Справа № 22-ц-2502/2011 Головуючий у I інстанції Соколов О.О.
Категорія цивільна Доповідач - Квач М. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6Г, позивача ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут на рішення Городнянського районного суду від 05 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У травні 2011 року ОСОБА_7 звернувся з позовом до СТОВ „Добробут, в якому просив поновити його на посаді заступника директора товариства з адміністративно-господарських питань та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в 2006 році став учасником СТОВ „Добробут з часткою в статутному капіталі 45% і обіймав посаду директора товариства з адміністративно-господарських питань. Проте наказом № 28 від 26.04.2011 року його було звільнено з посади згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штатів.

Позивач вважає зазначений наказ незаконним, оскільки всупереч ст. 32 КЗпП України він не був повідомлений про звільнення і не було йому запропоновано іншої посади.

Крім того, позивач зазначає, що при звільненні працівника у звязку із скороченням штатів повинно бути відповідне рішення власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст.59 Закону України „Про господарські товариства та ст. 7.2 Статуту товариства, проте таке рішення відповідачем не приймалось і збори учасників СТОВ „Добробут з приводу реорганізації товариства або скорочення штатів у 2011 році не проводились.

Також позивач вважає, що у звязку із незаконним звільненням йому було заподіяно моральних страждань та тяжких душевних переживань, що призвело до порушення нормальних життєвих звязків та неможливості продовжувати активну громадську участь у діяльності товариства, яку він оцінює в 2000 грн.

Рішенням Городнянського районного суду від 05 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково: ОСОБА_7 поновлено на роботі заступника директора СТОВ „Добробут з адміністративно-господарських питань та стягнуто зі СТОВ „Добробут на його користь 3465 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2000 грн. витрат на правову допомогу, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі СТОВ „Добробут просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд поновив позивача на посаду директора з адміністративно-господарських питань, яка не передбачена штатним розписом СТОВ „Добробут, оскільки позивач був прийнятий на роботу на посаду заступника директора товариства.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що рішення зборів засновників було прийнято з порушенням ст.60 Закону України „Про господарські товариства та п. 7.4 Статуту товариства, оскільки п. 7.4 Статуту товариства регламентуються повноваження зборів учасників товариства і не взяв до уваги п. 5.13 Установчого договору СТОВ „Добробут, яким передбачено, що директора здійснює наймання та звільнення персоналу товариства без погодження із засновниками.

Також суд не взяв до уваги, що 18.02.2011 року на зборах засновників, спеціалістів та пайовиків не вирішувалось, але лише обговорювалось, питання про скорочення штату.

Апелянт зазначає, що позивач брав участь в обговоренні і погодився з тим, що майно товариства зменшилось, але був проти скорочення посади заступника директора СТОВ „Добробут, що відображено в протоколі зборів засновників, які були повноважними, оскільки брали участь всі три засновники.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що збори засновників не були повноважними, оскільки рішення повноважного органу відповідає закону, тому що за нього проголосувало 2/3 членів обєднання, а не відсоток належним членам обєднання голосів.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що рішення зборів засновників про скорочення штату працівників було прийнято з порушенням ст. 60 Закону України „Про господарські товариства та п. 7.4 статуту товариства, оскільки позивач не приймав участі при вирішенні питання про скорочення штату працівників товариства і не голосував за вказане рішення.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

По справі встановлено, що наказом директора СТОВ „Добробут від 25 січня 2006 року ОСОБА_7 був прийнятий на роботу заступником директора, а наказом директора від 26 квітня 2011 року був звільнений з даної посади за скороченням штатів. Звільнення позивача з роботи наказом директора відбулось підставно, відповідно до п.5.13 Установчого договору СТОВ „Добробут, згідно якого саме директор ( а не збори учасників товариства) здійснює наймання і звільнення персоналу СТОВ. До виключної компетенції зборів учасників товариства належить обрання та звільнення дирекції, директора, головного бухгалтера та ревізійної комісії ( п.5.5).

В СТОВ „Добробут мало місце дійсне скорочення штатів, оскільки зменшилось орендоване майно в два рази. Дана обставина не оспорюється позивачем. Про скорочення посади заступника директора позивач був поставлений до відома, про свідчить наказ від 21 лютого 2011 року (а.с.36-37).

До звільнення позивача з роботи йому пропонувалась робота дояра на МТФ з значно більшою оплатою праці, проте він від неї відмовився (а.с.35). Інші вакантні посади в товаристві були відсутні.

Вказаних обставин суд не взяв до уваги, а тому таке рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню, з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 40, 232 КЗпП України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Добробут задовольнити.

Рішення Городнянського районного суду від 05 серпня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: