АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/559/11 Справа № 22ц-5484/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Коляді О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визначення способу та порядку участі бабусі у вихованні малолітньої дитини, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення способу та порядку участі бабусі у вихованні малолітньої дитини.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2011 року позов задоволено частково та визначено порядок та способи участі ОСОБА_2 у вихованні онука - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши право ОСОБА_2 забирати онука з дитячого закладу та залишати його з собою за адресою: АДРЕСА_1, кожної середи з 16.00 год. до 20.00 год., а також встановивши право позивача залишати онука з собою в святкові дні - за наявності згоди на це відповідача ОСОБА_3, а також на час відпустки позивача в літній час протягом двох неділь щороку - за наявності згоди на це відповідача ОСОБА_3; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі - 22,75 грн., решту судових витрат: судовий збір покладено на позивача ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на невідповідність рішення обставинам справи та ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач та ОСОБА_4 шлюб розірвали, мешкають окремо, син ОСОБА_6 проживає постійно з відповідачкою.

Згідно копії рішення Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 16 квітня 2010 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року, визначено спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина - ОСОБА_6 шляхом надання дозволу на періодичні побачення та спілкування з сином без присутності матері за місцем його проживання по суботах та неділях з 10.00 до 19.00 годин за умови, якщо ці дні для батька є вихідними.

Відповідачка не надає згоди та вчиняє перешкоди позивачу у здійсненні її права щодо участі у вихованні ті спілкуванні з нею онука - ОСОБА_6 за місцем проживання позивача.

Згідно довідки філії ВГМК ЗАТ «Кримський Титан» від 07 червня 2010 року, ОСОБА_2 отримує середньомісячну зарплату у розмірі 2 203,85 грн.

Відповідно довідок Вільногірської ЦМЛ позивачка не перебуває на обліку у лікарів -нарколога та психіатра.

По місцю роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно.

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08 червня 2010 року, винесеної органом дізнання Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області, в порушенні кримінальної справі відношенні ОСОБА_3 відмовлено та постановлено притягнути її до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП.

Згідно копії медичної картки малолітнього ОСОБА_6, він на обліку у лікарів не перебуває, але неодноразово йому надавалася медична допомога терапевтом.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Суд зробив вірний висновок, що позивач має всі можливості та передбачені законом права на участь у вихованні та спілкуванні з онуком. Але при цьому суд вірно зазначив, що не дивлячись на те, що місце проживання дитини визначене з відповідачем у випадку задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог в повному обсязі, з врахуванням графіку зустрічей з дитиною його батька, відповідач, фактично, позбавляється можливості, як мати, виховувати сина та спілкуватися з ним. Як правильно було зазначено судом першої інстанції великі та часті перерви у спілкуванні матері та дитини можуть нашкодити вихованню дитини та порушити близькі родині стосунки між дитиною та матір'ю.

За таких обставин суд правильно, враховуючи інтереси дитини визначив порядок та способи участі ОСОБА_2 у вихованні онука.

З врахуванням положень ст. 88 ЦПК суд правильно вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: