АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3057/11 Номер провадження 22-ц/1690/6607/11Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним підвищення процентної ставки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 квітня 2007 року між нею та відділенням «Кременчуцька філія» філії «Полтавське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк», в особі директора ОСОБА_3 була укладена кредитна угода № МКН46ВЛ-07.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 надав позивачу право скористатися кредитом, шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, після підписання договору про видачу Траншу.

В цей же день, між нею та відділенням «Кременчуцька філія» філії «ПГРУ» ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі директора ОСОБА_3 був укладений договір про видачу траншу № МКН46ВЛ-07/Т1.

Відповідно до умов цього договору ОСОБА_4 надав їй кредитні кошти в сумі 250 000 грн. на строк з 13 квітня 2007 року по 10 квітня 2012 року зі сплатою 15 % річних, а вона, в свою чергу, взяла на себе зобовязання повернути отриманий транш кредит відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди.

Окрім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений договір іпотеки № б/н, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно: вбудоване приміщення аптеки, яке розташоване за адресою: Полтавська область, м. Кремен- чук, вул. 50-річчя СРСР, буд. 1.

В червні 2009 року, як далі зазначала позивач, вона отримала від Крюківського районного суду м. Кременчука копію позовної заяви Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки з розрахунком заборгованості за кредитним договором, згідно якого вона дізналася, що ПриватБанком з 02 лютого 2009 року в односторонньому порядку збільшено процентну ставку по кредиту з 15 % до 26 % річних.

Посилаючись на те, що жодного документа з Банку про підвищення процентної ставки на її адресу не надходило, додаткових угод сторони не підписували, позивач зазначала, що підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки є незаконним та таким, що суперечить нормам ст. ст. 651, 654, 1056-1 ЦК України.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки з 15 % до 26 % річних за кредитною угодою № МКН46ВЛ-07 від 13 квітня 2007 року, починаючи з 02 лютого 2009 року.

Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок відсоткової ставки за кредитною угодою № МКН 46ВЛ-07 від 13 квітня 2007 року із 26 % річних до 15 % річних, починаючи з 02 лютого 2009 року.

З даним рішенням не погодився відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та незаконним, таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки недостатньо повно досліджені письмові докази та обставини, що мають значення для справи.

На апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 подала своє заперечення в якому просила скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, не заперечується сторонами, що 13 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі директора ОСОБА_3 була укладена кредитна угода № МКН46ВЛ-07.

За умовами угоди ОСОБА_4 надав їй право скористатися кредитом, шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, після підписання договору про видачу Траншу.

В цей же день між сторонами був укладений договір про видачу траншу №МКН46ВЛ-07/Т1.

Відповідно до умов ОСОБА_4 надав кредитні кошти в сумі 250 000,00 грн. на строк з 13 квітня 2007 року по 10 квітня 2012 року зі сплатою 15 % річних, а позивач взяла на себе зобовязання повернути отримані кошти відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитною угодою № МКН46ВЛ-07 від 13 квітня 2007 року був укладений договір іпотеки № б/н, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно: вбудоване приміщення аптеки, яке розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР, буд. 1.

Як вбачається з наявних у справі доказів, кредитна угода, укладена сторонами 13 квітня 2007 року, містить умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Зокрема, пунктом 2.3.1 Угоди передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон»юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки, направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки. Вказані умови договору не суперечать положенням ч. 1 ст. 212 та ч. 1 ст. 651 ЦК України, за якими сторони договору можуть передбачити можливість односторонньої зміни його умов за визначених підстав та у встановлених межах. Позивач зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши його особисто, заперечень проти них на той час не мав. Також позичальнику була надана можливість відмовитися від подальшого виконання договору на змінених умовах шляхом повернення суми кредиту.

З 02 лютого 2009 року відсоткова ставка за вказаним кредитним договором була підвищена Банком в односторонньому порядку з 15 % до 26 % річних, про що Позичальнику 08 січня 2009 року було надіслано письмове повідомлення.

Задовольняючи позов в частині визнання незаконним збільшення Банком процентної ставки за вказаною кредитною угодою та зобов»язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок відсоткової ставки за кредитною угодою № МКН 46ВЛ-07 від 13 квітня 2007 року із 26 % річних до 15 % річних, починаючи з 02 лютого 2009 року, районний суд, посилаючись на норми ст. 1056-1 ЦК України та ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», помилково не врахував положення ст. 58 Конституції України щодо зворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, яким ЦК України було доповнено ст. 1056-1, набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Згідно з п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

Оскільки рішення ПАТ КБ «ПриватБанк»про підвищення процентної ставки за кредитною угодою № МКН 46ВЛ-07 від 13 квітня 2007 року прийнято банком згідно умов договору та до набрання законної сили Закону України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», а в самому Законі немає вказівки про зворотну дію в часі, правові підстави для визнання незаконним збільшення процентної ставки та для зобов»язання банку відновити попередній розмір відсотків за користування кредитом відсутні.

Суд першої інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, належної оцінки їм не дав та ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків обставинам справи, що відповідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у позові ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2011 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним підвищення процентної ставки відмовити в повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: