Дата документу 20.09.2011 Справа № 2-5202/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складi:

головуючого судді - Блажко І.О.

при секретарi ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Полтавi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи Октябрська районна у м.Полтаві рада (служба у справах дітей), Октябрський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб) про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька , -

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 в якому просила визнати відмову ОСОБА_5 на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною; дозволити їй ОСОБА_2, без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України та його в»їзд до ОСОБА_7 Федерації; допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України. Свої вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з нею ОСОБА_2 Від шлюбу з відповідачем сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з матірю у м.Полтава. У листопаді 2010 року вона ОСОБА_2 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_8. Так як її чоловік має постійне місце роботи та квартиру у м.Заполярне ОСОБА_7 Федерації, то вона має намір разом з дітьми переїхати на тимчасове проживання до нього. Але відповідач без поважних причин в наданні дозволу на виїзд сина за межі України відмовляє. У 2010 році та 2011 році вона ОСОБА_2 зверталась до приватного нотаріуса із заявами про дачу згоди на виїзд сина в ОСОБА_7 Федерацію, але ОСОБА_5 ігнорує ці заяви. Вважає, що така позиція колишнього чоловіка і батька малолітнього ОСОБА_6 шкодить його інтересам.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що позивач вийшла заміж за громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_8 та проживає разом з ним в ОСОБА_7 Федерації, а тому він не може дозволити тимчасовий виїзд за кордон свого сина бо це буде перешкоджати його зустрічам з сином, порушує його права на участь у вихованні сина, зашкодить в навчанні сина, а також він боїться за те, що позивач разом з сином залишаться постійно проживати в ОСОБА_7 Федерації, що зашкодить його інтересам.

Представник третьої особи - Октябрської районної у м.Полтаві ради (служба у справах дітей) в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа Октябрський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (сектор громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб) до суду свого представника не направили, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника сектору ГІРФО Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, а також повідомили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1998 року по 09 жовтня 2002 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю. ОСОБА_5 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 до повноліття. Вказане підтверджується : свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії І-КЕ №321977 зареєстроване та видане 26 серпня 1999 року виконкомом Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області; рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2002 року в цивільній справі №2-544/2002 року за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №096439 зареєстроване та видане 07 листопада 2002 року ВРАГС Лохвицького РУЮ Полтавської області; витягом із рішення виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтаві ради №300 від 22 серпня 2006 року про визначення часу та місця зустрічей ОСОБА_5 зі своїм сином ОСОБА_6; виконавчим листом №2-432 виданий Лохвицьким районним судом Полтавської області 25 червня 2002 року; довідкою про фактично сплачені аліменти від 30 серпня 2011 року ДПА у Полтавській області.

Позивач 06 листопада 2010 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_8. Від вказаного шлюбу вони мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є громадянином ОСОБА_7 Федерації. ОСОБА_8 є власником квартири за адресою : ОСОБА_7 Федерація, АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_2 (термін реєстрації з 23 вересня 2010 року по 30 липня 2013 року) та малолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, копією паспорта на ім»я ОСОБА_2, серії КН №849027 виданий 13 січня 1999 року Лохвицький РВ УМВС України в Полтавській області; свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 06 листопада 2010 року; копією паспорта на ім»я ОСОБА_8; свідоцтвом про право власності на житло від 21 грудня 2009 року; довідкою про доходи ОСОБА_8 від 30 червня 2011 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_9; свідоцтвом про реєстрацію за місцем проживання від 18 березня 2011 року.

10 серпня 2010 року позивач зверталася до приватного нотаріуса ОСОБА_10 із заявою передати відповідачу заяву з проханням прибути для засвідчення свого підпису на заяві про дачу згоди на тимчасовий виїзд малолітнього сина в ОСОБА_7 Федерацію, в період з серпня 2010 року по липень 2011 року, що підтверджується відповідною заявою.

18 липня 2011 року позивач зверталася до приватного нотаріуса ОСОБА_10 із заявою передати відповідачу заяву з проханням прибути для засвідчення свого підпису на заяві про дачу згоди на виїзд на постійне місце проживання малолітнього сина в ОСОБА_7 Федерацію, що підтверджується відповідною заявою.

Як встановлено судом та не заперечували сторони і підтвердили свідки, відповідач з сином не проживає, але приймає участь у матеріальному утриманні дитини, шляхом сплати аліментів у добровільному порядку та приймає участь у вихованні дитини, зустрічається з дитиною у встановлений органом опіки та піклування час. Крім того, з вересня 2010 року по липень 2011 року, за бажанням сина, малолітній ОСОБА_6 проживав разом із батьком у м.Полтаві.

Як слідує із показань свідка ОСОБА_11 класного керівника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихованні сина приймали участь, як мати так і батько, але вона вважає, що виїзд дитини за кордон зараз негативно вплине на його навчання, так як вже розпочався шкільний рік, а ОСОБА_6 навчався в українськомовній школі та продовжує навчання у 7 класі середньої школи №26 м.Полтави, де програма відрізняється від програми шкіл ОСОБА_7 Федерації.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.150, ч.ч.1, 2 ст.155 СК України батьки зобовязані поважати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст.7 ЗУ „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п.п. 16, 18 „ Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення самостійний виїзд за кордон дітей, які не досягли 18-річного віку, здійснюється за нотаріально засвідченою згодою батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд приходить до висновку, що позивач в судому засіданні доказів про надання відмови ОСОБА_5 на тимчасовий виїзд з 01 серпня 2011 року за кордон малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надав. Крім того,підтвердились доводи відповідача в тій частині, що позивач разом з дитиною виїде на постійне місце проживання до ОСОБА_7 Федерації та буде там проживати з дитиною, так як позивачка зверталася з заявою у 2011 році про надання дозволу на виїзд на постійне місце проживання в ОСОБА_7 Федерацію, а не про тимчасовий виїзд за кордон. При цьому, відповідач в змозі забезпечити своєму сину такий рівень життя, котрий відповідає інтересам дитини та сприяє її фізичному, інтелектуальному, моральному розвитку, соціальному статусу дитини.

На підставі викладеного та за наявності доказів у справі суд вважає, що в позові необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.60, 88, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька відмовити.

Судові витрати віднести на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня його проголошення, через суд першої інстанції. Складання повного тексту рішення 24 вересня 2011 року.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у установленому законом порядку.

Суддя І.О.Блажко