Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 2- 144/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Малик О.Я., Барицька Л.В.

за участю адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Мік, директор ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські Луки ОСОБА_6 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу і відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу і відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди в якій просить суд поновити її на посаді комірника філії ТзОВ «МіК» молочнй комплекс «Карпатські луки». Стягнути з відповідачів в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 квітня 2010 року до дня поновлення на роботі, моральну шкоду в сумі 5000 гривень та понесені нею судові витрати.

Свій позов мотивує тим, що 29 лютого 2008 року відповідно до наказу № 8к прийнята приймальником молока на філію ТзОВ «МіК» молочний комплекс «Карпатські луки. 15 квітня 2009 року відповідно до наказу № 26к переведена на посаду комірника. 29 квітня 2010 року наказом № 43 від 27.04.2010 р. звільнена з роботи згідно ст. 41 п.2 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри. Звільнено з роботи на підставі ст. 41 п.2 КЗпП України, тобто винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові кошти або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, вважає назаконним та безпідставним, так як звільнення проведено з грубим порушенням законодавства України про працю.

ОСОБА_7 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 (із змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.94 р., № 18 від 26.10.95 р., № 15 від 25.05.98 р.) звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові кошти або товарні цінності вчинив умисно чи необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними ціностями).

Таким чином для звільнення працівника на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України є скоєння працівником винних вчинків. При цьому форма вини значення немає. У даному випадку вину можна охарактеризувати як легковажне ставлення особи до своїх протиправних дій чи бездіяльності та протиправних наслідків. Вина є складовим елементом правопорушення. Умисел як форма вини характеризується тим, що особа, яка вчиняє порушення трудового законодавства, передбачає або свідомо допускає його наслідки. Необережність як форма вини пов'язаних наслідків та їх передбачення. Сам по собі факт нестачі матеріальних ціностей при невстановлені винних дій матеріально відповідальної особи не є підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довір'я.

Адміністрація підприємства безпідставно підозрює її у причетності до факту нестачі товарів, які виявленні 12 квітня 2010 року в ході проведеної ревізії. На її пропозиції провести службову перевірку по факту нестачі на підприємстві чи звернутись із відповідними заявами до правоохоронних органів про вчинення крадіжок на підприємстві, адміністрація не відреагувала.

Вважає, що вказана нестача товарних цінностей виникла у зв'язку з неналежним їх зберіганням, так як товарні цінності зберігалися на складі не пристосованому для зберігання продуктів, бо склад перебуває у ветхому стані та має підвищену вологість, в ньому перебуває велика кількість мишей; готова продукція зберігалася прямо на підлозі в коридорах та підсобних приміщеннях, до яких був вільний доступ працівників підприємства; облік продукції та її витрати велися неналежним чином. Таким чином, відповідач звільнив її без законної на те підтави, а тому відповідно до положень ст.235 КЗпП України зобов'язаний поновити на попередній роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Працівники, які мають колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, можуть бути звільнені за утратою довір'я, якщо встановлена їх конкретна вина до нестачі закріплених за бригадою цінностей або вчиненні дій, які дають підстави для утрати до них довір'я.

Крім цього, відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника з ініціативи власника, що було зроблено у даному випадку, провести з ним повний розрахунок, видати трудову книжку та копію наказу про звільненя. Але відповідач грубо порушуючи зазначені норми та вимоги законодавства України про працю, видав трудову книжку тільки через тиждень, а копію наказу про звільнення не видав і по сьогодішній день.

За весь час роботи вона не мала жодного дисциплінарного стягнення, успішно справлялася з роботою, свої обов'язки виконувала сумлінно. Незаконне звільнення з роботи призвело до втрати нею нормальних життєвих зв'язків і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: раптово опинившись без роботи та сталого заробітку, не може гідно утримувати сім'ю, оплачувати комунальні послуги. Крім цього, заплямована її честь та гідність, оскільки безпідставно перед трудовим колективом підприємства її виставлено винуватцем виявленої нестачі товарів, тобто на неї вказано як на крадія та злочинця без будь-яких на те доказів. Вказаними діями їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 5000 (п'ять тисяч) гривеь.

Відповідно до ст.237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4, яка була допитана також як свідок позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просить суд їх задоволити. Також доповнила, що вона підписувала договір про повну матеріальну відповідальність за збереження майна та продукції.

Представник відповідача ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки згідно довіреності ОСОБА_8, ОСОБА_9, представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Мік згідно довіреності ОСОБА_10 та представник третьої особи директора ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські Луки ОСОБА_6 ОСОБА_11 які були допитані також як свідки позов не визнали про що подали заперечення, які маються в матеріалах справи, а також суду пояснили, що ОСОБА_4 була прийнята на підприємство 29 лютого 2008 року на посаду приймальника молока ОСОБА_5 ТзОВ «МіК» МК «Карпатські луки», 15.04.2009 року була переведена на посаду комірника на цьому ж підприємстві. У відповідності до посадових обовязків вона повинна була безпосередньо обслуговувати товарні цінності: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом. Проте вказані посадові обовязки ОСОБА_4 виконувала не сумлінно та не в повній мірі, допускала халатне відношення до своєї безпосередньої роботи. 06 лютого 2010 року була проведена ревізія на складах. В результаті ревізії була виявлена недостача. В своїх поясненнях по даному факту ОСОБА_4 прямо признала свою вину, котра полягала в порушенні правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Результатом безвідповідального відношення ОСОБА_4 до своїх посадових обовязків було відсторонення від виконання робіт з 10 квітня 2010 року. Після аналізу всіх фактів порушень, враховуючи розмір втрат для підприємства котрі виникли внаслідок халатного та безвідповідального відношення ОСОБА_4 на ввірених їй ділянках роботи керівництво прийняло рішення звільнити її на основі положень п. 2 ст. 41 КзПП. Зокрема при прийнятті даного рішення були враховані наступні факти:

1.)ОСОБА_4 була матеріально відповідальною особою оскільки виконувала роботи безпосередньо повязані з обслуговуванням товарних цінностей: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом.

2.)Ввірена для зберігання сировина видавалась ОСОБА_4 під звіт майстрам, за рухом та збереженням сировини і продукції нею повинен був вестись чіткий облік та контроль.

3.)Свою роботу як кладовщик виконувала халатно, та безвідповідально відносилась до своїх трудових обовязків. Зокрема до ведення обліку матеріальних цінностей на складах.

4.)Своїми діями вона призвела до виникнення нестач, невмотивованої порчі ввірених їй матеріальних цінностей, створювала завдання матеріальної шкоди для підприємства.

5.)Порушення правил роботи з матеріальними цінностями встановлені в результаті службових розслідувань, вказані в особистих письмових поясненнях та додатково підтвердженні в судовому засіданні в вигляді показів ОСОБА_4, як свідка дали нам підстави зробити висновок, що подальше залишення ОСОБА_4 на роботі з обслуговуванням матеріальних цінностей може призвести до втрати ввірених матеріальних цінностей.

6.)ОСОБА_4 допускала видачу сировини зі складу без переважання в присутності майстрів, не проводила звірку залишків на ввірених складах та передачу зміни своєму зміннику з порушенням встановленого порядку. Зокрема допускалось вибірково переважування залишків, на якому робились невмотивовані висновки про загальну величину залишків. Такий спосіб ведення проведення операцій з матеріальним цінностями неприпустимий та дозволений на підприємстві.

7.)Як матеріально-відповідальна особа ОСОБА_4 нехтувала та порушувала правила та порядок роботи з матеріальними цінностями. Так з показів майстрів було встановлено, що працівниками складу матеріальні цінності не переважувались і приймались-передавались тільки по етикеткам (фактично безобліково). Таке відношення до роботи з матеріальними цінностями призвело доневмотивованого збільшення залишків та безконтрольних втрат на виробництві, викривлення бухгалтерських даних в порівнянні з фактичними обємами.

8.)У відповідності до договору про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 повинна була дбайливо ставитись до переданих їй матеріальних цінностей та вживати заходів до попередження збитків. Проте знаючи про факти втрат на виробництві вона не приймала жодних мір до їх мінімізації та щодо належного інформування керівництва про них. Крім того свідомо знаючи про можливі втрати внаслідок недотримання технологічних процесів систематично халатно зневажувала такими загрозами та не приймала мір щодо їх уникнення. Зокрема допускала фактично без обліковий рух ввірених матеріальних цінностей на підприємстві.

9.)В порушення договору про повну матеріальну відповідальність своєчасно не повідомляла керівництво про всі обставини, що загрожують збереженню ввірених їй матеріальних цінностей.

10.)З порушенням обовязків котрі ОСОБА_4 взяла на себе по договору про повну матеріальну відповідальність халатно вела облік, складування та передачу рештків ввірених їй матеріальних цінностей, неякісно складала звіти рух цінностей.

11.)Передача ввірених матеріальних цінностей відбувалась по маркіровці, без переважування, здача продукції від майстрів відбувалась без присутності усіх матеріально-відповідальних осіб.

Зваживши на всі описані факти порушень посадових обовязків, договору про повну

матеріальну відповідальність та правил внутрішнього трудового розпорядку, попередні дисциплінарні стягнення, врахувавши їх систематичність, тяжкість наслідків котрі вони спричинили, зокрема величину матеріальних втрат, відсутність чітких та реалістичних пояснень встановленим ревізією недостачам, фактичне признання своєї вини та халатної поведінки, ними було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_4 з підприємства на підставі положень п. 2 ст. 41 КзПП України з формулюванням: «За втрату довіри».

Свідки ОСОБА_12, яка працювала на даному підприємстві комірником, ОСОБА_13, яка працювала на даному підприємстві майстром зміни та ОСОБА_14, яка працювала на даному підприємстві майстром зміни, дали аналогічні покази та суду пояснили, що вони теж були звільнені з даного підприємства за втрату довіри в звязку з недостачею на даному підприємтсві. ОСОБА_12 відповідала своїй займаній посаді. Зміна передавалась комірником, який здавав зміну і який приймав зміну, а також в присутності бухгалтера та охоронця по накладним, а також вони складали рапорти. І ніяких недостач у них не було. Вони постійно знімали показники по ємкості залишку продукції. Вівся технологічний журнал для запису процесу виробництва. Продукція зберігалась на складах, а також і в коридорі приміщення, так як не було де її зберігати та неналежно зберігалась з приводу чого вони зверталися неодноразово до адміністрації підприємства про вирішення даної проблеми, однак вони не відреагували належним чином. Вони неодноразово зверталися до технолога з питаням про те, що нехватало плівки та тари для виготовленої продукції. Молока привозилось багато і вони не встигали його переробляти. Дана недостача в розмірі 25 тон., склалася не з її та їхньої вини, а з вини бухгалтерії.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Статтею 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції) і т.ін.

Судом встановлено, що наказом № 8к від 29.02.2008 р. ОСОБА_4 була прийнята на постійну роботу прийомщиком молока у ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки з 29 лютого 2008 р..

15 квітня 2009 року відповідно до наказу № 26к переведена на посаду комірника (копія трудової).

ОСОБА_7 наказу № 43 від 27.04.2010 р. про звільнення ОСОБА_4 із роботи вбачається, що вона звільнена з 29 квітня 2010 р. з посади комірника, за ст. 41 п.2 КЗпПУ, у звязку із втратою довіря до неї.

Відповідно до ст. 36 ч.1 п.4 КЗпПУ, однією із підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпПУ).

Розірвання трудового договору із працівником за ст. 41 ч.1 п.2 КЗпПУ, тобто за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, є однією із додаткових підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

У відповідності до Розрахунку погашення заборгованості матеріально-відповідальними особами за виявленої недостачі товарно-матеріальних цінностей при проведенні інвентаризації на складі готової продукції та на виробництві згідно наказу № 35б від 12.04.2010 року станом на 29.04.2010 року згідно розрахунку, загальна сума недостачі 347157 грн. 95 коп..

ОСОБА_7 від 29.04.2010 року ОСОБА_4 відмовилась від підписання розрахунку недостачі.

Відповідно до ст.29 КЗпП України ОСОБА_4 було ознайомлено з посадовою інструкцією комірника.

Відповідно ст.139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни.

Відповідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників.

ОСОБА_7 ст.142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації на основі типових правил.

ОСОБА_7 Положення про ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Мік, визначені основні обовязки товариства та предмет їхньої діяльності.

З листа ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки за № 203 від 11.10.2010 р. вбачається, що на філії профспілки немає.

З характеристики ОСОБА_4, виданої директором ОСОБА_6 видно, що ОСОБА_4 з 29.02.2008р. працювала приймальником молочної продукції, з 15.04.2009р. - комірником. За час роботи показала себе відповідальною, виконавчою, але не проявила наполегливість по збереженню та повному обліку готового продукту як матеріально відповідальна особа. З співробітниками чуйна, лагідна, мяка.

З особової картки ОСОБА_4 вбачається, що вона прийнята на посаду приймальника молочної продукції, а з 15.04.2009р. - комірником. З умовами праці та правилами трудового розпорядку ознайомлена, про що розписалася.

З наказу № 32 КЛ від 26.04.2010 р. Про реорганізацію філіалу ТОВ мік МК Карпатські Луки видно, що керівництво молочним колмплексом Карпатські Луки покладаються на директора ТОВ Мік ОСОБА_6.

До матеріалів справи долучено Договірне зобовязання ОСОБА_4., як прийманика молока від 29.02.2008р., Договір про її повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008р., лист звернення засновників МК Карпатські Луки до колективу з приводу виявленої нестачі молока згущеного, Протокол загальних зборів матеріаль-відповідальних осіб до складу яких входила ОСОБА_4 від 16.04.2010р. Де на загальних зборах ОСОБА_4 виступила та повідомила про те, що вона повідомляла охорону, про виявлення недостачі і охорона бачила, але ніяких мір не приймали. Продукція на варку давалась по замовленню майстрів, згідно накладної, отримував варщик під підпис. Не було можливості перерахувати кількість отриманої продукції, продукція приймалася на словах від майстрів. До 11 липня продукція вивезена на склади м. Дрогобич не важилась, записувалася по маркіровці на ящиках. Також вона, як і всі присутні на зборах згідна частково з недостачею про що розписалася в протоколі зборів.

А також долучено Довідку про заробітну плату ОСОБА_4, довідку про її доходи за листопад 2009 по квітень 2010р..

ОСОБА_7 Наказу № 35а від 11.04. 2010 р. було створено комісію та проведено інвентаризацію готової продукції за результатами інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 94 від 01.12.2009 року та № 18 від 01.03.2010р виявалено 25 т. недостачі молока згущеного, про що ОСОБА_4 розписалася в залишках на складах готової продукції з 30.01. по 06.02.2010р. та ОСОБА_15 по складах від 12.04.2010р., а також складено ОСОБА_15 ревізії та відібрано пояснюючі записки від головного бухгалтера ОСОБА_16, яка пояснила, що помилки в бухгалтерії вона не побачила. Бухгалтер ОСОБА_17 вказала, що була виявлена недостача готової продукції згущеного молока на складі виробництва. ОСОБА_18 в своєму поясненні вказала, що продукція виготовлялась у відповідності до методичних рекомендацій. Кількість повернутої та бракованої продукції, яка поверталася на виробництво фіксувалися в зошиті повернення кладовщика, так як у них не було великих обємів (де майстри розписувалися).

З службового розслідування встановлено, що зберігання на складах велося не правильно. Продукція складувалася так, що неможливо було перерахувати наявність що знаходилась на складах. При відвантажені спочатку відгружалась свіжа продукція, а вироблена продукція раніше знаходилась на складах, таким чином втарачала свою якість, термін зберігання закінчувався.

Із накладних де продукцію приймала ОСОБА_4 вбачається, що не має підпису в графі одержав.

В службовій записці від 08.02.2010р. ОСОБА_18 вказує, що за листопад і грудень місяць було перефасовано із бідонів у відра по 18 кг. (для варки) продукта згущеного в кількості 63 тони. Втрати на 1т. продукта складали 27, 5 кг.. загальні втрати за два місяці склали 1026, 5 кг. продукта молочного згущеного.

В матеріалах справи маються пояснення ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_19 та ОСОБА_20, які пояснили, що продукція зберігалася неналежним чином.

В Договорі про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 01.03.2010р.. не знайдено підпис ОСОБА_4.

З Договору оренди приміщення від 03.08.2009р. з ПП ОСОБА_21 та Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність видно, що він надавав свої холодильники для зберігання молочної продукції, що також підтверджується ОСОБА_15 здачі-приймання приміщення.

З Договору суборенди приміщення від 18.08.2009р. з ОСОБА_8 він надавав свої холодильники для зберігання продуктів харчування.

З довідки за № 149 від 15.07.2010р. ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки видно, що станом на 15.07.2010р. на товаристві відсутня заборгованість по виплаті заробітної плати.

З листа Трускавецької міської санітарно-епідеміологічної станції за № 2139/02 від 09.12.2010 р. видно, що на адресу ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки по результатах обстежень та виявлених порушень скеровувались приписи на їх усунення та притягувалось до адміністративної відповідальності відповідальних на підприємстві осіб.

ОСОБА_22 районної державної лабораторії ветеринарної медицини на запит адвоката ОСОБА_3 повідомлено, що виробництво продукту молочного згущеного відповідали вимогам ТУ.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст.10 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обовязок доказування передбачений також і ст.60 ЦПК України.

ОСОБА_7 ч.2 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 р. № 9 з подальшими змінами, звільнення з підстав втрати довіря (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підставі втрати довіря до них і у тому випадку, коли зазначені дії не повязані з їх роботою.

Звільнення позивача із роботи було проведено з дотриманням вимог ч. 3 ст. 40 КЗпПУ, тобто в період його перебування на роботі.

При звільнені позивачки ОСОБА_4 дотримання вимог ст. 43 КЗпПУ, не застосовувалось, так як на ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки відсутній профспілковий комітет.

Враховуючи вищенаведені обставини, перепровіривши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що позивачка своїми доказами не довела та не переконала суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази з боку позивачки, що підтверджували би позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а їхні доводи лише грунтувалися на припущеннях.

Термін дії вищевказаного договору про повну матеріальну відповідальність згідно із п.5 поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства. А отже, діяти договір про повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008 року почав з моменту передачі ОСОБА_4 матеріальних цінностей - з 29.02.2008 року.

Пунктом 1 договору про повну матеріальну відповідальність від 29.02.2008 року передбачено, що працівник ОСОБА_4, який займає посаду приймальником молока, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей і, у зв'язку з цим, зобов'язується виконувати обов'язки по повному забезпеченню збереження матеріальних цінностей.

ОСОБА_7 з посадовою інструкцієюОСОБА_4 повинна була безпосередньо обслуговувати товарні цінності: була зайнята їх прийманням, зберіганням, транспортуванням та розподілом., до її обов'язків входило забезпечення схоронності та режиму зберігання товарно-матеріальних цінностей, що складуються; забезпечення правильного здійснення вхідного контролю; забезпечення дотримання правил ведення прибутково-видаткової документації. Посадовою інструкцією також передбачено, що завідувач складом несе відповідальність за неналежне виконання своїх посадових обовязків.

ОСОБА_7 з умовами вищезазначеного договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного із позивачкою, працівники, що обіймають посаду завідувач складом або виконують роботу безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, беруть на себе повну відповідальність за забезпечення збереження довірених їх матеріальних цінностей.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка була матеріально відповідальною особою, несла повну відповідальність і її винними діями нанесено шкоду ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що трудовий договір із ОСОБА_4 було розірвано з ініціативи ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки на законних підставах, згідно до п.2 ст.41 КЗпП України, яка передбачає розірвання трудового договору у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підставі для втрати довір'я.

Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України, виплата працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадку, якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, звільнення позивачки ОСОБА_4 із роботи відбулось на законних підставах, а позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення.

Суд вважає, що позов в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не представила доказів перешкоджання її працевлаштуванню після звільнення за втратою довіря.

Як вбачається з вищевикладеного, ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки законні трудові права позивачки ОСОБА_4 порушені не були і тому відсутні підстави, згідно із ст.237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 60, 62-64, 88, 209, 212, 213-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 41 п.2, 130, 134, 232, 233, 235 Кодексу Законів про працю України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 р. № 9 з подальшими змінами, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські луки, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Мік, директор ОСОБА_5 ТзОВ Мік молочний комплекс Карпатські Луки ОСОБА_6 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу і відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.