Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-976/ 2011 р. Головуючий 1 -ї інст. ОСОБА_1
Категорія власність Доповідач Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОІ С.С., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.,

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання в квартирі, та виселення,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернулась з вказаним позовом, в якому просила висилити ОСОБА_3 з належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Васищеве Харківського району Харківської області та позбавити її права користування вказаною квартирою.

В обґрунтування позову посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить вищевказана квартира згідно свідоцтва від 12 лютого 2010 року. Проте в квартирі зареєстрована та проживає відповідач, якій відомо про зміну власника квартири, однак вона відмовляється її звільнити. Зазначала, що відповідач є для неї сторонньою особою, вона не має намір укладати з нею договір оренди чи користування квартирою. Натомість вона розлучена, разом з нею проживають та знаходяться на її утриманні двоє дітей. На теперішній час житло вона з дітьми проживає у найманому житлі.

У квітні позивач уточнила свій позов і просила виселити та позбавити права користування спірним житловим приміщенням ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує на упереджене ставлення суду.

Зазначає, що 16 грудня 2009 року вона придбала спірну квартиру на прилюдних торгах по реалізації арештованого майна. Вказана квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20 листопада 1999 року.

Вважає, що суд безпідставно відмовив їй у позові з підстав ненадання доказів проживання в квартирі відповідачів. Про те, що відповідачі проживають в квартирі, свідчать її пояснення, а також повернення судових повісток на адресу суду не у зв'язку з не проживанням відповідачів, а у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Крім того вказує, що судом задоволено її клопотання про витребування інформації щодо зареєстрованих у квартирі осіб, суд мав отримати таку відповідь, однак у судовому засіданні вона не досліджувалась.

ОСОБА_3 на апеляційну скаргу подала заперечення. в яких просить постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає, що позивачка не надала суду доказів наявності обставин, які мають значення для припинення сервітуту і вказує на те, що нею та її дочкою ОСОБА_5 до Харківського районного суду подано позов про визнання недійсними торгів, на яких ОСОБА_2 придбано спірну квартиру, в якій проживає у тому числі і малолітній її онук ОСОБА_6.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, що з»явилися до суду апеляційної інстанції; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню .

Судовим розглядом встановлено наступне.

Свідоцтвом від 12 лютого 2010 року приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 Закону України « Про виконавче провадження» ( зі змінами) та на підставі акту про проведені публічні торги, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції ОСОБА_8 15 січня 2010 року, посвідчила, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, яке складається з трикімнатної квартири, загальною площею 41,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яке придбане ОСОБА_2 за 103 200 грн., що раніше належало ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1999 року.

На підставі вказаного свідоцтва 24.02.2010 року квартира АДРЕСА_3 на праві власності в КП « Харківське районне бюро технічної інвентаризації» зареєстрована за ОСОБА_2

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та інших матеріалів справи убачається, що з часу набуття права власності на квартиру вона не має можливості користуватися своєю власністю.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права користування квартирою та їх виселення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є єдиним власником квартири АДРЕСА_3 і відповідно до ст. 16 ЦК України вправі звертатися до суду за захистом свого порушеного права чи інтересу, але всупереч вимогам ст.ст.11, 60 ЦПК України вона не надала доказів порушення її права; доказів проживання відповідачів у вищезазначеній квартирі ; незаконності їх проживання та підстав позбавлення їх права на користування квартирою.

З вказаними висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не грунтуються на законі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.319, ст. 391 ЦК України власник користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об»єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 Житлового кодексу і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК ( з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК) члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі) що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, тобто право члена сім»ї власника будинку ( квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, тому припинення права власності особи на будинок ( квартиру) припиняє і право члені її сім»ї на користування цим житлом.

Не зважавши на вказані положення суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2, якій квартира АДРЕСА_3 належить в цілому; з набуттям на неї права власності, будь-яких обов»язків щодо збереження за відповідачами права на користування квартирою до неї не перейшло, про що вона зазначала в своєму позові та пояснювала в суді першої інстанції.

Безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог. При цьому судова колегія доходить висновку, що вимоги ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням є зайвими, оскільки таке право вони втратили з припиненням права власності ОСОБА_3 на квартиру, тому порушене право позивачки на користування належною їй квартирою підлягає захисту шляхом виселення відповідачів з цієї квартири.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.2ч.1 ст.307, ст.ст.309,313,314,316,319,324 ЦПК України судова колегія.

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Судді -