АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:відшкодування шкоди Доповідач: Колтунова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Колтунової А.І.,

суддів - Сілантьєвої Е.Є., Гальянової І.І.,

при секретарі - Моторній Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

16 квітня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Позивач посилався на ті обставини, що 11 листопада 2007 року біля 14 год. 00 хв. на автошляху Харків - Охтирка в районі села Солоніцевка Дергачівського району Харківської області з вини водія ОСОБА_1, який керував автомобілем ВАПЗ 21074, відбулася ДТП, внаслідок чого був пошкоджений належний йому автомобіль НОМЕР_1.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №10955 від 29 листопада 2007 року, спричинена йому матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобілю склала 15 419 грн.67 коп.

Крім того, ним були понесені витрати на транспортування автомобілю після ДТП і автостоянку в сумі 575 грн., а також на сплату витрат експертизи - 417 грн. 33 коп..

У зв»язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок спричиненої матеріальної шкоди 16 412 грн., а також моральної шкоди 10000 грн. і судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що ДТП мала місце з їх обоюдної вини, а тому повинні бути враховані при визначенні суми стягнення понесені ним витрати на ремонт належного йому автомобілю НОМЕР_2 в сумі 10000 грн..

Рішенням Дергачівського районного суду м.Харкова від 19 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 16412 грн., судовий збір в сумі 164 грн. 12 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн.. В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд, посилаючись на ті обставини, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, допущена неповнота, порушені норма матеріально та процесуального права. В порушення вимог п.1 ч.3 ст. 1188 ЦК України, суд не прийняв до уваги його доводи про те, що мала місце обопільна вина водіїв при ДТП, на підтвердження даної обставини не були допитані свідки.

Крім того, шкода, пов»язана з ремонтом автомобілю позивача, завищена, його доводи про проведення додаткової експертизи судом не були прийняті до уваги.

В суді апеляційної інстанції відповідач та його представник підтримували апеляційну скаргу.

Позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_1О. на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16412 грн. та судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що ДТП мала місце з вини відповідача, який і повинен відшкодувати спричинену шкоду в зазначеному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1, який повинен відшкодовувати завдану шкоду.

Що стосується суми збитку, то колегія суддів вважає, що судом не були враховані всі обставини по справі.

У відповідності з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що. набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що винним у вказаній ДТП є водій ОСОБА_1, який повинен відшкодувати шкоду.

Доводи відповідача, що суд на підтвердження його доводів про обопільну вину у дорожньо-транспортній пригоді не допитав свідків, не є правовими підставами для скасування рішення суду, оскільки вина ОСОБА_1 установлена постановою суду по справі про адміністративне правопорушення і доказуванню в межах цивільної справи не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи відповідача в частині визначення судом першої інстанції шкоди, що підлягає обов»язковому відшкодуванню з нього на користь позивача.

Із висновку автотоварознавчої експертизи вбачається, що шкода, спричинена власнику автомобілю Опель Кадет складає 12706 грн. 81 коп. - ринкова вартість до пригоди, оскільки відновлюваний ремонт перевищує його вартість і складає 15419 грн. 67 коп. ( а.с. 7-10).

Разом з тим, суд прийшов до висновку, що підлягає відшкодуванню шкода в сумі 15419 грн. 67 коп., що є неправильним, суперечить п.8.2 Методики товарознавчої експертизи і оцінки дорожньо-транспортних засобів, затвердженої наказам Міністерства юстиції України № 14252092 від 24 листопада 2003 року, роз»ясненням, що містять в п.З, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами справ про відшкодування шкоди» з наступними змінами та доповненнями.

У зв»язку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає зміні, а сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за пошкодження транспортного засобу - зменшенню з 15419 грн. до 12706 грн. 81 коп..

Доводи апелянта щодо того, що при визначенні суми збитку за висновком експерта вона була завищена, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки інших доказів, що спростовують висновки експерта в матеріалах справи не міститься.

Доводи апелянта щодо не вирішення його клопотання про призначення повторної автотоварознавчої експертизи судом спростовуються наявними у справі даними. Не було заявлено відповідного клопотання й у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів у відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК України не може прийняти вищенаведені доводи до уваги.

Рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми за послуги автостоянки автомобілю після ДТП та автоевакуатора в сумі 575 грн., а також витрат на оплату експертизи в сумі 417 грн. 33 коп. ухвалена у відповідності з наявними по справі доказами, що підтверджують, що дані витрати позивачем понесені реально (а.с 6, 17), а тому рішення в цій частині є обґрунтованим.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він просить скасувати рішення в повному обсязі і просить направити на новий розгляд, хоча й ним не наведено доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з нього в якості моральної шкоди 10000 грн..

Колегія суддів вважає, що висновки суду про відсутність правових підстав стягнення суми з відповідача на відшкодування моральної шкоди, є правильними. Рішення суду ухвалене відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.І 309. ст. 313, 314, ст. 316, ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2011 року змінити.

Зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою з 16412 грн. до 12706 грн. 81 коп.

Зменшити суму судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 164 грн. 12 коп. до 127 грн. 06 коп.

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2011 року залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді: