Справа №2-208/11
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ ОСОБА_1 Аваль" в особі Київської регіональної дирекції звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.04.2008 року між ВАТ "ОСОБА_1 Аваль", правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_1 надав кредит відповідачці на суму 164.300 грн. на придбання автомобіля із сплатою процентів в розмірі 15, 500 % річних та строком повернення до 04.04.2014 року. В забезпечення виконання зобов"язань 04.04.2008 року між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір застави транспортного засобу автомобіля ОСОБА_3. Банк свої зобов′язання виконав в повному обсязі, кредит надав, але відповідачка свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує. Враховуючи те, що відповідачем не виконуються умови Кредитного договору, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить суд:

-розірвати Кредитний договір від 04.04.2008 року, укладений між Банком та ОСОБА_2;

-стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 177.563 грн.;

-в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на автомобіль ОСОБА_3, 2008 року випуску;

-визначити спосіб звернення стягнення на заставне майно шляхом визнання права Банку на продаж автомобіля ОСОБА_3, що належить ОСОБА_2, іншій особі-покупцю на прилюдних торгах, для чого надати Банку в особі Київської регіональної дирекції право зняття транспортного засобу з обліку.

-стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, а саме:

-розірвати Кредитний договір від 04.04.2008 року, укладений між Банком та ОСОБА_2;

-стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 130.212 грн. 41 коп.;

-в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на автомобіль ОСОБА_3, 2008 року випуску;

-визначити спосіб звернення стягнення на заставне майно шляхом визнання права Банку на продаж автомобіля ОСОБА_3, що належить ОСОБА_2, іншій особі-покупцю на прилюдних торгах, для чого надати Банку в особі Київської регіональної дирекції право зняття транспортного засобу з обліку.

-стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що між Банком та нею дійсно був укладений Кредитний договір на придбання автомобіля. Вона з чоловіком постійно сплачували кредит, але потім у них почалися матеріальні труднощі і вони не стали більше платити кредит. Відносно неї та інших осіб була порушена кримінальна справа за фактом отримання кредиту і на даний час справа розглядається судом. Автомобіль ОСОБА_3 перебуває у Банку, а також він є речовим доказом по кримінальній справі. По кримінальній справі Банком заявлений цивільний позов про стягнення з неї боргу за кредитним договором. Вважає, що підстав для задоволення позову немає, у зв"язку з чим просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.04.2008 року між ВАТ ОСОБА_1 Аваль", правонаступником якого є ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", з однієї сторони, та відповідачкою ОСОБА_2, з другої сторони, був укладений Кредитний договір № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1-1.2 Кредитного договору ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит на придбання автомобіля марки ОСОБА_3 на суму 164.340 грн. із сплатою відсотків в розмірі 15, 500 % річних та строком повернення кредиту до 04.04.2014 року.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії цього договору згідно графіку.

На підставі п. 3.2 Кредитного договору 04.04.2008 року грошові кошти в сумі 164.340 грн. були видані ОСОБА_2, що підтверджується меморіальними ордерами від 04.04.2008 року та меморіальним ордером від 07.04.2008 року.

Банк має право вимагати, а Позичальник зобов"язаний достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі, що визначені цим договором, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору.

У випадку порушення Позичальником своїх зобов"язань за договором, в тому числі у випадку невиконання Позичальником зобов"язань з дострокового погашення заборгованості, ОСОБА_1 має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника, за власним вибором, звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, або одержати відшкодування з майна Позичальника (п. 3.13-3.14 Договору).

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

04.04.2008 року між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір застави транспортного засобу № НОМЕР_1.

Відповідно до умов цього Договору заставодавець передає заставодержателю у заставу належне йому на праві власності рухоме майно, а саме автомобіль марки ОСОБА_3, 2008 року випуску.

Предмет застави належить Заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим 03.04.2008 року МРЕВ № 6 м. Києва.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави сторони домовились, що договірна вартість предмета застави на момент укладення договору становить 164.340 грн. та відповідає ринковій на дату підписання цього договору.

Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, комісійна винагорода, штрафні санкції, які були забезпечені заставою, не будуть сплачені у строк, передбачений кредитним договором, або достроково у випадку порушення Заставодавцем умов цього договору або кредитного договору, а також у випадках, передбачених ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень".

В разі порушення Заставодавцем засвідчень і гарантій, зазначених в ст. 3 Договору застави, невиконання або неналежне виконання ним обов"язків, встановлених статтями 4, 5 та п. 6.3 Договору застави, Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання грошових зобов"язань, за кредитним договором у повному обсязі, а в разі їх невиконання звернути стягнення на предмет застави (п. 7.2 Договору застави).

За рахунок заставленого майна Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги щодо відшкодування витрат, пов"язаних з пред"явленням вимог за кредитним договором та/або звернути стягнення на предмет застави відповідно до цього договору, в тому числі витрати, пов"язані з оцінкою предмета застави, набуттям заставодержателем права власності на предмет застави; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета застави; сплати неустойки, процентів відповідно до кредитного договору; повернення суми кредиту відповідно до умов кредитного договору; відшкодування збитків, завданих порушенням умов кредитного договору та/або порушенням Заставодавцем договору застави (п.2.2 Договору застави).

Як встановлено при розгляді справи, з червня 2009 року, відповідно до Графіку погашення кредиту, відповідачка ОСОБА_2 не погашає кредит та відсотки за користування кредитом.

Позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_2 претензію повідомлення від 15.05.2009 року про порушення забезпеченого обтяженням зобов"язання за кредитним договором, якою було зобов"язано відповідачу у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості, проте, в установлений строк заборгованість за кредитом сплачена не була.

Станом на 13.01.2011 року заборгованість відповідачки перед Банком становить 130.212 грн. 41 коп., зокрема:

-38.772 грн. 22 коп. заборгованість за простроченими відсотками;

-41.834 грн. 17 коп. пеня за прострочення кредиту;

-49.606 грн. 02 коп. пеня за прострочення відсотків;

Також при розгляді справи встановлено, що відносно ОСОБА_2 та інших осіб порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 358 КК України за вчинення підробки документів з метою їх використання як підроблювачем так й іншою особою, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, а також використання підроблених документів при отриманні вищевказаного кредиту та оформленні Кредитного договору, що підтверджується постановами про порушення кримінальної справи (а.с.57-60).

При розгляді Святошинським районним судом м. Києва Банком була подана позовна заява про стягнення з ОСОБА_2 та інших осіб (а.с.35-36) завданої шкоди, а саме заборгованості по кредиту в розмірі 144.629 грн. 38 коп.

Враховуючи те, що вимоги про повернення заборгованості по кредиту були пред"явлені Банком при розгляді кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_2 та інших, по даній справі такі вимоги не заявляються.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банку або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов"язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Застава це один із способів забезпечення виконання зобов"язань, при якому захищаються майнові права кредитора шляхом створення умов для задоволення його інтересів, порушених неналежним виконанням боржника своїх обов"язків. Застава має гарантійний характер та покликана стимулювати боржника до виконання своїх зобов"язань по кредитному договору.

Згідно із ч. 2 ст. 590 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до вимог ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимога заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст. 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застав в інших випадках, встановлених договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови від зобов"язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим до виконання сторонами. Будучи пов"язаними саме взаємними правами та обов"язками (зобов"язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов"язання або змінювати його умови.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов"язань не допускається. Боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 527 ЦК України).

Оскільки Договір є обов"язковим для виконання сторонами, ОСОБА_2 зобов"язана виконувати взяті на себе зобов"язання за всіма існуючими умовами Кредитного договору від 04.04.2008 року та виконувати їх належним чином у встановлений строк.

Таким чином, суд вважає, що вимоги Банку є підставними та обгрунтованими, оскільки ОСОБА_2 тривалий час не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов′язання, а тому з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором кредиту на загальну суму 130.212 грн. 41 коп., а також в рахунок погашення заборгованості за даним договором повинно бути здійснено звернення стягнення на автомобіль марки ОСОБА_3 та визначено спосіб звернення стягнення на автомобіль.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі, як підставні та обгрунтовані.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в сумі 1.700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 525, 526, 572, 590, 591, 592, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про заставу, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" задовольнити.

Розірвати Кредитний договір № НОМЕР_1 від 04.04.2008 року, укладений між ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Київської регіональної дирекції заборгованість за кредитним договором на загальну суму 130.212 грн. 41 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1.700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн., а всього стягнути 132.032 грн. 41 коп.

В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на автомобіль марки Skoda Octavia Tour 1.9 TDi, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № TM8DG41UX8BO13716, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ № 6 м. Києва, що належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС № 262085, виданим 03.04.2008 року.

Визначити спосіб звернення стягнення на заставне майно шляхом визнання права ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" (уповноваженої особи за довіреністю) на продаж автомобіля марки Skoda Octavia Tour 1.9 TDi, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № TM8DG41UX8BO13716, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ № 6 м. Києва, що належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС № 262085, виданим 03.04.2008 року, іншій особі-покупцю на прилюдних торгах, для чого надати ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Київської регіональної дирекції право зняття транспортного засобу з обліку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: