Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська» ВАТ «Лисичанськвугілля», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Лисичанську про встановлення факту каліцтва,

встановив:

позивачка звернулась до відповідача з позовом про встановлення факту каліцтва, посилаючись на те, що вона працювала на шахті «Новодружеська» в/о «Лисичанськвугілля» з 16.05.1994 року по 19.09.2002 року. 12.10.1997 року працюючи робочою виробничих бань, внаслідок нещасного випадку , отримала тяжку «травму лівого ока». 13.01.1997 року звернулась до лікаря-офтальмолога, який в амбулаторній картці, вказав, що травма виробнича 12.10.1997 року, діагноз : « інородне тіло роговиці лівого ока . Під місцевою анестезією видалено інородне тіло роговиці лівого ока». На роботі її умови не брати лікарняний та не оформляти акт про нещасний випадок на виробництві, а в табеля проставили виходи на роботу, на що вона погодилась. Потім стан її здоров»я погіршився. 26.07.1999 року був складений акт по формі Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 12.10.1997 року, затверджений керівником підприємства та скріплений печаткою. Після травми вона неодноразово перебувала на лікуванні з 06.03.2007 року по 17.03.2007 року в неврологічному відділенні ЦМЛ їм.. Титова з діагнозом : АСГМ 2 ст. Енцефалопатія зміш. ґенеза (атеросклероз), з 2000 року проходить лікування в Лисичанській психосоматичній лікарні з діагнозом : органічне ураження головного мозку складного ґенеза. Потребує проведення інтенсивного лікування внаслідок прогредієнтності захворювання, обумовленого тяжкою черепно-мозковою травмою 1997 року на виробництві. 14.01.2000 року була направлена на МСЕК для визначення проценту втрати працездатності, але до цього часу процент втрати працездатності не встановлено. Подала до відділення виконавчої дирекції Фонду СС від НВВ та профзахворювань , але отримала відповідь, що за матеріалами на підприємстві в журналі реєстрації нещасних випадків цей нещасний випадок не зареєстрований, згідно розрахунково-виплатних документів проведена виплата заробітної плати у повному обсязі. Факт нещасного випадку та травмування на підприємстві підтверджується випискою з амбулаторної картки, епікризом, актом про нещасний випадок, направленням на МСЕК. Встановлення факту каліцтва на виробництві потрібно для встановлення ступеню втрати працездатності для призначення відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров»ю.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. У своїх поясненнях посилалась на обставини викладені у позовній заяві, доповнивши, що вона працювала банщицею в бані на шахті «Новодружеська», видавала спецівки, сапоги працівникам. 12.10.1997 року під час роботи, на кахлі полу була вода, вона поскользнулася на полу, та падаючи , ухватилася за вішалку, на якій висіли спецівки, зі спецівок посипався вугільний пил і їй запорошило очі. Чоловік допоміг їй промити очі та запропонував звернутися до медичного пункту, бо в око попало інородне тіло. Мабуть, вона була зверталась у очне відділення лікарні, де їй промили око та видалили інородне тіло. На лікарняному вона не перебувала, лікувалась амбулаторно, бо потрібні були гроші. Що за акт було складено у 1999 році вона не знає. Черепно-мозкова травма була у неї у 2002 році. їй давали направлення на МСЕК у 1999 та 2000 роках, але коли вона поїхала на МСЕК, лікарі попросили її почекати. Вона поїхала додому, обстеження там не проводили.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову та усно пояснив, що відповідно до ч.7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112 «Розслідування та облік нещасних випадків» : «розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров»я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травм, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха, землетруси, зсуви, повені, урагани, тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легку) роботу не менше як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві. Згідно з інформацією про заробітну плату за жовтень 1997 року позивачу була нарахована заробітна плата за 23 виходу на роботу, що підтверджує той факт, що на лікарняному після травми позивачка не перебувала, тому відсутні підстави для встановлення факту каліцтва.

Представник 3 особи ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволенні позову, надала суду письмові заперечення на позов та усно пояснила, що позивачка знаходиться на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду в м. Лисичанську з 14.10.2002 року з приводу одержаної травми 21.07.2002 року на шахті «Новодружеська» ( акт форми Н-1 від 23.07.2002 року) Діагноз зазначений в акті Н-1 струс головного мозку астеновегетативного синдрому. Спеціалізована травматологічна МСЕК м. Луганська встановила з 04.09.2002 року ОСОБА_1 первинно 10% втрати працездатності безстроково, тому на підставі постанови відділення ВД Фонду СНВ від 14.10.2002 року № 2355 їй були призначені стразові виплати. 28.04.2011 року позивачка звернулась до виконавчої дирекції Фонду з заявою про розгляд акту форми Н-1 № 28 від 26.07.1999 року для подальшого призначення страхових виплат. Розглянувши заяву 17.-5.2011 року ОСОБА_1 було відмовлено в подальшому призначенні страхових виплат , оскільки в журналі реєстрації нещасних випадків це нещасний випадок не зареєстрований, ОСОБА_1 проведена виплата заробітної плати у повному обсязі. Акт за формою Н-1 складається тільки у тому випадку, якщо працівник згідно медичного висновку мав втрату працездатності один або більше днів. В цьому акті зазначений діагноз «сторонній предмет роговиці лівого ока», а позивачка проходила лікування в неврологічному відділенні з діагнозом «АСГМ 2 ст. Енцефалопатія зміш. ґенеза (атеросклероз)». Атеросклероз це хвороба, яка не може бути наслідком травми ока у позивачки 12.10.1997 року, тому у задоволені позову слід відмовити.

Суд досліджує надані докази: Лист відділення ВД Фонду в м. Лисичанську, від 17.05.2011 року, копія акту № 28 від 12.10.1997 року , виписка з історії хвороби від 2000 року, епікриз історії № 1563 від 2007 року, копії направлення на МСЕК від 1999 та 2000 років, довідка з психлікарні, копія трудової книжки, копія довідки з лікарні, копія з мед карти , письмові заперечення на позов відділення ВД Фонду в м. Лисичанську, письмові заперечення на позов ш. Новодружеська, копія нарахування зарплати ОСОБА_1 у жовтні 1997 року, відповідь офтальмологічної МСЕК № 220 від 11.10.2011 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника 3 особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 256 ч.1 п.3 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнобов»язковому державному соціальному страхуванні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 16.05.1994 року по 19.09.2002 року працювала на шахті «Новодружеська» робочою виробничих бань (а.с.13).

Із акту № 28 від 1999 року ( а.с. 6-7) вбачається, що 12.10.1997 року ОСОБА_1 при виконанні своїх обов»язків з прибирання приміщень, в приміщенні для брудного одягу начальників дільниць ударилась лобом об вішалку та осипавшимся пилом було запрошено ліве око.

У 1999 та 24.01.200 року ОСОБА_1 за направленням директора шахти «Новодружеська,» а потім генерального директора в/о «Лисичанськвугілля» ОСОБА_1 направлялась на МСЕК ( а.с.10,11). З відповіді спеціалізованої офтальмологічної МСЕК у в. Луганську від 11.10.2011 року № 220 вбачається, що обстеження МСЕК ОСОБА_1 не проходила. Медична справа на ім»я ОСОБА_4 в архіві МСЕК не значиться ( а.с.45).

Відповідно п.1,2 Положення про розслідування і облік нещасних випадків , професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах й організаціях, затверджених постановою КМУ від 10.08.1993 року № 623, акт за формою Н-1 складається тільки в тому випадку, якщо працівник згідно медичного висновку мав втрату працездатності один і більше днів, а як вбачається із виписки медичної картки ОСОБА_1 13.10.1997 року вона відвідала окуліста, де їй був встановлений діагноз « інородне тіло роговиці лівого ока. Під місцевою анестезією видалено інородне тіло роговиці лівого ока, призначені ліки (а.с.16). Відмітка про видання лікарняного відсутня.

В журналі реєстрації нещасних випадків підприємства , нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 12.10.1997 року не зареєстрований, виплата заробітної плати відповідно розрахунково-виплатних документів за жовтень 1997 року проведена у повному обсязі ( а.с.34). Чому акт про нещасний випадок, який як пояснює позивачка стався 12.10.1997 року, складений та затверджений 26.07.1999 року, пояснити не може.

Судом, на підставі наданих позивачкою епікризів та виписок з історії хвороб вбачається, що вона дійсно перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні, психосоматичній лікарні з приводу закритої черепно-мозкової травми, одержувала лікування та жодного дня не перебувала в очному відділенні з приводу травми ока.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні не встановлений факт каліцтва , що стався з ОСОБА_1 12.10.1997 року, тому у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11,209, 212-215,218, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська» ВАТ «Лисичанськвугілля», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Лисичанську про встановлення факту каліцтва відмовити за небгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: