НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-755/10
№ б/н
01 вересня 2011 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Черкасової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вільненської сільської ради Новомосковського району, треті особи садове товариство «Дружба», КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності,-
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району, треті особи садове товариство «Дружба», КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», в якому ОСОБА_1 просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, а саме садовий будинок за № 482 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0587 га в садовому товаристві «Дружба» Новомосковського району, визнавши за нею право власності на ? частину нерухомого майна. Крім того, позивачі просили суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частку зазначеного майна, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, 28.03.2008 року.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 04 червня 2010 року за кожним зі спадкоємців було визнане право власності на 1/6 частку садового № 482 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0587 га в садовому товаристві «Дружба» Новомосковського району (а.с. 46-47), однак залишилося не вирішеним питання про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, в звязку з чим позивач ОСОБА_1 29.07.2011 року звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 30.11.1985 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Матеріалами цивільної справи стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Керуючись ч.1 ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України, п.4 ч.1 ст. 220, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати садовий будинок за № 482 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в садовому товаристві «Дружба» в с.Вільне Новомосковського району спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати земельну ділянку площею 0,0587 га, що розташована на території садового товариства «Дружба» Вільненської сільської ради спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину садового будинку за № 482 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в садовому товаристві «Дружба» в с.Вільне Новомосковського району.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0587 га, що розташована на території садового товариства «Дружба» Вільненської сільської ради.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення цього рішення.

Суддя О.В. Сорока.