Справа № 4-с/2506/54/11
У Х В А Л А
18 травня 2011 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
головуючого судді Рахманкулової І.П.,
при секретарі Верещагіній А.О.,
за участю представника заявника ОСОБА_1,
субєкта оскарження ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2,
заінтересована особа- Остроух ОСОБА_4,-
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою у порядку ст.ст. 383-387 ЦПК України, в якій просить визнати неправомірною постанову про накладення на нього штрафу в сумі 170 грн. у звязку з невиконанням рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2010 року у цивільній справі №2-50/10.
В судовому засіданні представник заявника підтримав подану скаргу.
Субєкт оскарження в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.
Заслухавши пояснення представника заявника, субєкта оскарження, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.
Статтею 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 28.03.2011 року відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження»накладено штраф на боржника в сумі 170 грн. за невиконання рішення суду.
Пленум Вищого адміністративного суду України у п.6 постанови №3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби»розяснив, що постанова державного виконавця про накладення штрафу належить до певного виду відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обовязків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі.
За змістом пункту 8 частини другої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.
Пленум Вищого адміністративного суду України у вказаній вище постанові зазначив, що спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору або накладення штрафу, прийнятої під час виконання будь- яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції та господарських судів, належать до адміністративної юрисдикції.
Оскільки заявник оскаржує постанову про накладення на нього державним виконавцем штрафу за невиконання рішення суду відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», а тому спір щодо оскарження такої постанови повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, як це випливає із розяснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладених у п.6 постанови №3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».
На підставі викладеного, керуючись ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України, суд,-
провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2, закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: І.П. Рахманкулова