Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/2117/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.,

при секретарі судового

засіданняЖовновської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника відповідача ПАТ «Завод нестандартного устаткування» - ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Завод нестандартного устаткування» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку з порушення термінів виплати та стягнення моральної шкоди ,

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезгаданим позовом, в якому просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату у сумі 13665,12 грн., а також компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати. Крім того, заявник просив відшкодувати йому 5 тис.грн. моральної шкоди, витрати повязані із судовим розглядом справи покласти на відповідача.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 1тис. грн. моральної шкоди та витрати повязані із судовим розглядом справи. У задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вищезазначене судове рішення. На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник вказує на те, що при розгляді даного позову суд не зясував чим підтверджується факт заподіяння заявнику моральної шкоди, та ним не надано жодних доказів про таку шкоду. Остаточний розрахунок з ОСОБА_2 не був проведений з вини ж самого працівника, а не підприємства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач працює у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника 6-го розряду з 03.03.2003 року. В порушення вимог ст. 115 КЗпП України починаючи з 2009 року відповідач не сплачував позивачеві заробітну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 13665,12 грн.

Відповідно до вимог ст. 115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів..

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд обгрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача про те, що зарплата йому виплачувалась несвоєчасно у звязку з неспроможністю керівництва заводу в складних економічних умовах здійснювати виробничу діяльність, та врахувавши положення ст.237-1 КЗпП України стягнув у її відшкодування 1000грн.

Колегія суддів не може прийняти до уваги довід відповідача про те, що відповідачем не доведений факт заподіяння моральної шкоди та про те, що не ураховане фінансове становище відповідача.

Так, відповідачем не заперечується факт не виплати позивачеві заробітної плати, що свідчить про порушення його права на отримання заробітної плати за працю. Відповідно ж до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до роз'яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року ( із подальшими змінами) розмір моральної (немайнової ) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих та ін..

Стягуючи на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1000 грн., суд виходив саме з вищенаведених положень.

Відповідачем же висновки суду будь - якими доказами не спростовані, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави до задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, також, не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи, Підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ПАТ «Завод нестандартного устаткування» - ОСОБА_1 відхилити, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді