АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3004/11 Номер провадження 22-ц/1690/5856/11Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2011 року

у справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом АТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2010 року задоволено позов АТ «ОСОБА_3 Аваль», стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по кредитному договору 014/6560/74/85083 від 11 листопада 2007 року у розмірі 539353,69 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, а всього 541 173, 69 грн.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2011 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом АТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, заявник подав апеляційну скаргу, мотивовану необґрунтованістю ухвали суду та порушенням судом норм процесуального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі йдеться про те, що судом не були враховані ті обставини, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться двоє неповнолітніх дітей. На думку апелянта, судом також не враховано, що задоволення стягнення за рахунок його майна не призведе до повного погашення боргу. Вказані обставини заявник вважає достатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду від 11 жовтня 2010 року.

Апелянт просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти по справі нову ухвалу про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2010 року, яким він зобовязаний сплатити на користь АТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість по кредитному договору у розмірі 539353,69 грн., а з урахуванням стягнутих з нього судових витрат 541 173, 69 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2010 року, суд першої інстанції виходив з положень ст. 373 ЦПК України, якою передбачені підстави для задоволення вказаної заяви, а саме наявність обставин що утруднюють виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сімї, стихійне лихо, тощо). Суд вказав, що зазначені заявником обставини не є винятковими та такими, що давали б підстави для розстрочення виконання рішення суду.

З таким висновком погоджується колегія суддів, вважає його відповідним вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого

майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку

виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Жодного доказу на підтвердження наявності таких обставин, а також виняткових випадків, які утруднюють виконання рішення суду, заявником не надано.

Апеляційна скарга не містить беззаперечних доказів, які спростовували б висновки суду першої інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не можуть бути визнані обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не мають суттєвого значення для вирішення справи. Правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: