КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-1375/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі - Кошурко Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_2,

за участю представника Управління Держкомземуу м.Миколаєві - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку де третьою особою по справі виступає Управління Держкомзему у м. Миколаєві,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку № 9, по вул. Кленовій в м. Миколаєві, площею 0,09 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що згідно договору купівлі-продажу N95287 від 01.02.2002 року позивач є власником незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 55%, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га., що знаходиться по вул. Кленовій, 9 у м. Миколаєві.

На момент укладання вказаного договору купівлі-продажу позивач домовився із відповідачем про купівлю земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, незакінчений будівництвом. Нотаріально право власності на земельну ділянку сторони не оформили, хоча виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів, отримав оригінал державного акту на право приватної власності на землю, користується нею, сплачує земельні податки, відповідач в свою чергу отримав обумовлену суму коштів, звільнив земельну ділянку та передав позивачу оригінали правовстановлюючих документів.

На даних підставах позивач звернувся до Управління Держкомзему у м. Миколаєві з питанням видачі державного акту про право власності на земельну ділянку на його ім'я.

23.02.2011 року листом за №446/751-5/2000 Управління Держкомзему у м. Миколаєві відмовило позивачу в оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв'язку із необхідністю надання рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку оформленого відповідно до ст.. 120 ЗК України.

Виходячи з вищевикладеного, відсутність рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку позбавляє позивача можливості належним чином оформити право власності на земельну ділянку та отримати відповідний ОСОБА_5, підтверджуючий дане право, тому позивач і звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в котрій просив про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи - Управління Держкомзему у м. Миколаєві, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив про ухвалення рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги заяву відповідача вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу №5287 від 01.02.2002 року позивач є власником незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 55%, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га., що знаходиться по вул. Кленовій, 9 у м. Миколаєві.

На момент укладання вказаного договору купівлі-продажу позивач домовився із відповідачем про купівлю земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, незакінчений будівництвом. Нотаріально право власності на земельну ділянку сторони не оформили, хоча виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів, отримав оригінал державного акту на право приватної власності на землю, користується нею, сплачує земельні податки, відповідач в свою чергу отримав обумовлену суму коштів, звільнив земельну ділянку та передав позивачу оригінали правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990 року при переході права власності на будівлю і споруд разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 ЗК України, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10-11; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку де третьою особою по справі виступає Управління Держкомзему у м. Миколаєві - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,09 га., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кленова, 9.

Визнати не дійсним державний акт на право приватної власності на землю від 05.01.1993 року № 466, виданий ОСОБА_4 на земля по вул.. Кленовій, 9 м. Миколаєва та скасувати його державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.А.Чернявська