АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-9200/2011 р. Головуючий 1 інст.- Донець О.В.
Категорія: «договірні правовідносини» ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Швецової Л.А., Тичкової О.Ю.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», ОСОБА_3 про припинення дії іпотечного договору та зняття заборони відчуження предметів іпотеки, -

встановила:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 200 000 доларів США. З метою належного виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за цим договором, 21 серпня 2008 року між ним та ПАТ «ПУМБ» було укладено договір іпотеки, за умовами якого він передав банку в іпотеку належний йому на праві власності жилий будинок № 51 по вул. Ізотова Микити в м. Харкові та земельну ділянку площею 0,10 га за вказаною адресою. Посилаючись на те, що додатковою угодою від 16 березня 2009 року без згоди його, як поручителя, до кредитного договору від 21 серпня 2008 року було внесено зміни, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позичальника ОСОБА_3 та відповідно його як поручителя, та посилаючись на те, що відбулася істотна зміна обставин, якими він керувався, укладаючи договір іпотеки, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до гривні України, ОСОБА_2 просив на підставі ст.ст. 559, 652 ЦК України припинити дію іпотечного договору, зняти заборону відчуження предметів іпотеки - житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити № 51.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року позов задоволено, припинено дію іпотечного договору укладеного 21 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ПУМБ», знято заборону відчуження жилого будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, № 51.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, відповідно до якого банк надав позичальниці 200 000 доларів США.

З метою належного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за цим договором, 21 серпня 2008 року між позивачем ПАТ «ПУМБ» та було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав банку в іпотеку належний йому на праві власності жилий будинок № 51 по вул. Ізотова Микити в м. Харкові та земельну ділянку площею 0,10 га за вказаною адресою.

16 березня 2009 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ» укладено додаткову угоду до договору кредиту, якою змінено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок укладення 16 березня 2009 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 додаткової угоди до кредитного договору, відбулась зміна зобовязання позивача без його, як майнового поручителя, згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності перед банком, що є підставою для припинення іпотеки, а також керувався наявністю передбачених ст. 652 ЦК України підстав для розірвання договору іпотеки в зв'язку з істотною зміною обставин.

Проте погодитись з такими суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, а статтею 559 ЦК передбачені підстави припинення поруки, зокрема у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Частиною першою ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За положеннями ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

З огляду на те, що правовідносини сторін регулюються спеціальним законом, зокрема Законом України «Про іпотеку», яким не передбачено такої підстави припинення іпотеки як збільшення обсягу відповідальності іпотекодавця без його згоди внаслідок зміни забезпеченого іпотекою зобов'язання, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову про припинення іпотеки.

Доводи позивача про те, що до виниклих у звязку з укладенням договору іпотеки правовідносин застосовуються норми закону, що визначають підстави припинення поруки - безпідставні.

Відповідно до аналізу змісту ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності чотирьох обов'язкових умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ухвалюючи рішення та виходячи з доведеності факту настання умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, а відтак і наявності підстав для розірвання договору іпотеки, суд в порушення вимог ст. 60, 212, 213, 214 ЦПК України не навів на його підтвердження доказів, не перевірив та не дав належної оцінки доводам відповідача про те, що зазначені ОСОБА_2 обставини не є підставою для розірвання договору, оскільки у нього існувала можливість передбачення в момент укладення договору зміни курсу гривні відносно долара США враховуючи динаміку зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти - гривні - і її девальвації.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України апеляційна скарга ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявленого ОСОБА_2 позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» підлягають стягненню понесені апелянтом під час подачі апеляційної скарги судові витрати в сумі 124 грн. 25 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», ОСОБА_3 про припинення дії іпотечного договору та зняття заборони відчуження предметів іпотеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» судові витрати у розмірі 124 грн. 25 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді