Справа №22-ц-1532/11 20.10.2011 20.10.2011 20.10.2011
Провадження №22-ц/1490/2150/11
Справа № 22ц-1532/2011 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

20 жовтня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В. та Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Недо К.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника позивачки ОСОБА_6

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2011 року

за позовом

ОСОБА_7 до відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Завод «Фрегат» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

В травні 2010 року ОСОБА_7 звернулася з позовом до ВАТ «Завод «Фрегат» про стягнення заборгованості.

Позивачка зазначала, що в період з 2005 по 2007 рік уклала з відповідачем девять договорів найму (оренди) належних їй транспортних засобів для виконання ВАТ «Завод «Фрегат» перевезень. Відповідач зобовязання по цим договорам належним чином не виконував, оплативши за користування транспортними засобами лише до 1 грудня 2006 року. В листопаді 2007 року зазначені договори було розірвано.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі станом на 01 травня 2010 року в сумі 563 699 грн. 84 коп., а також 3% річних у розмірі 50 155 грн. 51 коп. та 352 264 грн. 12 коп. індексації.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила рішення суду скасувати та повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі вмежах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2005-2007 роках приватний підприємець ОСОБА_7 уклала, як фізична особа, з ВАТ «Завод «Фрегат» 9 договорів оренди транспортних засобів. Так, 24 листопада 2005 року було укладено договір № 9035, 3 травня 2006 року договір № 1557, 4 травня 2006 року договір № 1571, 3 червня 2006 року договір № 1558, 20 жовтня 2006 року договори № 4938, 4939, 4940, 25 січня 2007 року договір № 293, 23 липня 2007 року договір № 3590.

В листопаді 2007 року зазначені договори було розірвано.

Відповідно до п. 3.1 цих договорів, підставою нарахування плати за договором є дорожні листи.

Разом з тим, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача орендної плати за цими договорами в розмірі 563699 грн. 84 коп., позивачка надала замість дорожніх листів акти виконаних робіт.

Однак складання таких актів взагалі не було передбачено сторонами для нарахування орендної плати.

До того ж, вказані акти не відповідають вимогами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зокрема, вони не містять такого обовязкового реквізиту, як дату їх складання, немає посилань на реквізити дорожніх листів, за якими складались ці акти.

Крім того, в порушення вказаної норми, зазначені акти підписано від імені підприємства посадовою особою, яка не була відповідальною за здійснення господарської діяльності. Як видно з матеріалів справи, в спірний період головою правління ВАТ «Завод «Фрегат» був ОСОБА_3 (чоловік позивачки). Зазначені акти підписано заступником голови правління з комерційних питань ОСОБА_8, який за своєю посадовою інструкцією та довіреністю, наданою головою правління, не мав повноважень на здійснення господарських операцій, а займався лише питаннями укладення договорів (а.с. 188-190).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачкою надано недостатньо доказів на підтвердження своєї вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 563699 грн. 84 коп.

Таким чином, основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволенні позову ОСОБА_7, є правильним.

Доводи апелянта про те, що акти виконаних робіт є належною підставою для нарахування орендної плати за спірними договорами, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Посилання апелянта на наявність інших документів, на підтвердження боргу, є необґрунтованими, оскільки відповідних доказів позивач суду не надав, хоча це є його обовязком відповідно до положень ст. 10, 60 ЦПК України.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_6 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: