Справа № 2-626/11
05 травня 2011 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.
при секретарі Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю . Свій позов мотивував тим, що він, познайомившись в м.Белтуцькоє Донецької області з ОСОБА_2 разом з її малолітнім сином, переїхали проживати спільно без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка в с.Вовчик , Лубенського району,Полтавської області.
Його співмешканка ОСОБА_2 влаштувалась на роботу на хлібозавод в с.Вовчик, Лубенського району, Полтавської області та на початку грудня місяця 1987 року для їхньої сім»ї отримала квартиру АДРЕСА_1(16), в якій вони з того часу і зареєструвалися. В даній квартирі вони проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, утримували квартиру та вели спільне господарство . Працюючи на різних роботах , заробивши необхідну суму коштів, вони вирішили спільно як подружжя придбати дану квартиру.
18 серпня 1994 року за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_2 (22) с.Вовчик,Лубенського району,Полтавської області ,яку згідно договору купівлі-продажу,що посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 вирішили оформити на прізвище його співмешканки ОСОБА_2. Вказану квартиру вони придбали за 5339662 карбованців, облаштували її меблями, зробили ремонт та разом проживали як подружжя та виховували сина його співмешканки .
В березні 2009 року ОСОБА_2 припинила сімейні стосунки з ним та переїхала проживати за іншою адресою, заявивши йому, що він в даній квартирі ніхто і все майно, як і сама квартира, належить лише їй і в добровільному порядку питання розподілу придбаної ними квартири вирішити не згідна.
В зв»язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів .
Позивач прохає встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу його разом з ОСОБА_2 в період з грудня 1987 року по березень 2009 року; визнати квартиру №13 пор вул..Комсомольській 22 (16),с.Вовчик,Лубенського району,Полтавської області, придбану ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу квартири від 18 серпня 1994 року, посвідченого нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 об»єктом права спільної сумісної власності .
В судовому засіданні позивач та його представник в особі ОСОБА_4 свій позов підтримали, прохали його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася без поважних причин, про час, місце розгляду справи була повідомлена завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи мається відповідне поштове повідомлення .
05.05.2011 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі на наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників процесу, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали, докази справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач, познайомившись в м.Белтуцькоє Донецької області з ОСОБА_2 разом з її малолітнім сином, переїхали проживати спільно без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка в с.Вовчик , Лубенського району, Полтавської області.
ОСОБА_2 на початку грудня місяця 1987 року для їхньої сім»ї отримала квартиру АДРЕСА_1(16), в якій вони з того часу і зареєструвалися, що також підтверджується довідками Вовчицької сільської ради Лубенського району № 02-31/1037 від 25.11.2010 року та 02-31/1028 від 23.11.2010 року (а.с.9-10) .В даній квартирі вони проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, утримували квартиру та вели спільне господарство . Працюючи на різних роботах , заробивши необхідну суму коштів, вони вирішили спільно як подружжя придбати дану квартиру.
18 серпня 1994 року за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_2 (22) с.Вовчик,Лубенського району,Полтавської області ,яку згідно договору купівлі-продажу, що посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 вирішили оформити на прізвище його співмешканки ОСОБА_2. Вказану квартиру вони придбали за 5339662 карбованців, облаштували її меблями, зробили ремонт та разом проживали як подружжя та виховували сина його співмешканки .
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_2 і підтвердили ті обставини, що до березня 2009 року останні спільно проживали як чоловік та дружина, мали спільний побут, взаємні права та обов»язки .
В березні 2009 року ОСОБА_2 припинила сімейні стосунки з позивачем та переїхала проживати за іншою адресою.
Відповідно до ст.74 СК України, якщо чоловік та жінка проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою,майно набуте ними за час спільного проживання,належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Відповідно до пункту 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції від 1 січня 2004 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Статтею 368 Цивільного Кодексу України (в ред.2004 року) визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю; майно набуте подружжям за час шлюб, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; майно, набуте в результаті спільної праці членів сімї є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі.
Положення вищезазначених норм Закону не суперечать положенням, визначених главою 11 Цивільного Кодексу України (в ред..1963 року), статті 22 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР 1969 року та статті 16 Закону України «Про власність» .
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження той факт, що позивач разом з позивачкою проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з грудня 1987 року по березень 2009 року. Отже, згідно ст..368 ЦК України та ст.74 СК України, спірна квартира АДРЕСА_3 (16) в с.Вовчик Лубенського району є спільною сумісною власністю сторін по справі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.368 ЦК України (в ред..2004р.), ст..74 СК України, ст. 16 Закону України «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР (в ред.1969 р.), ст.ст.10, 60, 88, 224-225 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2»ю Миколаївною в період з грудня 1987 року по березень 2009 року.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 (16), в с.Вовчик, Лубенського району, Полтавської області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 59 гривень 50 копійок судового збору, 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення .
Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_8