АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-9058/2011 р. Головуючий 1 інст.: Григорєва А.О.
Категорія - «сімейні правовідносини» Доповідач:ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні, -

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи який зазначив, що до 15.05.2009 року перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачкою. Посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 20.10.2009 року було визначено порядок його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, але відповідачка рішення не виконує та перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, просив суд зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у вільному спілкуванні з дітьми в будь - який денний час, в тому числі на території учбових закладів та виконувати наступний порядок його спілкування з дітьми з відвідуванням ними його місця проживання: з сином ОСОБА_5 - перша, третя субота, друга, четверта неділя місяця з 10.00 до 20.00; з дочкою ОСОБА_4 - кожна субота місяця з 10.00 до 12.00 неділі з обов'язковим поверненням дитей до місця постійного проживання, крім того, зобовязати надавати йому можливість оздоровлювати дітей в період літнього відпочинку, але не менше одного разу на рік на строк не менше 21 доби.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010 року позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вільному спілкуванні в будь-який денний час, в тому числі на території учбових закладів, з сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобовязано ОСОБА_2 виконувати наступний порядок особистого спілкування ОСОБА_3 з дітьми з відвідуванням ними його місця проживання: з сином ОСОБА_5 - перша, третя субота, друга, четверта неділя місяця з 10.00 до 20.00; з дочкою ОСОБА_4 - кожна субота місяця з 10.00 до 12.00 неділі з обов'язковим поверненням дітей до місця постійного проживання, а також зобовязано надавати ОСОБА_3 можливість оздоровлювати дітей в період літнього відпочинку, але не менше 21 доби.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. В обґрунтування скарги зазначила, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, ставлення позивача до дітей та можливість негативного впливу на них через факти жорстокого поводження позивача з дітьми та спілкування з ними в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконує визначений рішенням служби у справах дітей від 20.10.2009 року порядок спілкування ОСОБА_3 з дітьми та його участі у їх вихованні, що є підставою для покладення на неї обовязку не чинити позивачу перешкод та виконувати визначений зазначеним рішенням порядок особистого спілкування позивача з малолітніми дітьми.

Проте погодитись з таким висновками не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального права.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували до 15.05.2009 року у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишились проживати з відповідачкою. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 20.10.2009 року було визначено певний порядок участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, проти якого відповідачка не заперечувала.

Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частинами 4, 5 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не отримавши всупереч вимогам закону від органу опіки та піклування письмового висновку щодо розвязання виниклого спору щодо участі батька у вихованні дітей, дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про задоволення позову.

Оскільки порушення норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 - 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді