Справа № 22-ц-1401/11 Головуючий у І інстанції Бортницька В.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 04.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

4 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : судді Поліщука М.А.

суддів : Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Вішик О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Васильківської міської ради про усунення перешкод, вселення та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Васильківської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири недійсним,

в с т а н о в и л а :

В липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на підставі договору дарування належить ? частини трикімнатної квартири №69 загальною площею 67,1 кв.м, яка знаходиться по вулиці Грушевського 39, у м.Василькові.

До частини квартири, належної позивачці, відноситься кімната №7 площею 17,2 кв.м., при цьому кухня, ванна, туалет та коридор знаходяться у спільному користуванні.

Інша частина квартири належить ОСОБА_2, відповідачці у справі.

В обґрунтування вимог зазначала, що вона зі своєю малолітньою дитиною не може вселитися у свою частину квартири, оскільки відповідачка чинить перешкоди у користуванні її власністю.

Відповідачка звернулася із зустрічним позовом про визнання договору дарування квартири недійсним. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вказаний договір дарування є удаваним правочином так як сторони мали на меті укладення договору купівлі-продажу, у звязку з чим було обмежено її право першочергової купівлі належної позивачці частки. Вважає, що оскільки вказаний правочин вчинено без дозволу органу опіки та піклування, то це є ще однією підставою для визнання його недійсним.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалено вселити ОСОБА_3 в кімнату №7 площею 17,2 кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні належній їй на праві приватної власності ? частини квартири АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 1000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить ? частина квартири АДРЕСА_2. Інша частина спірної квартири на праві приватної власності належить відповідачці.

Відповідачка чинить перешкоди позивачці в користуванні її власністю шляхом заміни вхідних замків, відмові надати будинкову книгу для проведення реєстрації та проживання в квартирі.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.

ОСОБА_4 розпорядився своєю власністю шляхом укладання договору дарування належної йому частки квартири.

ОСОБА_3 має право користуватись належною їй на праві власності часткою квартири, а тому її позовні вимоги про вселення в квартиру для проживання є обґрунтованими.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки відповідачкою, всупереч вимог статті 60 ЦПК України, не доведено факт укладання сторонами удаваного правочину та не надано з цього приводу будь-яких доказів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :