КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-488/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі - Кошурко Є.В.

за участю представника позивача - Скоробогатова О.В.,

за участю представників відповідача - Шибко О.Л., Бут А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 200 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор», в якому просив стягнути з останнього 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 06.12.2007 року відповідно до наказу N° 377-К від 22.10.2007 року працював в ТОВ «Юг Антикор» на посаді маляра зайнятого на роботі в отсіках судів з шкідливими умовами праці (розділ 11, підрозділ 5, позиція 115 а, список N° 1). 17 серпня 2009 року, під час виконання трудових обов`язків, з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого отримав трудове каліцтво - опікову хворобу; опік полум`ям 69 % 2-3 АБ ступеню голови, шиї, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок.

18 вересня 2009 року по даному факту було проведене розслідування нещасного випадку на виробництві та складений акт за формою Н-1 № 1.

Висновком МСЕК від 18 грудня 2009 року йому первинно встановлено 75 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом та друга група інвалідності на строк з 18.12.2009 року по 01.01.2011 року. У зв`язку з втратою працездатності йому заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок трудового каліцтва він відчуває постійний біль, постійно лікується, у нього порушені нормальні життєві зв`язки, він відчувас психологічний дискомфорт при спілкуванні з людьми, коли вони звертають увагу на його покалічене та спотворене тіло. Через зазначені ушкодження він перебуває у депресивному стані, оскільки не відчуває себе головою родини. Все це спричинило йому моральні страждання та була нанесена моральна шкода, яку він оцінює в 200 000 грн., виходячи при цьому з принципу розумності та справедливості, оскільки вважає, що така сума хоча б найменше відшкодує йому моральну втрату.

Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, додавши, що за висновком МСЕК від 21.12.2010 року стан здоров`я позивача поліпшився та йому встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом та третя група інвалідності на строк з 21.12.2010 року по 01.01.2012 року. Крім того зазначив, що отримане трудове каліцтво вплинуло на характер позивача, тому що він став дратівливим не тільки з оточуючими, а навіть у сім`ї, оскільки звичайно він повинен утримувати сім`ю, але за станом здоров`я не в змозі цього робити. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що посадові особи ТОВ «Юг Антикор» після настання нещасного випадку на виробництві невідкладно почали надавати допомогу позивачу, а саме: надали першу невідкладну допомогу, переводили кошти на рахунок лікарні для придбання ліків, організували цілодобове чергування медичного персоналу, працівники підприємства здавали кров, для повного медичного обслуговування було залучено ТОВ Медична компанія «Унімед», з якою товариство мало договір № 1/13 від 24.01.2008 року, дружина позивача - ОСОБА_2 під час лікування позивача отримала від підприємства 5 400 грн. матеріальної допомоги. Крім того, товариство придбало спеціальний одяг, оплатило санаторне лікування та при звільнені позивача йому була виплачена матеріальна допомога у розмірі 12 000 грн. 90 коп. Також просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.10.2005 року по 01.03.2010 року перебував у трудових правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор», працюючи маляром, зайнятим на роботі в отсіках судів з шкідливими умовами праці (розділ 11, підрозділ 5, позиція 115 а, список № 1). Дана обставина підтверджена записами у трудовій книжці позивача та не спростована сторонами у судовому засіданні.

Згідно акту розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-1 № 1 від 18 вересня 2009 року причиною нещасного випадку з позивачем, який стався 17 серпня 2009 року, були визнані: технічні - відсутність технологічного процесу, недостатня надійність засобів виробництва, незадовільний технічний стан засобів виробництва та організаційні - відсутність системи управління охороною праці, недоліки під час навчання безпечним прийомам праці, невикористання засобів індивідуального захисту через небезпечність ними, невиконання посадових обов`язків.

Висновком МСЕК від 18 грудня 2009 року ОСОБА_1 первинно встановлено 75 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом та друга група інвалідності на строк з 18.12.2009 року по 01.01.2011 року.

Висновком МСЕК від 21.12.2010 року стан здоров`я ОСОБА_1 поліпшився та йому встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом та третя група інвалідності на строк з 21.12.2010 року по 01.01.2012 року.

З пояснень представника позивача вбачається, що у зв`язку з втратою професійної працездатності він переніс та продовжує переносити моральні страждання, тому що загублено значну частину нормальних життєвих функцій організму, тривалий час змушений лікуватися, відчуває при цьому постійну фізичну біль, страждання та хвилювання, пов`язані з незворотною втратою здоров`я.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20- рп/2008, потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання мають право на підставі ст. 237-1 КЗпП України на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Досліджені судом докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, пов`язане з отриманням позивачем трудового каліцтва, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв`язку з чим висновками МСЕК встановлені відповідні обмеження, тому суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.

Суд не бере до уваги та вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки відповідно до ст. 268 Цивільного кодексу України, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я позовна давність не поширюється.

Розглядаючи та вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, суд враховує: ступінь втрати позивачем професійної працездатності - 40%, наявність у нього 3 групи інвалідності, тяжкість вимушених змін у його можливій подальшій трудовій діяльності, неможливість відновити втрачене здоров`я, дії представників ТОВ «Юг Антикор», які були направлені на лікування позивача, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 185; 208-209; 212; 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - ВИРІШИВ;

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 200 000грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 10 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Антикор» на користь держави державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.А.Чернявська