АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Куць О.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, -

В с т а н о в и в :

У червні 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на отримання спадщини після смерті матері, а саме: житлового будинку, у складі якого наявні самочинні забудови, що є підлягають узаконенню. Тому просили суд визнати за ними право власності в рівних частинах на об'єкти самочинного будівництва: прибудову А1-1, лазню Б, сарай В (а.с.4-6).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_3 задоволені, за позивачами вихзнане право власності на об'єкти самочинного будівництва по вул. Чиркова, 9 в м. Дніпропетровську (а.с.52-53).

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (а.с.59-61).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що що позивачі є власниками земельної ділянки та розташованими на ній житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом позивачам належить земельна ділянка площею 0,0330 га та розташований на ній житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, а саме: А-1 - житловий будинок, житловою площею 26 кв.м., загально площею 33,8 кв.м. та господарчі будівлі та споруди Г-вбиральня, Д, К, Л, М - навіси, 1-9, I,II - споруди. Також на належній позивачам земельні ділянці побудовані прибудова А1-1 - загальною площею 19 кв.м., житловою - 13,9 кв.м., лазня Б - загальною площею 21,80 кв.м., сарай В - загальною площею 5 кв.м.; згідно технічного висновку ТОВ "Стеконік ЛТД" стан несучих будівельних конструкцій прибудови, лазні та сараю, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чиркова, 9, класифікуються як задовільний (II категорія), фундаменти, перекриття ї стіни досліджених приміщень є придатними для введення в експлуатацію.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції всепереч вимогам ст.ст. 214,215 ЦПК України не вирішів питання та не зазначив в судовому рішенні, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких позивачі звернулися до суду, а якщо були, то ким.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів, позивачі не обгрунтували свої вимоги, а саме: яким чином та які їх права, свободи чи інтереси з питання, що є предметом спору в суді, порушені, невизнані або оспорювані відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не надано суду доказів щодо порушення відповідачами їх прав, свобод чи інтересів з приводу узаконення об'єктів самочинного будівництва.

З огляду на вищенаведене та оскільки обставини по справі досліджені у пов-ному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в задоволенні позову до відповідачів про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відмовити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: