РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2011 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисиченської сільської ради, управління Держкомзему у Славутському районі про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Лисиченської сільської ради, управління Держкомзему у Славутському районі про визнання права на земельну ділянку, площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лисичанської сільської ради в порядку спадкування після смерті 7 жовтня 2010 року ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що 7 жовтня 2010 року померла ОСОБА_2 Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лисичанської сільської. Зазначене майно належало ОСОБА_2 на підставі державного акту, який був втрачений. За життя ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку їй. В звязку з відсутністю державного акта вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки інші спадкоємці відсутні, просить задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 Держкомзему у Славутському району ОСОБА_4 позов визнала і пояснила, що є достатні правові підстави для його задоволення.

Представник Лисиченської сільської ради ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 7 жовтня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть 1-БВ №150852 від 12 жовтня 2010 року.

Із пояснень сторін, витягу про нормативну грошову оцінку землі, виданого ОСОБА_3 Держкомзему у Славутському районі вбачається, що спадкодавцю за життя видавався державний акт про право власності на земельну ділянку розміром 2,66 га на території Лисиченської сільської ради, який був втрачений.

9 липня 2008 року ОСОБА_2 склала та посвідчила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала ОСОБА_1 Зазначений заповіт на день смерті спадкодавця не змінено і не відмінено.

19 жовтня 2010 року за заявою позивачки була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і згідно ст.1217,1223,1233,1268 ЦК України, має право на спадкове майно.

Керуючись ст.8, 10, 14, 18, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст. 1217,1223,1233,1268 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті 7.10.2010 року ОСОБА_2 право на земельну ділянку площею 2,66 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лисиченської сільської ради, кадастровий номер :05:008:0302.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :