Провадження № 2/2517/9856/11
Єдиний унікальний № 2-798/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді :нка О.І., при секретарі Голушко Н.А., за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - територіальна громада в м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позов у якому просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_5 знести сітчасту огорожу та демонтувати фільтруючий колодязь шляхом відновлення поверхневого шару грунту земельної ділянки, що по вул. Гнідаша,44 в м.Прилуки.

У свою чергу ОСОБА_5 звернувся до суду з уточненим позовом про зобовязання ОСОБА_7Г. привести вїзд у двір загального користування по вул.Гнідаша, 44 в м.Прилуки до попереднього стану згідно матеріалів технічної інвентаризації за 1981 рік, шляхом встановлення металевих воріт розміром 1,95м. х 3,10м. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником 2/5 часток, а ОСОБА_6 - 3/5 часток у спільній частковій власності на житловий будинок № 44 по вул. Гнідаша в м.Прилуки. Рішенням Прилуцького міськрайсуду від 25.10.1999р. між сторонами було встановлено порядок користування земельною ділянкою, з виділенням, у тому числі, двору загального користування із спільним вїздом у такий двір. У послідуючому ОСОБА_6 розібрав вїзд у двір загального користування, а саме - ворота (спільна часткова власність) і встановив там тверду межову споруду - паркан. Такими діями, як вказує позивач, відповідач позбав його можливості заїзду у двір загального користування.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, а саме технічного паспорту та оціночного акту №3 на вказаний житловий будинок існує вїзд у двір через металеві ворота в металевих стовпах, розміром 1,95 х 3,10м.

У судовому засіданні сторона ОСОБА_6 подала письмову заяву, згідно якої ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 12.09.2011р. прийнято відмову ОСОБА_6 від позову щодо знесення сітчастої огорожі (вирішено в добровільному порядку) і справу провадженням закрито, а позов ОСОБА_6 у частині вимог про зобовязання ОСОБА_5 демонтувати фільтруючий колодязь - залишено без розгляду. Також проти позову ОСОБА_5 позову заперечують, просять відмовити у задоволенні такого, посилаючись крім того, на пропуск строку позовної давності, перебіг якого розпочався ще у 1998 році, після судового рішення щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою між сторонами.

Сторона ОСОБА_5 у суді повністю підтримала свій позов, просить такий задовольнити та вказує, що про порушення свого права дізналися лише у травні 2011 року під час ознайомлення з матеріалами інвентаризаційної справи по даному будинковолодінню.

Представник третьої особи без самостійних вимог - територіальної громади м.Прилуки в судовому засіданні у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі є власниками житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами № 44 по вул. Гнідаша в м.Прилуки, а саме: ОСОБА_6 належить 3/5 частини згідно договору купівлі-продажу від 14.08.1990р., а ОСОБА_5 - 2/5 частини згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18.08.1998р. (а.с. 8-11, 33- 40).

Рішенням Прилуцького міського суду від 25.10.1999р. між сторонами встановлено порядок користування земельною ділянкою, згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виділено кожному в індивідуальне користування земельні ділянки площами по 324 кв.м., а двір з надвірними будівлями, загальною площею 300 кв.м. залишено у спільному їх користуванні (а.с. 8).

Згідно комісійного акту обстеження земельної ділянки №012-10/К-2475 від 26.08.2011р. затвердженим міським головою м.Прилуки, крім того, встановлено, що двір загального користування, який може бути використаний для проїзду автотранспорту, захаращений будівельним сміттям, у звязку з проведенням ОСОБА_6 ремонтних робіт. Для забезпечення проїзду у двір є металеві ворота, відкрити які можливо лише із застосуванням гайкових ключів та лома. Ширина вїзду у двір після відкриття воріт становила 1,8 м. Фактично здійснити проїзд транспорту через двір загального користування на час розгляду звернення неможливо через недостатню ширину воріт, розташування у дворі фруктових дерев, захаращеність двору будівельним сміттям. Проїзду до воріт з боку вул. Гнідаша заважає купа піску. Сторонам рекомендовано досягти спільної згоди щодо облаштування воріт із шириною проїзду не менше 3,5 м, як того вимагають ДБН 360-92, а також забезпечення вільного проїзду через двір обом співвласникам будинку (а.с. 67-68).

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вїзд у двір загального користування зменшив ОСОБА_6 при заміні металевих воріт у металевих стовпах на інші металеві ворота, після відкриття яких, ширина вїзду становить 1,8м.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, а саме технічного паспорту та оціночного акту № 3 від 18.02.1986р. на вказаний житловий будинок існує вїзд у двір через металеві ворота в металевих стовпах, розміром 1,95 х 3,10м.

Одним із обовязків землекористувачів, передбачених ст. 96 Земельного кодексу України, в редакції 01.01.2002 року (далі ЗК України) є непорушення прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно вимог ст. 103 ЗК України землекористувачі повинні обирати такі способи використання земельної ділянки, при яких землекористувачам земельної ділянки завдається найменше незручностей.

За таких обставин, коли ОСОБА_6 при зменшенні вїзду у двір загального користування порушуються права ОСОБА_5, а тому позов підлягає задоволенню шляхом усунення перешкод спільним двором. В силу ст. 152 ЗК України землекористувачі можуть вимагати усунення будь-яких порушень їх прав на землю і такі спори вирішуються судами.

Посилання сторони ОСОБА_6 на відмову у позові у звязку з пропуском строку позовної давності, перебіг якого розпочався як мінімум із 18.11.1998р. (рішення Прилуцького міського суду про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою по вул. Гнідаша, 44 в м.Прилуки) суд не може прийняти до уваги оскільки в судовому засіданні сторона ОСОБА_5 категорично запевнила, що про первинні розміри вїзду у двір загального користування саме шириною 1,95 х 3,10м. позивач дізнався лише у травня 2011 року під час розгляду справи у суді, після ознайомлення із матеріалами інвентаризаційної справи. І такі його доводи, про обізнаність порушення свого права вказаного часу, не спростовані ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати, в частині сплачених позивачем судового збору та витрат на інформаційно- технічне забезпечення по даній справі, стягнути з відповідача у розмірі 45,50 грн.

Керуючись ст.ст. 103, 152, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209,212-215,218 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - територіальна громада в м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_6 привести вїзд у двір загального користування по вул. Гнідаша, 44 в м.Прилуки Чернігівської області згідно матеріалів технічної інвентаризації за 1981 рік, шляхом встановлення металевих воріт розміром 1,95м. х 3,10м.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 - 45,50 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

ОСОБА_8

Головуючий: