Справа № 22-ц-2615/11 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р. М.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі Кубішин І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, з участю третіх осіб: приватного нотаріуса ОСОБА_5, Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про визнання недійсним договорів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2010 року позов задоволено. Визнано недійсним: договір представництва ОСОБА_4, ОСОБА_6 за довіреністю, посвідченою 27 травня 2005 року, та договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 2 червня 2005 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Зобовязано ОСОБА_2 звільнити частину будинку, придбаного внаслідок укладення договору купівлі-продажу частини житлового будинку 2 червня 2005 року.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що суд розглянув справу у його (апелянта) відсутності. Оспорюваний договір купівлі-продажу посвідчений нотаріально. Нотаріус при посвідченні доручення зазначила, що перевірила дієздатність особи, яка таке доручення надала. В акті психіатричної експертизи не вказано з якого часу ОСОБА_6 страждала психічним захворюванням і не розуміла значення своїх дій та не віддавала їм звіт. Задовольнивши позов, суд не виконав вимоги ст. 216 ЦК України щодо повернення вилучених від продажу грошей. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Встановлено, що ОСОБА_6, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 1993 року, належав жилий будинок №93 по вул. Зварицькій у місті Дрогобичі.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2006 року ОСОБА_6 визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_3

Довіреністю від 28 травня 2005 року, що посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_4 продати 55/100 ідеальних частини будинку і земельну ділянку у місті Дрогобичі по вул. Зварицькій, 93.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 2 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори, ОСОБА_6, від імені якої згідно вищевказаної довіреності діє ОСОБА_4, продала, а ОСОБА_2 купив 55/100 частин житлового будинку № 93 з відповідними господарськими будівлями, розташованими в місті Дрогобичі по вул. Зварицькій. ОСОБА_6 померла 29 березня 2006 року.

Актом заочної посмертної психіатричної експертизи від 14 листопада 2008 року стверджується, що ОСОБА_6 в період, що відноситься до часу укладення довіреності 28 травня 2005 року страждала стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції з маячною симптоматикою (недоумством) і тому за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність, на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

На момент вчинення оспорюваних право чинів ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не могла керувати ними. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 та її опікуном після наступного визнання ОСОБА_6 недієздатною.

У звязку із зазначеним, оспорювані правочини вірно визнані недійсними, виходячи з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України.

Суд вірно прийшов до висновку, що оскільки оспорювана довіреність видана ОСОБА_6, яка на час її видачі перебувала в такому стані, коли вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, не могла виразити свою справжню волю на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обовязків, договір представництва за довіреністю, виданою ОСОБА_6 ОСОБА_4, яка посвідчена 27 травня 2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 слід визнати недійсним. З цих підстав визнано недійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ними правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: