Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів: Косигіної Л.М., Матюшенка І.В.

при секретарі судового Порохня'М.М.

засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, КВЖРЕП-8 м.Житомира, про встановлення порядку користування жилим приміщенням та зобов'язання відкрити окремий особовий рахунок та за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконкому Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням і визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 27 січня 2011 року

встановила :

В березні 2010 року ОСОБА_1 пред'явив позов до відповідачів про встановлення порядку користування квартирою 13 в будинку 97-б по вул.Котовського в м.Житомирі та зобов'язання відкрити окремий особовий рахунок. Зазначив, що являється власником 1/4 частини вказаної квартири, а відповідачці разом з дітьми належить 3/4 частини. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 11.8 кв.м., 17.4 кв.м., 9.7 кв.м. та. підсобних приміщень. Оскільки відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою, тому просив задовольнити позов, встановити порядок користування даною квартирою, виділивши йому кімнату площею 9.7 кв.м., відповідачці разом з дітьми - кімнати площею 11,8 кв.м. і 17.4 кв.м., а підсобні приміщення залишити в загальному користуванні. Зобов'язати КВЖРЕП-8 м.Житомира відкрити на його ім'я окремий особовий рахунок.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27.05.2010 оку названу позовну заяву об'єднано в одне провадження з позовом

Справа №22ц/0690/750/11 Головуючий в 1 інстанції Коломієць О.С. Категорія 5 Доповідач Жигановська О.С.

ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконкому Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням і визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним (а.с.25). В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалась на те, що з червня 2003 року ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає без поважних причин, тобто втратив право користування даною житловою площею і її приватизацію, а отже безпідставно включений до свідоцтва про право власності на житло.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27 січня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено порядок користування квартирою №13 по вул,Котовського, 97-б в м.Житомирі, згідно якого виділено в користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 9.7 кв.м., а ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_4, ОСОБА_3 - жилу кімнату площею 11.8 кв.м. з лоджією та жилу кімнату площею 17.4 кв.м. з балконом. Кухню, ванну кімнату, туалет та коридор залишити у спільному користуванні сторін, В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість оскарженого рішення в цій частині, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до змісту П.1 СТ.2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", п.2 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року №56 з наступними змінами, передачі у власність громадян підлягають квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки..., які віднесені до державного житлового фонду та використовуються громадянами на умовах найму.

Судом встановлено, що розпорядженням відділу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.09.2008 року за №58416 квартиру АДРЕСА_1 передано в приватну спільну власність наймача та членів його сім'ї (а.с.88).

01.09.2008 року на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на житло за №58416, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд 1 інстанції виходив з того, що приватизація спірної квартири проведена з дотриманням вимог чинного законодавства, і підстав для визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірним житлом, не вбачається. Такий висновок є правильним та узгоджується з вимогами закону і зібраними по справі доказами.

Так, згідно із ч.2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передання займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у

даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідна згода всіх членів сім'ї була отримана (а.с.89) і ніхто на час приватизації квартири не оспорював право ОСОБА_1 на участь в ній.

Відповідно до змісту СТ.358 ЦК України володіння, користування майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2, з приводу користування якою, вони не можуть досягти згоди. Вказана квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 11.8 кв.м., 17.4 кв.м., 9.7 кв.м. та підсобних приміщень: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати (а.с.12, 13-14).

Відповідно до правовстановлюючого документу спірна квартира належить на праві спільної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках, тобто по 1/4 частині кожному (а.с. 12) .

За даних обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 належить 9.725 кв.м жилої площі спірної квартири, а іншим співвласникам - 29.175 кв.м., тому суд прийшов до правильного висновку про те, що йому в користування слід виділити кімнату площею 9.7 кв.м., а відповідачам - житлові кімнати загальною площею 29.2 кв.м. Підсобні приміщення суд вірно залишив в спільному користуванні сторін.

Встановлення таким чином порядку користування житлом відповідає часткам сторін у праві власності, усуває підстави для виникнення конфліктів між ними, створить нормальні умови для їх проживання і вирішить питання щодо оплати комунальних послуг шляхом укладення окремих договорів про надання відповідних послуг.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду не спростовують висновків суду та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись СТ.СТ.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 27.01.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5