Справа № 2-715/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Крамаренко Т.В.,

при секретарі Пучко І.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_5 її представника - ОСОБА_2,

відповідача у ОСОБА_1 його представника - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 2006 року по 2008 рік з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя має сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного життя за взаємною згодою та домовленістю, за рахунок спільного сімейного бюджету було набуте нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1, яку відповідач у добровільному порядку ділити не бажає.

Посилаючись на викладене просила провести поділ спільно набутого нерухомого майна, визнавши право власності за нею на 2/3 частини спірної квартири, а за відповідачем па 1/3 частини, зобов'язавши її сплатити компенсацію за вказану частку квартири відповідачеві.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, при цьому пояснивши, що з нею проживає малолітній син, тому необхідно збільшити її частку.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

До участі у справі в якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації виконкому Миколаївської міської ради, представник якої у судовому засіданні наполягав на прийнятті рішення в інтересах дитини.

Вислухавши пояснення сторін їх представників, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року по 03 липня 2008 року. Від подружнього життя народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час спільного життя за взаємною згодою та домовленістю, сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Курганською В.П., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу від 07.07.2007 року за реєстровим №1480.

Покупцями при укладання вказаного договору виступали ОСОБА_5, ОСОБА_1 від свого імені та від імені малолітнього сина - ОСОБА_6.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частки за кожним, на підставі договору купівлі - продажу від 07.07.2007 року за №1480,

Відповідно до ет. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вимогами ч. 1 та ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, у разі поділу майна,

що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення V:нього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено, квартира АДРЕСА_1 не є обєктом спільної сумісної власності подружжя та не підлягає поділу, оскільки кожному з подружжя належить лише по 1/3 частки квартири, придбаної ми у період шлюбу, інша 1/3 частина належить їхньому малолітньому синові.

Таким чином, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 81,88 ЦПК судові витрати сплачені при подачі до суду позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з

дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому

засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом

десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: