АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3037/11 Номер провадження 22-ц/1690/6363/11Головуючий у 1-й інстанції Троцька. А.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Просив визнати такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, відомості, наведені у заяві відповідача на ім»я ректора Університету від 21 січня 2009 року; зобов»язати їх спростувати, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Уточнивши в подальшому позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року у задоволенні вищевказаних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що сторони працюють у Полтавському університеті споживчої кооперації України / зараз Полтавський університет економіки і торгівлі/.

Також судом встановлено, що 21 січня 2009 року відповідач ОСОБА_5 звернулась із заявою на ім»я ректора Університету з приводу образ та погроз з боку позивача ОСОБА_3, який, за змістом заяви, розповсюджує образливу та неправдиву інформацію щодо неї; ігноруючи зауваження, вривається до кабінету, ображає та обзиває; висловлює погрози на її адресу.

Встановивши, що підставою позову ОСОБА_3 стало саме вказане звернення ОСОБА_5 до ректора Вищого навчального закладу, в якому сторони працюють, місцевий суд, проаналізувавши зміст зазначеної заяви, дійшов правильного висновку, що викладена в ній інформація не містить фактичних даних і може розцінюватися лише як оціночне судження відповідача щодо поведінки ОСОБА_3, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог останнього.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З урахуванням вищенаведених норм Закону, безпідставним є посилання позивача у підтвердження розповсюдження відповідачем недостовірної інформації щодо нього на отримане ним повідомлення за №01-08/224 від 23.11.2010 року про результати розгляду заяви ОСОБА_5, у якому йдеться про відсутність доказів, які б підтверджували, або спростовували вказану у заяві інформацію.

За роз»ясненнями, даними у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1999 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Разом з тим, застосовуючи в мотивувальній частині рішення норми ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», районний суд помилково послався на ч. 1 ст. 47-1 вищевказаного Закону, допустивши, таким чином, неправильне застосування норм матеріального права.

З цих підстав, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду в зазначеній частині підлягає зміні з виключенням із мотивувальної частини рішення посилання суду на ч. 1 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» та застосуванням до даних правовідносин ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію».

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Колегія суддів, керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 частково задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року змінити. Виключити із мотивувальної частини рішення посилання суду на ч. 1 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», застосувавши до даних правовідносин ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: