Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 2- 172/11
Рішення

Іменем України

03 листопада 2011 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі : головуючої судді - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Лабенської Л.І., сторін, їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пісківської сільської ради Житомирського району про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, скасування їх реєстрації та зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа СГ1РФО Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення позивачів у спірне приміщення, виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду проти ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні належної неї на праві власності квартири АДРЕСА_1 та скасування факту їхньою реєстраціі в неї. Позов з посиланням на вимоги ст.ст. 319, 391 ЦК України мотивовано тим, що відповідачі у спірній квартирі не проживають, мешкають в ОСОБА_5, добровільно знятися з обліку не бажають, незважаючи на попередження, якого зроблено через нотаріуса. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі порушує права позивача як власника.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 предявили зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4, з якому зазначили, що у спірній квартирі на законних підставах проживала мати позивачів, -еповнолітня ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Після смерті матері рідна тітка, як опікун, забрала її в ОСОБА_5. На даний час ОСОБА_6 навчається у медичному коледжі в м. Архангельську. ОСОБА_3 залишився проживати у даній квартирі, а потім виїхав на заробітку в ОСОБА_5, повернувшись в . Піски він не зміг проживати у квартирі, оскільки в неї проживала сім»я ОСОБА_4. . Останні зселилися у спірну квартиру без законних підстав. Покликаючись ч.З. ст 71 ЖК України, зважають, що за ОСОБА_2 та її брата право на проживання у спірному приміщенні збереглося, /чшого житла позивачі за зустрічним позовом не мають.

Обидва позови об»єднані в одне провадження. У ході розгляду справи співвідповідачем злучено Піськівську сільську раду.

В судовому засіданні кожний з позивачів підтримали свої вимоги та заперечували проти стрічних.

Позивач за первісним позовом,її представник та відповідач ОСОБА_4,О. стверджували, що т чи мають право на спірне житло, відповідачі є громадянами ОСОБА_5, а тому таке право не - з були. При виїзді на заробітки, ОСОБА_3 у законний спосіб спірну квартиру не забронював, гган опіки та піклування сільської ради про квартиру не дбав, жодних дій про її збереження не

~роводив.

Позивачі за зустрічним позовом, допитані у порядку судового доручення, вважають, ОСОБА_2 зберегла своє право на спірну квартиру, в якій бажає проживати. ОСОБА_3КИ визнав, що він втратив право на користування квартирою, проте його сестра такого права -я втратила.(а.с.32-35). їх представник пояснила, що її довірителі, незважаючи на те, що І громадянами ОСОБА_5 мають однакові право на житло, вважає первісний позов безпідставним.

ОСОБА_7 первісний позов не визнала. Пояснила, що мати позивачів за зустрічнії чі позовом, ОСОБА_8 як член КСП ім. Мануільського, на підставі протокольного рішення загальних зборів від 3.04.1995 року отримала спірну квартиру безкоштовно у власність на рівні г| іншими членами КСП. На підставі договору - дарування. Документи отримала, однак! зареєструвати власність не встигла внаслідок інвалідності, важкої хвороби та смерті. Позивачі заі первісним позовом отримали на сім»ю у власність дитячий садок, якого використовують як житло. Спірну квартиру останні у власність не отримували.

ОСОБА_7 третьої особи просив справу розглядати за його відсутністю, поклалися на розсуд суду.

Беручи до уваги пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам.

Суд розглядає позов у межах заявлених вимог на підставі змагальності та диспозитивності.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та їх неповнолітні діти проживають у спірній квартирі № 4, в якій зареєстровані з 23.02.2005 року, на підставі письмового звернення голови КСОТ «Озіріс» та з дозволу сільської ради на (а.с.8-10, 88). Ці обставини підтвердили і свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 Твердження первісного позивача, що спірна квартира належить останнім на праві власності не доведено належними та допустимими доказами.(ст.ст.58,59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонено законом, зокрема, з правочинів. Правочини з приводу житлового будинку, нерухомого майна укладаються в письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню.(ст.657 ЦК України).Право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації. Проте первісний позивач таких доказів суду не надала факт реєстрації особи у житлі не свідчить про її право власності на нього. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власності. Ураховуючи, що ОСОБА_1 не є власником спірної квартири суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира належала колгоспу «Зоря», в комунальну власність не передавалася та не перебуває на балансі Піськівської сільської ради.

ОСОБА_8 (мати позивачів за зустрічним позовом) протягом часу з 21.02.і990 по 15.05.1996 була членом колгоспу «Зоря» в с. Піски, реорганізоване в КСП ім. Мануільського (далі - КСП). Була звільнена з роботи у зв»язку з інвалідністю. Останньої була визначена 1 група інвалідності(а.с. 62-65,70).

Прокольним рішенням зборів КСП від 03.04.1995, передано у власність ОСОБА_8 спірну квартиру № 4, яка перебувала на балансі КСП. У подальшому створено КСГОП «Озіріс» шляхом повної ліквідації КСП (а.с.85-87,103). Дане рішення загальних зборів є чинним.

ОСОБА_8 та її діти були зареєстровані у спірній квартирі №4. За по господарським обліком (особовий рахунок №142) спірне приміщення рахується за ОСОБА_8 (а.с. 12). 12.01.1997 ОСОБА_8 померла. Після смерті останньої в квартирі залишилися проживати її неповнолітня дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 (а.с.80). За наказом Департаменту соціального захисту

населення №228 від 04.03.1997, над ОСОБА_2 призначено опікуна ОСОБА_11, сестру померлої, яка забрала неповнолітню проживати до ОСОБА_5. В 1999 році ОСОБА_3 також залишив спірну квартиру та проживає на даний час в ОСОБА_5. З останньою в квартирі проживали її діти, які також були зареєстровані в цьому приміщенні (а.с.79,140).

З огляду на підстави позову та характер правовідносин сторін, суд вважає, що позивачі у зустрічному позові не визначився з правовою нормою, яка підлягає застосуванню, що є підставою для задоволення зустрічного позову.

Керуючись: Законом України «Про власність», Законом України «Про

сільськогосподарське господарства», ст.ст. 15, 16, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 71, 120 ЖК України, ст.ст.З, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пісківська сільська рада Житомирського району про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, скасування їх реєстрації відмовити за відсутністю законних підстав.

У зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа СГІРФО Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення позивачів у спірне приміщення та виселення з нього відповідачів, зняття їх з реєстраційного обліку відмовити за безпідставністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Житомирський районний суд.

ОСОБА_12