Справа № 2-225/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Чичоті В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був укладений 06.07.2007 року виконкомом Мармизівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та постійно вчиняє сварки. Становище позивачки стало нестерпним та з березня 2010 року вона з сином проживає окремо від відповідача. Фактично сімя розпалася та її збереження є неможливим. Дані обставини й змусили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.13/, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.14/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.12/, завчасно подавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги, заявлені позивачкою, визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не зявилися, суд, керуючись ст.197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного

засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.Ю,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 112 ?К України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 06 липня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище - Лауцис/ та відповідачем ОСОБА_2, виконкомом Мармизівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕЛ № 019187, виданим 06.07.2007 року виконкомом Мармизівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області /а.с.07/.

Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалося, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та постійно вчиняє сварки. Становище позивачки стало нестерпним та з березня 2010 року вона з сином проживає окремо від відповідача. Фактично сім'я розпалася та її збереження є неможливим.

Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та

особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

Відповідачем не надано доказів щодо обмежень реалізації права позивачки на безперешкодне розірвання шлюбу з урахуванням положень ст.110 СК України.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивачка категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, а відповідачем належних та допустимих доказів на заперечення заявлених вимог позивачкою до суду не надано, зясувавши фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, взявши до уваги обставини життя подружжя, те що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі, в звязку із чим даний позов і підлягає задоволенню.

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 38,50 гривень у відшкодування понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 208, 209, 213-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюбг зареєстрований 06.07.2003 року між позивачкою ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище - Лауцис/та відповідачем ОСОБА_2 виконкомом Мармизівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47 /сорок сім/ гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Після розірвання шлюбу за позивачкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити прізвище - «Сліпченко».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили. Надіслати копію рішення, після набрання ним законної сили, до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3