АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7281/11 Справа № 22ц-6818/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року

11 жовтня 2011 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми та звернення стягнення на заставлене майно; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра про визнання договору недійсним, визнання договору припиненим, стягнення суми, зобовязання вчинити дії; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ПАТ КБ Надра звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми та звернення стягнення на заставлене майно.

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ КБ Надра посилався на те, що відповідно до кредитного договору від 14.05.2008 р. № 822790/МБ відповідачеві ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 200000 доларів США, зі сплатою за користування ним 14,9 % річних та кінцевим терміном повернення 10.05.2023 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений договір поруки б/н від 13.05.2008 р. з відповідачем ОСОБА_3.

Крім того, 14.05.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 14.05.2008 р. № 822790/МБ між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки № 822790/МБ-31, за умовами якого було передане в іпотеку нежитлове приміщення № 3 по вул. Паторжинського, 6Б у м. Дніпропетровську, що розташоване у житловому будинку літ. А-5 та складається з: поз. 1-3 загальною площею 39,7 кв.м., ґанок.

Оскільки зобов'язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 09.12.2009 р. утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 14.05.2008 р. № 822790/МБ у розмірі 215.043,23 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1.717.012, 67 грн., яку ПАТ КБ Надра просив суд стягнути з відповідачів на його користь.

З таким позовом не погодилася відповідачка ОСОБА_2 і 14.05.2010 р. звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсними кредитний договір від 14.05.2008 р. № 822790/МБ та договір іпотеки від 14.05.2008 р. № 822790/МБ-31, укладені між нею та позивачем ПАТ «КБ «Надра», зобов'язати нотаріуса внести до Єдиного реєстру заборон зміни, пов'язані з звільненням заставленого майна від обтяжень, стягнути з відповідача на її користь 421.259, 49 грн. збитків, зобов'язати останнього прийняти від неї 993.897, 07 грн. у погашення заборгованості з розстроченням на 60 місяців.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 послалася на те, що видача кредиту в іноземній валюті, а також без отримання необхідної для цього індивідуальної ліцензії НБУ, не відповідає вимогам цивільного законодавства та законодавства про захист прав споживача, а також порушує и права як позичать:-(а.с. 34-36).

З таким позовом не погодився також відповідач ОСОБА_3 і 14.05.2010 р. звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просив визнати недійсним договір поруки б/н від 13.05.2008 p., що укладений між ним та позивачем за первісним позовом, посилаючись на те, що поручився за виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором від 13.04.2008 р., в той час як до нього пред'явлені вимоги за договором від 14.04.2008 р. Останнього договору станом на час укладання договору поруки не існувало, зобов'язання, що випливали з нього, не були дійсними, а також ознайомитися з

умовами поручитель не мав можливості, а отже договір поруки суперечить

вимогам закону. і 52-54).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "Надра" 1717012 гри. 67 коп. заборгованості за кредитним договором № 822790/МБ від 14.05.2008 р.

У погашення заборгованості за кредитним договором № 822790/МБ в 14.05.2008 р. у розмірі 1.717.012, 67 гри., з яких 1.571.439, 82 грн. заборгованості по тілу кредиту 130.291, 87 грн. процентів, 15.280, 98 грн. пені, суд звернув стягнення на майно, заставлене за договором іпотеки № 822790/МБ-31 від 14.05.2008 p., - приміщення № 3 По вул. Паторжинського, 6Б у м. Дніпропетровську, що розташоване у житловому будинку лі: А-5 та складається з поз. 1-3 загальною площею 39,7 кв.м., ґанку.

У задоволенні зустрічних позовів суд відмовив.

В порядку розподілу судових витрат суд стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "Надра" 1820 грн./а.с.117-118/.

З таким рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погодилися і звернулися з апеляційними скаргами, в яких ставлять питання про скасування рішення суду, та постанову нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Надра" про стягнення суми та звернення стягнення на заставлене майно і задовольнити зустрічні позови, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства /а.с. 125-132,/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст..213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови „Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом встановлено, що , що відповідно до кредитного договору від 14.05.2008 р. № 822790/МБ відповідачеві ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 200000 доларів США, зі сплатою за користування ним 14,9 % річних та кінцевим терміном повернення 10.05.2023 р. (а.с. 10-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором був укладений договір поруки б/н від 13.05.2008 р. з відповідачем ОСОБА_3 (а.с. 14).

Крім того, 14.05.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 14.05.2008 р. № 822790/МБ між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № 822790/МБ-31, згідно з умовами якого було передано в іпотеку нежитлове приміщення № 3 по вул. Паторжинського, 6Б у м. Дніпропетровську, що розташоване у житловому будинку літ. А-5 та складається з поз. 1-3 загальною площею 39,7 кв.м., ґанок (а.с. 15-16).

Оскільки зобов'язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на

09.12.2009 р. утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором від

14.05.2008 р. № 822790/МБ у розмірі 215.043,23 доларів США, що за курсом НБУ на час

подання позову складало 1717012, 67 грн., згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.

9), правильність якого відповідачами під час розгляду справи спростована не була.

За таких обставин в силу діючого законодавства, а саме: 526, 1050,1054 ЦК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "Надра" 1717012 гри. 67 коп. заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання спірного кредитного договору недійсним з мотивів невідповідності закону його положень, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ПАТ КБ "Надра" здійснював операції з валютними цінностями на підставі ліцензії та дозволу (а.с. 80-85), а тому немає підстав вважати, що останній був позбавлений права надати відповідачці кредит в іноземній валюті та приймати кошти в його погашення в іноземній валюті.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки , суд також правомірно виходив з того, що договір поруки з ОСОБА_3 був укладений раніше, ніж виникло основне зобов'язання, втім виходячи з положень ч. З ст. 6, ст. ст. 553-559 ЦК України немає підстав вважати, що це суперечить вимогам закону, а в аналогічних за змістом забезпечувальних правовідносинах застави така можливість прямо передбачена законом - ст. З Закону України «Про заставу». В той же час за змістом п. 1 договору поруки від 13.05.2008 р. його сторони у належній формі дійшли згоди щодо всіх істотних умов основного зобов'язання, які повністю відповідають умовам, на яких останнє було у подальшому укладене.

Наявне в оспорюваному договорі поруки посилання на те, що забезпечене ним зобов'язання випливає з кредитного договору від 13.05.2008 р., в той час як фактично договір, з якого випливає позов ВАТ КБ «Надра», був укладений 14.05.2008 р., не впливають на сутність спірних правовідносин, оскільки є опечаткою. Так, як всі інші дані основного зобов'язання, а саме номер кредитного договору, його сторони, розмір зобов'язань за ним тощо, - відповідають даним договору від 14.05.2008 р. № 822790/МБ, а отже відсутні підстави для сумнівів в тому, що сторони договору поруки мали на увазі забезпечення саме цього зобов'язання.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 не надані будь-які докази того, що підлягав укладанню інший кредитний договір від 13.05.2008 р. між тими ж сторонами під тим самим номером, за яким він мав намір виступити поручителем.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, приведені в апеляційних скаргах відносно вказаної частині рішення суду є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості за кредитним договором та відмови у задоволенні зустрічних позовов, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Що стосується рішення у частині звернення стягнення на майно, заставлене за договором іпотеки № 822790/МБ-31 від 14.05.2008 p., а саме - приміщення № 3 по вул. Паторжинського, 6Б у м. Дніпропетровську, то с таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки суд першої інстанції достроково стягнувши всю суму заборгованості по кредитному договору, відсотки та пеню, у порушення ст.. 592 ЦК України, звернув стягнення на предмет застави, що є подвійним стягненням суми заборгованості у межах вартості заставленого майна.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції у вказаної частині та постановити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству комерційного банку Надра у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308, 309,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року скасувати у частині звернення стягнення на майно.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційного банку Надра у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: