АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року. м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : судді Піддубного Р.М., суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі: Колісник Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравай» ОСОБА_4, на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 травня 2011 року по справі за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравай» до ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, Державна податкова інспекція в Зміївському районі Харківської області, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановила:

У червні 2008 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравай» (далі ТОВ «Каравай») звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою господарського суду Харківської області від 18 травня 2007 року ТОВ «Каравай» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, під час проведення якої було встановлено, що 28 листопада 2002 року між ТОВ « Каравай» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ТОВ «Каравай» продало, а ОСОБА_5 купила нежитловий будинок по вулиці Харківській (без номеру) в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області.

Посилаючись на те, що з 28 січня 2001 року всі активи ТОВ «Каравай» знаходились в податковій заставі, у звязку з чим товариство не мало право відчужувати належне йому майно без згоди податкової адміністрації, позивач просив визнати на підставі ст. 48 ЦК договір купівлі-продажу нежитлової будівлі по вулиці Харківській (в подальшому присвоєно назву вулиці - Колгоспна та № - 19-а) в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області недійсним.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ліквідатора ТОВ «Каравай», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявились, перевіривши законність та обгрунтованість рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався, зокрема, положеннями ст. ст. 257, 267 ЦК України й виходив із того, що позивач пропустив строк на звернення до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, і відповідачем зроблено заяву про застосування позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням зборів засновників ТОВ «Каравай» від 28 листопада 2002 року було надано згоду та доручено директору товариства ОСОБА_7 продати належне ТОВ «Каравай» нежитлове приміщення пекарні з обладнанням, розташоване за адресою: с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, вул. Харківська.

28 листопада 2002 року між ТОВ « Каравай» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна.

В порядку п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року (набрав чинності з 01.01.2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до інших правовідносин застосовується законодавство, діюче на час виконання зобов'язань.

Отже оскільки спірні правовідносини хоча і виникли до набрання чинності ЦК України (в редакції 2003 року), але продовжують існувати на день розгляду справи в суді, застосуванню підлягають саме положення зазначеного Кодексу.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивачем не зазначено причин пропущення позовної давності, перебіг якої починається з дня укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу між ТОВ «Каравай та відповідачкою, тобто з 28 листопада 2002 року.

Отже, враховуючи клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у звязку зі спливом позовної давності.

Доводи апелянта про те, що перебіг позовної давності почався лише від дня призначена- ліквідатором ТОВ «Каравай» арбітражного керуючого ОСОБА_4, тобто з 09 вересню 2008 року, а не з моменту укладення договору, є безпідставними, оскільки ліквідатор діє з інтересах та від імені саме банкрута - ТОВ «Каравай», який і був стороною оспорюваног: правочину, уклавши який розпорядився належним на праві власності спірним майном і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Каравай» ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді