АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року

10 січня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Прозорової М.Л.

суддів Болту нової Л.М., ОСОБА_2

при секретарі Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Солонянського районний суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Солонянський молокозавод» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням, розірвання договору оренди та виселення без надання іншого житла,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року Відкрите акціонерне товариство «Солонянський молокозавод» звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням, розірвання договору оренди та виселення без надання іншого житла.

В обґрунтування своїх вимог ВАТ«Солонянський молокозавод» посилався на те, що з 09 лютого 1996 року між сторонами існують усні договірні відносини по найму квартири АДРЕСА_1 Радянській в смт. Солоне, а 19 лютого 2010 року був укладений Договір оренди вказаної квартири строком до 19 серпня 2010 року. Відповідно до п.п.2.1-3.1 Договору, відповідачка зобов'язана щомісячно до 10 числа кожного місяця сплачувати орендну плату в розмірі 5 гривень 50 копійок за один кв.м. та комунальні платежі.

Оскільки відповідачка орендну плату не сплачує, ВАТ«Солонянський молокозавод» просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 2925 грн.88 коп. за період з червня 2007 року по травень 2010 року, а також сумі індексації 460 грн.78 коп. та 3% річних від простроченої суми 584 грн.06 коп. і розірвати Договір оренди від 19.02.2010 року.

У вересні 2010 року ВАТ«Солонянський молокозавод» уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 3604 гривні за період з червня 2007 року по 16 вересня 2010 року, а також сумі індексації - 512 грн.79 коп. та 3% річних від простроченої суми - 594 грн. 61 коп.

Також ВАТ«Солонянський молокозавод» просив розірвати Договір оренди та виселити відповідачку без надання іншого житла, посилаючись на те, що п.5.3 Договору було передбачено, що в разі прострочення внесення орендної плати відповідачка зобов'язується на протязі п'яти днів після отримання вимог позивача залишити житлове приміщення.

Ршенням Солонянського районний суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд розірвав договір оренди житлового приміщення від 19 лютого 2010 року, стягнув з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Солонянський молокозавод» заборгованість за Договором оренди житлового приміщення від 19 лютого 2010 року в сумі 4711 грн.61 коп.

Позовні вимоги ВАТ «Солонянський молокозавод» про виселення без надання іншого житла суд залишив без розгляду.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Солонянський молокозавод» судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. /а.с. 70-71/.

З таким рішенням ОСОБА_3 не погодилася і звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Солонянського районний суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року у частині стягнення заборгованості у сумі 4711 грнюбі коп. та судових витрат та постановити нове рішення /а.с. 76-77/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає,, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що ВАТ «Солонянський молокозавод» належить на праві власності квартира АДРЕСА_2.

Дані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 19).

Судом також встановлено, що відповідачка вселилась в квартиру №1 у житловому будинку №184 по вул. Радянській в смт.Солоне як відомчу на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету підприємства, на балансі якого на той період квартира знаходилась, а з 2007 року належить на праві власності.

В наступному, а саме 19 лютого 2010 року між сторонами в письмовій формі укладено Договір оренди, відповідно до якого вказана квартира була надана позивачем відповідачці в тимчасове користування строком на 6 місяців (а.с.б-8).

Згідно п.2.1,п.3.1 Договору за користування орендованим приміщенням відповідачка повинна сплачувати орендну плату в розмірі 5,5 гривень за метр квадратний загальної площі орендованого приміщення. Орендна плата сплачується щомісячно до 10 числа наступного місяця.

Згідно розрахунків позивача (а.с.9), відповідачка з червня 2007 року орендну плату сплачує нерегулярно, а саме, у 2007-2008 роках орендна плата не сплачувалась. У 2009 році орендна плата була сплачена: у травні - 319,2 гривні, липні - 15,2 гривні, вересні -15,2 гривні, листопаді - 30,12 гривень. У 2010 році: лютий - 30,12 гривень, березень - 37,4 гривні, квітні - 37,4 гривні. Станом на 15 лютого 2010 року заборгованість відповідачки складала 2593 гривні 75 копійок, яка на прохання відповідачки була реструктуризована позивачем на б місяців (а.с.26,27). Також вказаним листом відповідачці було запропоновано погасити заборгованість.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме ст.815, 820 ЦК України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ВАТ «Солонянський молокозавод» про стягнення заборгованості за Договором оренди житлового приміщення від 19 лютого 2010 року за період з червня 2007 року по 16 вересня 2010 року і правомірно стягнув з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Солонянський молокозавод» 3604 грн.21 коп.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що до укладення договору існували інші умови сплати за користування житловим приміщенням та комунальними послугами, не можуть бути підставою для скасування рішення суду у вказаної частині, оскільки відповідачка не заперечувала, що підписала даній договір і в судовому порядку його не оскаржувала.

Що стосується рішення у частині стягнення з ОСОБА_3, на користь ВАТ «Солонянський молокозавод» суми індексації (512 грн.79 коп.) та 3% річних від простроченої суми (594 грн. 61 коп.), то с таким висновком колегія суддів не може погодитися оскільки він не відповідає вимогам діючого законодавства і умовам договору оренди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано стягнув з ОСОБА_3, як боржника на користь ВАТ «Солонянський молокозавод», як кредитора суми індексації (512 грн.79 коп.) та 3% річних від простроченої суми (594 грн. 61 коп.) і находить можливим рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення по справі, яким ВАТ «Солонянський молокозавод» відмовити в його позовних вимогах про стягнення вказаних сум, задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Задовольняючі позовні вимоги ВАТ «Солонянський молокозавод» про розірвання Договору оренди, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3П не виконала умови Договору в частині сплати орендної плати та комунальних платежів, а саме п.5.3. Договору, який передбачає, що у разі несплати платежів в строки, обумовлені Договором, відповідачка зобов'язана протягом 5 днів з моменту пред'явлення вимоги позивачем залишити орендуємо приміщення і вважати Договір недійсним (розірваним).

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки він не відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Так, згідно ч.2 ст. 651 ЦК України 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2010 року між сторонами в письмовій формі укладено Договір оренди, відповідно до якого спірна квартира була надана позивачем відповідачці в тимчасове користування строком на 6 місяців, тобто до 19 серпня 2010 року (а.с.б-8).

Суд першої інстанції не звернув уваги на дані обставини та вимоги закону і постановив рішення про розірвання договору оренди, строк якого на момент ухвалення рішення суду вже закінчився.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно розірвання договір оренди від що 19 лютого 2010 року і вважає за необхідне рішення суду першої інстанції у вказаної частині також скасувати та постановити нове рішення по справі, яким ВАТ «Солонянський молокозавод» відмовити в його позовних вимогах про розірвання договору оренди від що 19 лютого 2010 року, задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Солонянського районний суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року у частині розірвання договору оренди та стягнення суми індексації (512 грн.79 коп.) та 3% річних від простроченої суми (594 грн. 61 коп.) - скасувати.

Відмовити Відкритому акціонерному товариству «Солонянський молокозавод» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, стягнення суми індексації та 3% річних від простроченої суми.

Рішення Солонянського районний суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року у частині стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Солонянський молокозавод» заборгованість у сумі 3604 грн. 21 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяті днів з цього часу.

Судді: