Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : судді Приходька К.П.

Суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква про зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії,

встановила:

В листопаді 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати бездіяльність відповідача неправомірною, зобовязати здійснити нарахування та виплату їй доплату до пенсії, яка передбачена ст.39 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01 липня 2007 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2008 року позов задоволено частково.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати за період 06 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква просить скасувати постанову суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка є непрацюючим пенсіонером, постійно проживає у зоні посиленого радіологічного контролю та одержує пенсію, яка призначена відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не у повному обсязі.

Згідно з Постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року місто Біла Церква віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що лостражлали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях радіоакгивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону (ч. 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5,20 грн.

ОСОБА_1 оспорюючи дії відповідача вважала , що вона отримувала доплату значно нижчу, ніж це передбачено ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007рік" дію положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2007 рік були призупинені в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року за № 6 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2007 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради (акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврЯдуВання, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, Установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закоцу.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативц0-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно- правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз. 1 п. і 9).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі передбаченому Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Вірним висновком суду першої інстанції є й те, що з урахуванням вимог ст.99 КАС України про річний термін звернення до суду з адміністративним позовом, а також, що позивач звернувся з позовом 06 листопада 2008 р., тому суд вірно дійшов висновку про можливість задоволення позову за період починаючи з 06 листопада2007 року по 31 грудня 2007 року.

Згідно Закону України від 15.03.2007 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зі змінами та доповненнями, визначено розмір мінімальної заробітної плати з 1 липня 2007 року 440 грн., з 1 жовтня 2007 року - 460 грн.

ОСОБА_1 має право на доплату до пенсії за проживання на території посиленого радіоакгивного забруднення в розмірі заробітної плати, передбаченої ст. 76 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" починаючи з 06 листопада 2007 року (з дати винесення рішення № 10- рп Конституційним судом України) в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня2008 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду Українипротягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді