_____________________________________________________________________________
Справа№2-6518/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2011 року,

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Фірко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська універсальна біржа Gipпро визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 року до суду звернувся позивач та просив ухвалити рішення, відповідно до якого визнати договір купівлі-продажу дійсним, мотивуючи свій позов тим, що 20 серпня 1996 року між його дружиною ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_4, з одного боку, та відповідачем з іншого на Одеській універсальній товарній біржа Gip відбулася угода купівлі-продажу, відповідно до якої остання продала 1/2 частину будинку по вул. Новгородській, 31 в м.Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Після укладання договору купівлі продажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували домобудівлю в органах КП ОМБТЇ та РОН, однак на той час необхідності посвідчувати договір нотаріально не було.

На час укладення договору в 1998 році не було відомо, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року), підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України Про товарну біржу, відповідно до ст.15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.

У1996 році померла ОСОБА_4, а 09.03.2001 року померла ОСОБА_5, яка була дружиною позивача та 17.01.2011 року залишила заповіт на ім`я ОСОБА_1

Однак, на теперішній час він не може отримати свідоцтво на право на спадщину, у зв`язку з тим, що договір був укладений на біржі та не посвідчувався нотаріально. Позивач по справі є спадкоємцем першої черги після смерті дружини, однак на теперішній час не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний власник, тому звернувся до суду з визначеним позовом та просить визнати угоду купівлі-продажу будинку дійсною.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та визнати договір купівлі-продажу дійсним.

Відповідач в судове засідання не зявилась, сповіщена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, сповіщена належним чином, заяв та клопотань про відкладання не заявляла.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого надійшло повідомлення про погодження з позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного на Одеській Товарній Універсальній товарній біржі Gip від 20 серпня 1996 року, за № 96/1130 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 31, (а.с.5-6).

Зазначена угода була зареєстрована 23.08.1996 року в КП „ОМБТІ та РОН ( а.с.6 зворот).

Договір купівлі-продажу був виконаний обома сторонами в повному обсязі, сторони домовилися по всіх істотних умовах договору, позивачами була сплачена грошова сума, обумовлена договором, відповідач передав ключі та документи, після чого сторони вселилася в спірне домоволодіння, зареєструвавши його на себе, та мешкали там як власники свого майна.

ОСОБА_6 являлась дружиною позивача ОСОБА_1, як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с.9).

Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого міським РАГС 28.03.1972 року, ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 ( а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації виконкому ОМР народних депутатів від 27.09.1996 року, актовий запис № 8709, ОСОБА_4 померла ( а.с.12).

17.01.2011 року дружина позивача ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 все своє майно з чого б воно не складалось, як вбачається з заповіту посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 ( а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Другим ОСОБА_4 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 598 ОСОБА_5, дружина позивача, - померла 10 березня 2011 року (а.с.11).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги та має право на отримання спадщини, крім того, відповідно до заповіту він є спадкоємцем усього майна, належного померлій дружині, однак, на теперішній час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Після звернення до нотаріальної контори позивачу було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що договір купівлі-продажу не визнано дійсним та рекомендовано звернутися до суду ( а.с. 16).

З пояснень позивача встановлено, що відповідно до діючого на той момент законодавства не було необхідності нотаріального посвідчувати зазначений договір, а на тепер позивач обмежений у реалізації свого права власності на спірну майно.

У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України

правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

У судовому засіданні встановлено, що всі зобовязання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року.

Отже, враховуючи той факт, що між дружиною позивача і її донькою та відповідачем відбулось повне виконання умов договору купівлі продажу, були передані обумовлені в договорі грошові кошти, ключі від 1/2 частини домобудівлі та документи, а позивач по справі є правонаступником вказаного майна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та необхідно визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 96/1130 від 20 серпня 1996 року, укладений між ОСОБА_5, померлою 09.03.2011 року, ОСОБА_4, померлою 26 вересня 1996 року, та ОСОБА_2, посвідчений на Одеській універсальній біржі Gip - дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 220 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини домобудівлі по вул. Новгородській, б.31 в м.Одесі № 96/1130 від 20 серпня 1996 року, укладений на Одеській Універсальній товарній біржі

Gipміж ОСОБА_5, померлою 09.03.2011 року, ОСОБА_4, померлою 26 вересня 1996 року, та ОСОБА_2 - дійсним.

Рішення може бути оскаржено через Київський районний судом м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Куриленко О. М.