АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1516/11 Справа № 22ц-9454/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Петешенковій М.Ю., Григорченка Е.І.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_6, Комунальне виробниче житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство Самарського району м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановила:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року позов задоволено та визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та її дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна/ АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та упередженість рішення суду та ставить питання про перегляд такого рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія судців вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_3,квартира не приватизована.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3

03 жовтня 2003 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 Від шлюбу вони мають дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, 2010 року.

Згідно довідки від 25 січня 2011 року, в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9

ОСОБА_13 проживає разом із своїм чоловіком та трьома дітьми в квартирі АДРЕСА_5 з моменту одруження, тобто з жовтня 2003 року.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з заступних підстав.

Відповідно з ч. 2 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

У відповідності з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як вбачається з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 з 2003 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, а проживає з моменту реєстрації шлюбу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 30-6/25 то суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд вірно зазначив, що ОСОБА_2 разом із своїми дітьми отримала право проживання та користування жилим приміщенням в АДРЕСА_6 де і має бути зареєстрована разом із дітьми.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: