користування він не претендує і відмовляється від цієї частки на користь відповідачів не вимагаючи компенсації вартості такої частки. Стосовно заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що у випадку облаштування окремого входу у свою кімнату буде пошкоджено цілісність будинку, вважають, що це не є предметом розгляду даного позову, оскільки ставиться питання лише про виділ у власність кімнати в рахунок частки у спільному майні, а питання щодо надання дозволу на переобладнання, розробку проекту та здійснення добудови вирішується окремо відповідними державними органами в сфері будівництва та архітектури.
Відповідач ОСОБА_2 не заперечив проти відмови позивача від частки у квартирі, що перебувала у спільному користуванні. Разом з тим заперечує проти позову в цілому, так як вважає, що при обладнанні позивачем окремого входу у квартиру буде порушена цілісність будівлі. Пояснив, що відповідачі не чинять перешкод позивачу у проживанні в виділеній йому кімнаті, тому виділяти її в натурі позивачу недоцільно.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, однак її присутність не є обов'язковою відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України.
Пункт 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачає, що суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири що перебуває у спільній сумісній власності позивач просить залишити без розгляду, про що заявлено відповідне клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Згідно ст.. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Позивач наполягає на виділі йому в рахунок частки у спільній власності лише одну кімнату, яка була виділена йому у користування. Оскільки виходячи з загальної площі квартири, дана кімната складає менше 1/3 ідеальної частки, позивач відмовляється від права власності на решту належної йому частки на користь відповідачів.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тому така відмова позивача від решти частки у спільній власності не порушує його прав та не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому може бути прийнята судом.
Керуючись ст. 207 ч.1 п.5, 220 ЦПК України, ст.. 319, 364,370 ЦК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 в рахунок його частки у спільному майні право власності на кімнату №2-5 площею 13.1 м.кв квартири АДРЕСА_1.
Позовні вимоги ОСОБА_1, щодо визнання за ним права власності на частку у спільному майні, яке знаходиться у спільному користуванні сторін, а саме: коридор №2-2 площею 4,9 м.кв., кухню №2-1 площею 7,8 м.кв., веранду №1 площею 8,0 м.кв.залишити без розгляду.
На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: