АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія : житлове Доповідач Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 р. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області, служба у справах дітей Валківської РДА Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановила:

В червні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-і особи: ОСОБА_4, сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області, служба у справах дітей Валківської РДА Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтовування свого позову посилався на те, що 01 квітня 2010 року закінчено виконавче провадження про вселення ОСОБА_2 і її доньки у квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить постанова відділу ДВС Валківського РУЮ Харківської області від 01 квітня 2010 року (а.с.5), та підтверджено актом державного виконавця від 01 квітня 2010 року (а.с.33)

З 01 квітня 2010 року відповідачка в спірній квартирі не проживає, витрати на її утримання не оплачує. В 2004р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Відповідачі втратили інтерес до квартири, перешкод в користуванні квартирою їм не чинилось.

В судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав.

Відповідачка проти позову заперечувала, пояснивши, що не мала змоги вселитися в квартиру, попереднє рішення про її вселення не було виконано.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2011р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати прийняти нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції, виходив із того, що відповідачі із поважних причин не мешкають у квартирі, оскільки виконання рішення суду про вселення ОСОБА_2 і її доньки у квартиру, відділом ДВС носило формальний характер.

Проте з висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Таким чином громадянин може байдуже відноситися до збереження права на житлове приміщення в протягом півроку. Інакше він може бути визнаний тим, що втратив право на користування житловим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що в 2004р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням суду від 19 серпня 2005 року ОСОБА_2 і її неповнолітній донці ОСОБА_3, було поновлено право проживання у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Виконавчий лист згідно заяви ОСОБА_2 прийнято до виконання відділом ДВС Валківського РУЮ Харківської області, постановою від 19 січня 2006 року за № 240-6/06 було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 2-731/2005 року.

01 квітня 2010 року ОСОБА_2 була вселена до спірної квартири та закінчено виконавче провадження про вселення ОСОБА_2 і її доньки у квартиру, про що свідчить постанова відділу ДВС Валківського РУЮ Харківської області від 01 квітня 2010 року (а.с.5), та підтверджено актом державного виконавця від 01 квітня 2010 року (а.с.33)

Доводи відповідачки ОСОБА_2, що вселення її та неповнолітньої доньки ОСОБА_3, проведено без їх участі, - безпідставні, акт державного виконавця від 01 квітня 2010 року про їх вселення відповідачка не оскаржувала, з заявою про повторне вселення на підставі виконавчого листа до відділу ДВС Валківського РУЮ Харківської області не зверталась (а.с. _ ).

З 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні не проживають, не надали суду доказів на підтвердження того, що з 01 квітня 2010 року вони не проживали у квартирі внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та зверталися до компетентних органів із метою усунення перешкод у користуванні квартирою або до відділу ДВС Валківського РУЮ Харківської області з заявою про повторне вселення на підставі виконавчого листа.

Відповідачами відповідно до вимог ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України не надано доказів поважності причин їх відсутності в спірній квартирі понад встановлені строки.

Отже, відповідачі втратили інтерес до спірної квартири як до місця свого проживання, понад шість місяців без поважних причин були відсутні у квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позову про зобовязання третьої особи, - сектору громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач тобто є особи, між якими існує матеріально-правовий спір.

Сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області залучений до участі у справі як 3-я особа, та є реєструючим органом. Зобовязання 3-іх осіб вчинити певні дії, діючим законодавством не передбачено, водночас рішення суду про визнання відповідачів такими що втратили право користування житловим приміщенням є правовою підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Викладене свідчить про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2011р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 та її неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою № 20 в будинку 15 по вул. Гагаріна в с. Ковяги Банківського району, Харківської області.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді