Справа № 2-4792/11
У Х В А Л А

04жовтня 2011 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Соловйова О. Л., при секретарі Рояновій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

20.09.2011 року позивачка звернувся із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

03.10.2011 року до адреси суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про об'єднання справ в одне провадження, відповідно до якого ОСОБА_2 просить об'єднати в одне провадження дану цивільну справу з його позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна.

В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_2 зауважує, що ним 22.09.2011 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна Зазначена цивільна справа знаходиться у провадженні судді Шатілової Л.Г., але до теперішнього часу не призначена до розгляду, оскільки ОСОБА_2 надано строк на усунення недоліків до 07.10.2011 року доплати судового збору. Зазначає, що на теперішній час ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Шатілової Л.Г. ним виконано, доплачено суму судового збору за зазначеним позовом. Зазначає, що встановлення судом фактичного часу припинення шлюбних відносин між сторонами має суттєве значення для вирішення спору про розділ сумісно нажитого майна подружжя, внаслідок чого вважає за доцльне об'єднати зазначені позови в одне провадження.

В судовому засіданні 04.10.2011 року ОСОБА_2 підтримав клопотання про об'єднання цивільних справ в одне провадження з підстав зазначених у його письмовому клопотанні.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, заперечували проти задоволення заявленого ОСОБА_2 клопотання, зауважили, що у даному конкретному випадку у суду відсутні підстави застосовувати норми ст. 126 Цивільного Процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України), оскільки розгляд зазначених справ в одному провадженні лише ускладнить розгляд справи про розірвання шлюбу. Зазначили що позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами та розділ сумісно нажитого майна подружжя можуть бути розглянутими в окремому провадженні.

Суд, ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2, вислухавши думку сторін, приходить до висновку щодо неможливості об'єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

При цьому розгляд питання про об'єднання позовних вимог в одне провадження можливий лише за умови, що у справах, про об'єднання яких ставить питання, вже відкрито провадження та вони прийняті до розгляду.

Згідно із наданої ОСОБА_2 ухвали судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Шатілової Л.Г. на теперішній час його позовна заява до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна подружжя від 26.09.2011 року, зазначену позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду відповідно до ст. 121 ЦПК України у зв'язку із порушенням при її подачі вимог ст. 119 ЦПК України. ОСОБА_2 надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду до 07.10.2011 року.

До теперішнього часу провадження за позовною заявою ОСОБА_2 не відкрито, отже суд вважає клопотання ОСОБА_2 про об'єднання даної цивільної справи з його позовною заявою ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна подружжя передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На теперішній час судом також не вбачається доцільності об'єднання позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами із позовними вимогами про розділ сумісно нажитого майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя, оскільки розгляд зазначених позовних вимог не буде ускладнювати розгляд тих чи інших позовних вимог.

Одночасно суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. При вирішенні судом питання про фактичний час припинення шлюбних відносин між сторонами у даній цивільній справі відповідач, у разі незгоди із доводами викладеними у позовній заяві ОСОБА_1 , не позбавлений можливості довести обставини на які він посилається, відповідно до ст. 10 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про об'єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та розділ сумісно нажитого майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Соловйов