Справа № 2-939/11р./1222
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2011 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Закопайло В.А.

при секретарі Корабльовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянського ДТВПРП в особі ліквідатора ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову споруду, -

встановив:

В поданому позові позивач зазначає, що 11 червня 2008 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу прибудованого приміщення магазину (обєкт незавершеного будівництва), розташованого за адресою Луганська область м.Попасна вул.Гагаріна буд.2-а, за умовами якого позивач зобовязався сплатити відповідачу суму у розмірі 2304 грн., а відповідач, прийнявши суму, зобовязався передати позивачу у власність належне йому на праві власності вищезазначене нежитлове приміщення.

Після укладання договору кожною із сторін фактично були виконанні усі істотні умови вище зазначеного договору, після чого був складений та підписаний акт прийому-передачі нерухомого майна, але сам договір в порушення вимог ст.657 ЦК України не був нотаріально засвідчений у звязку з тим, що відповідач відмовився від проходження цієї процедури.

Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що в дійсний час він позбавлений права на власний розсуд розпоряджатися придбаною ним нежитловою спорудою у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач в поданій заяві просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.06.2008р. та визнати за ним право власності на нежитлове приміщення у вигляді прибудованого приміщення магазину (обєкт незавершеного будівництва), розташованого за адресою Луганська область м.Попасна вул.Гагаріна буд.2-а. Справу просив розглянути без його участі.

Представник відповідача - Попаснянського ДТВПРП - в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Залучений судом по справі у якості співвідповідача представник ДП Донецька залізницяпозов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість. Справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Із наданих позивачем доказів (а.с.6-72) судом встановлено, що 11 червня 2008 року між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу прибудованого приміщення магазину (обєкт незавершеного будівництва), розташованого за адресою Луганська область м.Попасна вул.Гагаріна буд.2-а, за умовами якого позивач зобовязався сплатити відповідачу суму у розмірі 2304 грн., а відповідач, прийнявши суму, зобовязався передати позивачу у власність належне йому на праві власності вищезазначене нежитлове приміщення. При цьому після укладання договору кожною із сторін фактично були виконанні усі істотні умови вище зазначеного договору, після чого був складений та підписаний акт прийому-передачі нерухомого майна, але сам договір в порушення вимог ст.657 ЦК України не був нотаріально засвідчений у звязку з тим, що відповідач відмовився від проходження цієї процедури.

Згідно вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. При цьому, відповідно до вимог ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. При цьому, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Разом з тим, судом із наданих представником ДП Донецька залізницядоказів (а.с.102-116) судом встановлено, що нежитлове приміщення у вигляді прибудованого приміщення магазину (обєкт незавершеного будівництва), розташованого за адресою Луганська область м.Попасна вул.Гагаріна буд.2-а, не є власністю Попаснянського ДТВПРП, так як перебуває на балансі ДП Донецька залізницята є державною власністю, а тому ліквідатор Попаснянського ДТВПРП ОСОБА_2 не мав права продавати вищезазначене нерухоме майно. У звязку з чим суд вважає, що при таких обставинах позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову суд вважає необхідним відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.220,328,628,657 ЦК України, ст.ст.2-4,12,19,48 Закону України Про власність, керуючись ст.ст.10,60,212-215,292,294 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Попаснянського ДТВПРП в особі ліквідатора ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову споруду відмовити за необгрунтованістю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя: