Справа № 22Ц-2304/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 5 Доповідач: Медяний В. М.

У Х В А Л А
Апеляційного суду Вінницької області
від 13 липня 2011 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого: Медяного В.М.,
Суддів : Сопруна В.В., Матківської М.В.
При секретарі : Сніжко О.А.
За участю сторін у справі: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 17 червня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частку в спільному майні, визнання права власності на 1/2 частку будинку, -
в с т а н о в и л а :
У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25, укладеного 20 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
У березні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку будинку №25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці, стягнення з неї (ОСОБА_4С.) на користь ОСОБА_2 вартість 1/2 частки будинку №25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці та визнання за нею (ОСОБА_4С.) право власності на 1/2 частку будинку №25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці.
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 17 червня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 20 червня 2007 року. Також задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку будинку № 25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку будинку №25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121 344, 50 гривень за 1/2 частку будинку №25 по вул. Рєпіна у м. Вінниці. Судові витрати залишено за сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 скасувати і в цій частині ухвалити нове, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити. Зазначив, що рішення суду в цій частині є незаконним і необґрунтованим через порушення норм матеріального права, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу повністю підтримав та просив суд її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до суду не зявилися, однак були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, тому справа розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 грудня 2004 року за №ВВО №023776, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 продав ОСОБА_2 1/2 ідеальну частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в місті Вінниці, по вул. Рєпіна, №25 (а.с.90-91).

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 12 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 1/2 ідеальну частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в місті Вінниці, по вул. Рєпіна, №25 (а.с. 5-6).

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 березня 2007 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця та переведення прав та обов'язків покупця було задоволено. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності та встановлення порядку користування житлом і земельною ділянкою відмовлено. (а.с.11-12).

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 02 липня 2009 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу від 27.12.2004 року Ѕ частини будинку з погосподарськими будівлями, розташованого в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25 частково недійсним в частині покупця та переведення прав та обовязків покупця відмовлено. Також відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про виділ Ѕ частини будинку з по господарськими будівлями розташованими в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25 в натурі із спільної часткової власності та встановлення порядку користування житлом і земельною ділянкою (а.с.7-10).

В зв'язку з тим, що рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 березня 2007 року було скасовано рішенням апеляційного суду Вінницької області від 02 липня 2009 року, оскільки воно не відповідало дійсним обставинам справи та не ґрунтувалось на вимогах норм матеріального права, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_3 не можна вважати належним власником спірної частини будинку станом на день укладення нею договору з ОСОБА_4 Тому договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25 від 20 червня 2007 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суперечить вимогам ст. 658 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст.203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним.

Також суд першої інстанції встановив та виходив з того, що припинення права ОСОБА_2 на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім`ї. Відповідно до вимог ст.365 ЦК України виділити в натурі частку ОСОБА_2 неможливо. Судом також було враховано те, що ОСОБА_3 постійно проживає в спірному будинку, а ОСОБА_2 постійно мешкає в будинку №10 по вул. Привокзальній в смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області, в спірному будинку не проживає. Крім того, між ними склалися вкрай складні і ворожі стосунки, в звязку з чим, спільне володіння і користування майном є неможливим.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області в якості грошової компенсації ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, внесено кошти в сумі 121 344, 50 грн., що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1489 від 26.11.2010 року на час проведення експертизи складає вартість Ѕ частини від ринкової вартості спірного житлового будинку з прибудовами та відповідними господарськими будівлями і спорудами житлового призначення.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару належить його власникові.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1). Частка є незначною, або не може бути виділена в натурі;

2). Річ є неподільною;

3). Спільне володіння і користування майном є неможливим;

4). Таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши такі обставини, правильно застосувавши норми матеріального права, прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог як первісного позову так і вимог зустрічного позову.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно зясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх обєктивний склад, права та обовязки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Посилання скаржника ОСОБА_2 на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням застосування норм матеріального права є безпідставне, не обґрунтоване та суперечить вимогам Закону та матеріалам справи.

Суд правильно встановив обставини справи, повно дослідив всі докази, про дослідження яких сторони заявляли суду, витребував всі докази, які мають відношення до справи та предмету спору.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою, а її доводи не відповідають встановленим судом обставинам справи та доказам, що дослідив суд при розгляді справи.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на порушення судом положень статті 334 ЦК України в частині набуття права власності на майно з моменту державної реєстрації правочину, який би підтверджував право власності на цей об'єкт, або набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Адже, ОСОБА_2 залишається власником по першому договору купівлі-продажу від 27.12.2004 року і цей договір зареєстровано в КП ВМБТІ.

Стосовно визнання договору купівлі - продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 20 червня 2007 року 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Вінниці по вул. Рєпіна, 25, то ОСОБА_2 звертаючись з позовом про визнання цього договору недійсним, не ставив питання про реституцію або віндикацію, як повинно бути за законом. В даному конкретному випадку реституція не може бути застосована, оскільки ОСОБА_2 не є учасником договору купівлі - продажу. Суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог. Однак, позов про повернення майна із чужого незаконного володіння (тобто віндикаційний позов) ОСОБА_2 не пред'являвся.

Суд першої інстанції встановив, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки право продажу майна належить власнику, згідно статті 215 ЦК України, а ОСОБА_2 будучи власником 1/2 частини будинку договір купівлі-продажу не укладав, тому колегія суддів вважає, що суд цілком обґрунтовано визнав цей договір купівлі - продажу від 20 червня 2007 року недійсним.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими посилання суду на те, що користування ОСОБА_2 спірним будинком разом з ОСОБА_3 неможливе, оскільки встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що ОСОБА_3 є інвалідом І групи, прикута до ліжка і потребує постійного стороннього догляду, а цей догляд здійснює саме ОСОБА_4

Відповідно до роз'яснень п. 6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок»№7 від 04.10.1991 року з наступними змінами, судам при розгляді справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною власністю, слід мати на увазі, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою, присуджується грошова компенсація. В окремих випадках, суд може враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутністю згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частину з обов'язковим наведенням мотивів.

За змістом ст. 365 ЦК України для вирішення питання про припинення права власності усіх чотирьох перерахованих у даній статті умов у їх сукупності не є необхідною, оскільки цією статтею передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності будь-якої з них можливе припинення судом питання про припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших співвласників.

У даній справі була призначена судово-технічна експертиза, яка визначила вартість 1/2 частки в розмірі 121 344,50 гривень, яка в подальшому і була внесена ОСОБА_3 на депозит суду до постановлення рішення суду.

ОСОБА_2 від проведення експертизи по оцінці майна відмовився, незалежно від того, що суд задовольнив його клопотання, постановивши ухвалу про призначення повторної експертизи по оцінці будинку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого судом рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 17 червня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : В.М. Медяний

Судді : М.В. Матківська

ОСОБА_9