27.09.2011 Справа № №2-1442/11
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

27 вересня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Заріцького С.М.,

при секретарі Смілянець А.В.

за участі прокурора Штогун М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Вишгородської міської ради Вишгородського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

У червні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що відповідач впродовж трьох років жодного разу із дітьми не спілкувався, не займається їх вихованням та не проявляє інтересу до їхнього життя, навчання, відпочинку та оздоровлення.

Позивач вказує, що внаслідок бездіяльності відповідача стосовно виконання своїх батьківських обов'язків створилися умови, які шкодять інтересам дітей, тому посилаючись на ч. 2 ст. 164 та ст. 165 СК України позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому представник позивача підтримала позовну заяву.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

На підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Прокурор Вишгородського району не заперечує проти задоволення позову.

Представник органу опіки та піклування Вишгородської міської ради в судовому засіданні підтримала заявлений позов і пояснила, що орган опіки і піклування Вишгородської міської ради детально з'ясувавши обставини участі відповідача у вихованні неповнолітніх дітей вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, показання свідків, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, ш,з позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається із пояснень позивача та встановлено судом відповідач, який являється батьком неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дітей, він тривалий час, а саме з жовтня 2007 року жодного разу не спілкувався з дітьми, маючи при цьому таку можливість, так як проживає з ними на одному мікрорайоні.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вихованням неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 займається тільки їх мати, батько дітей ОСОБА_2 вихованням дітей не займається, не відвідує навчальний заклад, де навчається ОСОБА_3.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 26 травня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітніх дітей.

Разом з цим, на думку суду, вказаний висновок є неповним, оскільки не містить обставин, за яких заявнику відмовлено в доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Вишгородської міської ради пояснила, що висновок про відмову в доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав зроблений на підставі неповно з'ясованих обставин щодо участі ОСОБА_2 у вихованні його дітей. На час розгляду справи в суді орган опіки та піклування не заперечує проти задоволення позову, оскільки встановлені в судовому засіданні обставини вказують на існування визначених законом підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своїх дітей, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми взагалі, що розцінюється судом як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які б вказували на існування перешкод відповідачу в спілкуванні з дітьми, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Зважаючи на бажання позивача передати їй дітей, суд на підставі ч. З ст. 167 СК України, вважає за доцільне передати неповнолітніх ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165,167 СК України, на підставі ст.60, 169,212-215,224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Вишгородської міської ради Вишгородського району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передати дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на піклування матері - ОСОБА_1.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем проживання матері ОСОБА_1: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днівздняотримання його копії.

Головуючий :