АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-819 2011р. Головуючий в І інстанції: Стамбула М.І.
Категорія: 46 Доповідач: Закарян К.Г
РІШЕННЯ
2011 року лютого місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Пузанової Л.В.
Суддів: Воронцової Л.П.
ОСОБА_1
при секретарі: Красношапка О.Ю. з участю адвоката: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Дніпровський РВ УМВС України в Херсонській області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом зняття з реєстрації,
У липні 2009року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання майна обєктом спільної сумісної власності його розподіл та усунення перешкод у користуванні ним, посилаючись на те, що з 1986року по жовтень 2008 року перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Позивач просив суд визнати житловий будинок, що розташований в с. Антонівка провулок Гоголя 13, у м. Херсоні та належить відповідачці на підставі договору дарування, обєктом спільної сумісної власності, оскільки за час спільного проживання ними за спільні кошти, спільної працею здійснені переобладнання, які дають підстави визнати за ним право власності на Ѕ частину будинку.
В ході розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги і просив суд усунути перешкоди в користуванні жилим будинком, шляхом його вселення до будинку, зазначаючи про те , що бувша дружина змінила замки в будинку та перешкоджає йому користуватися ним.
ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, третя особа Дніпровський РВ УМВС України в Херсонській області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом зняття з реєстраційного обліку , посилаючись на те, що 09.06.2009року за договором купівлі продажу посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою вона придбала у ОСОБА_4 житловий будинок розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, провулок Гоголя 13. На час купівлі будинку ОСОБА_5 в ньому не проживав, його особисті речі також відсутні.
Позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки він не є членом її сімї.
У вересні 2009року ОСОБА_5 звернувся до суду із завою про залишення його позову в частині визнання майна обєктом спільної сумісної власності його розподіл без розгляду. Ухвалою суду позовні вимоги в цій частині залишенні без розгляду.
Рішенням Дніпровського районного суду від 28.09.2010 року позов ОСОБА_5 задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_5 в користуванні житловим приміщенням, шляхом вселення його в житловий будинок №13 що, розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, провулок Гоголя.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком відмовлено за необґрунтованістю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 201 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати і увалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та задовольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду нормам матеріального права.

У письмових заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнає, а рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1986 по 2009рік, за час спільного життя проживання мешкали в належному ОСОБА_6 на праві приватної власності житловому будинку , який розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, провулок Гоголя ,13.

Після припинення шлюбних відносин в 2008 року, позивач за первісним позовом у спірному будинку не проживає.

09.06.2010року ОСОБА_6 за договором купівлі продажу продала належний їй на праві приватної власності житловий будинок ОСОБА_3, зазначений договір посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.06.2010року.

Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням вимог ч.1ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають з ним у будинку(квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

При цьому за змістом діючого в Україні законодавства право члена сімї власника будинку (квартири) на користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Враховуючи наведені вище обставини справи та вимоги законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком, оскільки права членів сімї власника будинку на обєкт власності є похідним від прав самого власника.

Суд першої інстанції на зазначенні вимоги закону увагу не звернув і прийшов до неправильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про вселення його до жилого будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 членом сімї, якої позивач за первісним позовом не є.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих обєктів, закон не передбачає при цьому перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження прав користування житлом (житлового сервітуту) членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири).

Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Оскільки висновки суду в спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи і суперечать нормам матеріального права, які ці правовідносини регулюють, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду як незаконне та необґрунтоване підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 та задоволенні позову ОСОБА_3 з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 вересня 2010 року скасувати і увалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа -- ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом вселення та стягненні на його користь з ОСОБА_4 судових витрат в сумі 210 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком №13 по провулку Гоголя у смт. Антонівка, у м. Херсоні, шляхом зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: