г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-151/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2011 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ладухіній І.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним розпорядження про позбавлення премії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним розпорядження про позбавлення премії і просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження № 483 від 27.05.2010 року в частині позбавлення його 50% виробничої премії за травень 2010 року. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він працює слюсарем ремонтником 5 розряду дільниці № 2 цеху по ремонту обладнання № 1 управління капітальних та поточних ремонтів обладнання Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 11 грудня 2002 року. Розпорядженням № 483 від 27.05.2010 року його позбавлено 50% виробничої премії за травень 2010 року за не застосування при роботі засобів індивідуального захисту. Дане розпорядження в частині позбавлення його премії позивач вважає необґрунтованим і незаконним в звязку з тим, що в час здійснення перевірки робочих місць 12.05.2010 року він ще не приступив до роботи та очікував механіка для отримання відповідного наряду, а в періоди безпосередньої роботи він завжди знаходився в респіраторі. Комісія з трудових спорів ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» його скаргу на позбавлення премії не задовольнила - розпорядження № 483 від 27.05.2010 року в частині позбавлення його премії, яке він отримав 26.10.2010 року залишено в силі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити і дав наступні пояснення. 12.05.2010 року у робочий час він дійсно знаходився в аглоцеху № 1, проте під час перевірки майстром ОСОБА_3 він ще не приступив до роботи, а очікував наряд на роботу, у звязку з чим респіратор, який був на його шиї, не був одягнутий на його обличчя і не закривав його органи дихання - ніс і рот. Позивач наполягає, що положення пункт 1.8 Інструкції по охороні праці ним не порушені, оскільки в ньому йдеться про обовязок застосовувати респіратор під час виконання роботи. Оскільки він ще не приступив до роботи, то і скористувався короткочасним відпочинком для особистих потреб - попити води тощо, оскільки спеціальних міст відведених для відпочинку в цеху немає. Крім того, позивач просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_4 про порушення, який був наданий йому і копія ОСОБА_4, який надала до суду представник відповідача має розбіжності в ОСОБА_4, який знаходиться у нього зазначено, що порушення виявлено на робочому місці, в ОСОБА_4, який надала представник відповідача зазначено, що порушення виявлено у нього під час виконання ремонтних робіт на його робочому місті.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні і пояснила, що позивач працює слюсарем ремонтником в ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12.05.2010 року він у робочий час знаходився за місцем своєї роботи в цеху по ремонту обладнання № 1 дільниця № 2 по ремонту агломашини №2. Під час перевірки майстром ОСОБА_3 дотримання працівниками вимог інструкції по охороні праці позивач порушив пункт 1.8 інструкції по охороні праці для слюсаря ремонтника ЦРО № 1, а саме не застосовував засіб індивідуального захисту (ЗІЗ) респіратор. При цьому твердження позивача стосовно того, що під час перевірки він не працював не має значення, оскільки позивач знаходився в вищезазначеному цеху, в якому умови і характер праці віднесені до шкідливих та небезпечних, за що у свою чергу робітники цеху і позивач в тому числі мають відповідні пільги. Таким чином позивач, знаходячись в цеху, в якому проводяться роботи іншими працівниками і який на всіх ділянках має підвищену запиленість повинен був застосовувати ЗІЗ респіратор у будь якому разі, виконуючи роботу чи відпочиваючи. Зняти респіратор він мав право тільки поза вказаним цехом. Вказані обставини підтверджуються Картою умов праці вказаного цеху. Також, представник відповідача зазначила, що розбіжності в текстах ОСОБА_4 не мають суттєвого значення, оскільки ОСОБА_4 був складений один і під час друкування його копії ті ж самі обставини виклали іншими словами, при цьому суть залишилась та ж сама - позивач знаходився в цеху - на робочому місті.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює майстром дільниці №2 в цеху по ремонту обладнання № 1 ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12.05.2010 року він і механік дільниці №2 ОСОБА_5 в зазначеному цеху виявили порушення слюсарями ремонтниками ОСОБА_1 і ОСОБА_4 інструкції по охороні праці, а саме у робочий час ОСОБА_1 і ОСОБА_4 знаходились на робочому місті при цьому не застосовуючи СІЗ респіратор, про що був складений відповідний ОСОБА_4. Те, що ОСОБА_1 під час перевірки не виконував безпосередньо роботу не звільняє його від обовязку дотримуватись інструкції по охороні праці і використовувати ЗІЗ респіратор. Вищезазначений цех має підвищену запиленість на всіх своїх ділянках, що було встановлено відповідною атестацією і викладено в Карті умов праці. Обовязок застосовувати респіратор зявляється з того моменту, коли робітник зайшов на територію цеху. Крім того, він, як старший майстер неодноразово робив зауваження ОСОБА_1 стосовно того, що він, знаходячись в цеху порушує вимоги інструкції по охороні праці і не користується респіратором.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Відкритому акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12.05.2010 року у робочий час він разом з позивачем і іншими робітниками знаходився на робочому місці в АЦ №1 по ремонту агломашини №2. Він і позивач під час перевірки старшим майстром ОСОБА_3 робочих місць ще не приступили до роботи і очікували на наряд, проте на них були одягнені респіратори. Коли позивач розмовляв з майстром він також був у респіраторі. Про що вони розмовляли він не чув.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює слюсарем в Відкритому акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12.05.2010 року у робочий час він працював в АЦ №1 по ремонту агломашини №2. Під час перевірки старшим майстром ОСОБА_3 робочих місць він виконував свою роботу разом з ОСОБА_7 і іншими, і він бачив позивача, який знаходився з іншими працівниками приблизно біля пяти метрів від нього, при цьому позивач не працював, респіратор на ньому був не одягнений. Він також бачив, що до позивача підходив механік дільниці ОСОБА_5 і робив зауваження стосовно того, що позивач не використовує респіратор, після чого позивач одягнув респіратор. Свідок також зазначив, що окремих місць для відпочинку в цеху не має.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює електрогазозварником в Відкритому акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг». 12.05.2010 року у робочий час він працював в АЦ №1 по ремонту агломашини №2. Під час перевірки старшим майстром ОСОБА_3 робочих місць він виконував свою роботу по затягуванню лотка разом з ОСОБА_6 і іншими. Він бачив позивача і групу інших робітників, які не працювали і разом стояли з боку від нього і ОСОБА_6, при цьому коли підійшов майстер на позивачу не був одягнутий респіратор. Свідок також зазначив, що окремих місць для відпочинку в цеху не має.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що позивач працює в Відкритому акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» слюсарем-ремонтником (а.с.2).

12.05.2010 року механіком дільниці ОСОБА_5 на імя начальника УКТРО ОСОБА_8 була складена службова записка, відповідно до якої ним були виявлені наступні порушення - 12.05.2010 року в зміні з 7-00 годин до 15-00 годин при виконанні робіт в АЦ №1 по ремонту агломашини №2 на відм. «+8,200» на робочому місті слюсарі-ремонтники дільниці №2 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не застосовували ЗІЗ респіратор, чим порушили п. 1.8 інструкції по охороні праці (а.с.27).

27.05.2010 року ОСОБА_8, який на підставі Наказу №580 від 07.05.2010 року виконував обовязки начальника УКТРО було винесено Розпорядження № 483, за змістом якого 12.05.2010 року у зміні з 7-00 годин до 15-00 годин при виконанні робіт в АЦ №1 по ремонту агломашини №2 на відм. «+8,200» на робочому місті слюсарі-ремонтники дільниці №2 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не застосовували ЗІЗ респіратор, чим порушили п. 1.8 інструкції по охороні праці. За даним розпорядженням, за повторне порушення п. 1.8 інструкції по охороні праці по не застосуванню ЗІЗ (попереднє порушення 25.03.2010 року) слюсаря ремонтника 5 розряду ділянки № 2 по ремонту обладнання агломераційних цехів ЦРО №1 ОСОБА_1 позбавлено 50% виробничої премії за травень 2010 року (а.с.3).

В подальшому позивач оскаржив дане розпорядження в комісію по трудовим спорам ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і просив скасувати розпорядження як не законне.

21.10.2010 року вищезазначена комісія постановила рішення, яким відмовила у задоволенні заяви позивача про скасування розпорядження (а.с.4).

Вищезазначений розпорядження від 27.05.2010 року позивач вважає незаконним, посилаючись на те, що в час здійснення перевірки робочих місць 12.05.2010 року він ще не приступив до роботи та очікував механіка для отримання відповідного наряду, а в періоди безпосередньої роботи він завжди знаходився в респіраторі.

Однак вказані посилання позивача суд вважає безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до ст. 159 КЗпП України працівник зобовязаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобовязань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації.

Згідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоровя, а також про безпеку і здоровя оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Так, позивач, працюючи слюсарем-ремонтником в ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 12.05.2010 року у зміні з 7-00 годин до 15-00 годин знаходився в цеху по ремонту обладнання № 1 під час виконання робіт по ремонту агломашини № 2. Під час перевірки робочих міст старшим майстром ОСОБА_3 позивач, знаходячись у вказаному вище цеху особисто не приступив до виконання своєї роботи, при ньому знаходився засіб індивідуального захисту респіратор, проте він його не застосовував за призначенням, а саме останній не був одягнутий на обличчя позивача і не закривав його органи дихання ніс і рот. Дані обставини не оспорюються сторонами в судовому засіданні, у свою чергу підтверджується поясненнями свідків, а тому суд вважає їх достовірно встановленими.

Відповідно до Карти умов праці слюсаря ремонтника відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» цех по ремонту обладнання № 1 за оцінкою факторів виробничого середовища і трудового процесу має найвищий - 3 ступень (з трьох) класу шкідливих і небезпечних умов і характеру праці, за характером пилу фіброгенної дії та температури повітря (а.а.с.60, 61).

Відповідно до п. 11.1 Інструкції по охороні праці (загальні вимоги безпеки для працівників підприємства) спецодяг, спецвзуття та інші засоби індивідуального захисту (ЗІЗ) призначені для захисту працівника від впливу небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища в процесі виконання ним трудових обовязків (а.с.57).

Відповідно до п.11.6 Інструкції під час роботи працівники та службовці зобов'язані використовувати видані ЗІЗ по призначенню (а.с.57).

Відповідно до п. 8.1 Положення про порядок планування, забезпечення, видачі, зберігання, застосування та утримання спеціального одягу, спеціального взуття та інших ЗІЗ в структурних підрозділах підприємства ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час виконання виробничих обовязків та робіт працівник зобовязаний користуватись виданим йому спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншим ЗІЗ. Адміністрація структурного підрозділу не повинна допускати до праці робітників без захистів індивідуального захисту (а.с.59).

Відповідно до п. 1.8 Інструкції по охороні праці для слюсаря-ремонтника цеху по ремонту обладнання № 1 агломераційних цехів № 1, 2, 3 управління капітальних та поточних ремонтів обладнання під час роботи слюсар - ремонтник зобовязаний застосовувати тільки справні засоби індивідуального захисту (спецодяг, спецвзуття, рукавиці, захисні окуляри, каску, респіратор та інші засоби індивідуального та колективного захисту) у відповідності з типовими галузевими нормами, характером та умовами проведених робіт (а.с.7).

Відповідно до п.1.10 Інструкції слюсар ремонтник зобовязаний не порушувати трудову дисципліну, невиконання чи неналежне виконання покладених на робітника трудових обовязків, тягне за собою застосування заходів дисциплінарного чи громадського стягнення, а також застосування інших засобів, передбачених діючим законодавством (а.с.6).

Таким чином, посилання позивача на те, що він не порушив п. 1.8 Інструкції по охороні праці, що вказує на незаконність розпорядження № 483 від 27.05.2010 року про позбавлення його премії повністю спростовуються наданими до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема:

- ОСОБА_4 ЦРО №1 від 12.05.2010 року за підписом старшого майстра дільниці ОСОБА_3, механіка дільниці №2 ОСОБА_5, слюсаря ремонтника дільниці №2 ОСОБА_9 відповідно до якого 12.05.2010 року при перевірці робочих міст було виявлено, що на робочому місті позивач знаходився без засобу індивідуального захисту - респіратора (а.с.36);

- Рішенням комісії по трудовим спорам відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 14 від 21.10 2010 року відповідно до якого Розпорядження про позбавлення позивача 50% виробничої премії за травень 2010 року залишено в силі (а.с.4);

- Показаннями свідка ОСОБА_3, який 12.05.2010 року встановив, що позивач, знаходячись на території цеху № 1, в якому виконувались роботи, не використовував засіб індивідуального захисту респіратор по призначенню;

- Показаннями свідка ОСОБА_6, який підтвердив те, що під час перевірки майстром ОСОБА_3 робочих місць 12.05.2010 року в цеху № 1, де проводились роботи, позивач, не виконуючи роботи, знаходився в цеху не застосовуючи респіратор по призначенню;

- Показаннями свідка ОСОБА_7, який дав аналогічні показання.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що оскільки він особисто не приступив до виконання роботи то і не порушив п. 1.8 Інструкції по охороні праці, в якому вимоги по застосуванню ЗІЗ стосуються тільки часу виконання роботи, так як судом достовірно встановлено, що позивач 12.05.2010 року у зміні з 7-00 годин до 15-00 годин знаходився в АЦ №1 під час виконання робіт іншими працівниками, при цьому цех по ремонту обладнання № 1 за оцінкою факторів виробничого середовища і трудового процесу має найвищий - 3 ступень (з трьох існуючих) класу шкідливих і небезпечних умов і характеру праці, за характером пилу фіброгенної дії та температури повітря і відповідно до положень вищезазначених нормативних ОСОБА_4, затверджених на підприємстві позивач, знаходячись на території даного цеху, зобовязаний використовувати засіб індивідуального захисту респіратор по призначенню не залежно від того, чи виконує він безпосередньо ту чи іншу роботу, чи ні.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що позивачем дійсно були порушені правила техніки безпеки та охорони праці на виробництві. До посилань свідка ОСОБА_4, який разом з позивачем згідно з вищевказаним Розпорядженням також був позбавлений премії за аналогічне порушення, на те, що позивач у вищезазначений день під час перевірки старшим майстром ОСОБА_3 робочих місць постійно знаходився в респіраторі, суд ставиться критично, оскільки, окрім пояснень самого позивача, який не заперечував те, що він дійсно не одягав респіратор на обличчя, так як не приступив до виконання роботи, в судовому засіданні дану обставину підтвердили також свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7

У відповідності зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення, але жодним з них не передбачено премію як вид дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, економічне, правове та організаційне визначення премії надає Закон України «Про оплату праці», ст. 2 якого визначає, що премія являється однією зі складових заробітної плати. Зокрема, додаткової заробітної плати. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у даному випадку слід застосовувати не норми КЗпП України, які регламентують трудову дисципліну, а положення Закону України «Про оплату праці», ст. 15 якого зазначає, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими(регіональними) угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, власник або уповноважений ним орган зобовязаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Тобто, всі питання відносно преміювання працівників підприємства вирішують самостійно, шляхом розробки Положень про преміювання.

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики № 700/13/84/-07 від 01.10.2007 року Положення про преміювання являється складовою частиною діючої системи оплати праці на підприємстві і, як правило, затверджується як додаток до колективного договору. При цьому, як і колективний договір, має бути погоджене з профспілковим або іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Положення про преміювання визначає коло працівників, на які розповсюджується дія системи преміювання, показники, умови, розмір, строки, а також порядок нарахування премій кожній категорії працівників. Право збільшення або зменшення розміру премії Положенням про преміювання може надаватися керівникові підприємства в односторонньому порядку або за погодженням з профспілковим органом. Рішення про зменшення премії, в тому числі у звязку з допущеними працівником виробничими порушеннями, керівник підприємства може прийняти самостійно, якщо відповідним Положенням про преміювання не передбачено інше.

Також при вирішенні даного питання суд враховує п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», у якому йдеться про те, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагород, надбавок та доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат лише у випадках і за умов, передбачених такими актами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у Відкритому акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» Гірського департаменту управління капітальних та поточних ремонтів обладнання розроблено і діє власне Положення про преміювання працівників товариства затверджене директором департаменту по персоналу ОСОБА_10 і погоджене головою профкома ОСОБА_11 (а.а.с. 28-35).

Відповідно до п. 5.3 Положення, головам адміністрації, маючим право підпису наказів, директору по охороні праці, директору департаменту по персоналу, начальнику виробництва надається право позбавляти окремих робочих премії повністю або частково за порушення робочих, технологічних інструкцій, вимог по охороні праці та пожежної безпеки, охороні оточуючого середовища, приписки та спотворення звітності, а також інші упущення в праці. Повне або часткове позбавлення премії провадиться за той період, в якому мало місце упущення в роботі. Позбавлення премії оформлюється наказом (розпорядженням) по підприємству чи розпорядженням по структурному підрозділу. Конкретний розмір позбавлення премії визначається в залежності від ступеню вини працівника.

Відповідно до п. 5.4 Положення розмір позбавлення премії за виробничі упущення не може бути нижче ніж 25% (відносних) від нарахованого розміру по положенню.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що виконуючим обовязки згідно з Наказом № 580/п від 07.05.2010 року ОСОБА_8 при прийнятті Розпорядження № 483 від 27.05.2010 року було повністю дотримано вимог діючого законодавства щодо прийняття рішення про позбавлення позивача виробничої премії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 15, Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 14, 15, 27 Закону України «Про охорону праці», ст. 7 Закону України «Про колективні договори та угоди», ст.ст. 139, 150, 159, 228, 231 КЗпП України, Положенням про оплату праці та преміювання працівників Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Гірничого департаменту, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним розпорядження про позбавлення премії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Попов.