_____________________________________________________________________________
Cправа№2-6201/11
УХВАЛА
21.10.2011 року,

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Фірко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про заборону виїзду за кордон по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину,

ВСТАНОВИВ:
07 вересня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду та просила постановити рішення, згідно якого відшкодувати шкоду, завдану внаслідок скоєння злочину. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачем, який керував автомобілем Мерседес С500р/н МВБ 3759, було скоєно наїзд на перехожих ОСОБА_3 .. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в результаті чого ОСОБА_3 помер, а ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_5 отримав легкі тілесні пошкодження.

25.08.2009 року СВ по ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області за фактом скоєння ДТП, яке мало місце 22.08.2009 року у АДРЕСА_1 за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, порушена кримінальна справа №3.

22.09.2009 року постраждалу ОСОБА_1 досудове слідство визнало потерпілою по справі, що дало можливість в подальшому заявити до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, який розглядався судом разом з кримінальною справою. Однак, 26.08.2011 року обвинувачений по справі звернувся до суду з заявою про застосування до нього прийнятого 08.07.2011 року ВРУ Закону України Про амністію у 2011 р, який набрав законної сили 28.07.2011 року, скоєний злочин відповідачем підпадає під амністію та відповідно до ст. 6 зазначеного Закону звільняє відповідача від кримінальної відповідальності.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси, ухваленої 20.09.2011 року по кримінальній справі № 2-154/11року по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, провадження по справі закрито, ОСОБА_2 відповідно до Закону України Про амністію від 08.07.2011 року звільнено від кримінальної відповідальності.

Особу, відповідно до якої порушена кримінальна справа (відповідач по даній справі), звільнено від кримінальної відповідальності, при цьому заявлений цивільний позов в рамках кримінальної справи у подальшому не може бути розглянутий, тому позивач звернулась до суду в рамках позовного провадження для відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди та просить суд захистити її права.

У судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про застосування додаткових заходів забезпечення позову та просив заборонити ОСОБА_2 тимчасово виїжджати за межі України, посилаючись на те, що останній відшкодовувати спричинену шкоду добровільно відмовляється, а майно, на яке судом було накладено арешт, не є достатнім для задоволення позовних вимог. Також зазначав, що відповідач постійно, навіть під час розгляду кримінальної справи, знаходячись на підписці про невиїзд, перетинав кордон України, що дає підстави вважати, що виконання можливого рішення по даній справі може бути утруднено чи взагалі неможливе.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказуючи на те, що відповідач має постійне місце проживання у м. Одесі та виїжджати з країни не збирається.

Суд, ознайомившись з заявою, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача про заборону виїжджати за межі України, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.152 ЦПК України позов може забезпечуватись також іншими, не зазначеними у ч.1 цієї статті, засобами.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого знаходиться справа, в день її надходження без повідомлення відповідачі та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду у розмірі 1 165 200 гривень, яка була спричинена відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалами суду від 05.10.2011р. та від 11.10.2011 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: накладений арешт на автомобіль марки ВАЗ 2104, 1985року випуску,

д/н НОМЕР_1 , Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 та на автомобіль марки Mersedes BENZ S 500, реєстраційний номер (транзитний) МВБ 3759, двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_2 на підставі Придністровського свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , номерний знак ТОО2ЕО, дата видачі 16.05.2008 року, який перебуває на арешт майданчику: за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до частини першої та частини другої статті шостої Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян Українивід 21 січня 1994 року № 3857-XII та п. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті шостої Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті шостої Закону, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, та консульською службою України.

При винесенні даної ухвали суд бере до уваги той факт, що відповідач, під час розгляду кримінальної справи в суді першої інстанції, знаходячись на підписці про невиїзд, неодноразово перетинав кордон України, що дає йому можливість ухилятись від виконання можливого рішення у справі та реалізації належного йому майна та може утруднити виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільно-процесуального кодексу України, Законом України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян Українивід 21 січня 1994 року № 3857-XII, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, суд,

УХВАЛИВ:
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_4 , та вилучити паспорт громадянина України для виїзду за кордон /загальногромадянський закордонний паспорт/ до виконання останнім зобов`язань.

Копію ухвали суду направити на виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області шляхом подання через Київський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів від дати проголошення цієї ухвали апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Оскарження ухвали про забезпечення позову, згідно ч.10 ст.153 ЦПК України, не зупиняє її виконання.

Суддя : Куриленко О. М.