Справа № 2-24/11 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2011 р. Липоводолинський районний суд

Сумської області в складі: головуючого судді Шульги О.М. при секретарі Мазур О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Липова Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист його честі і гідності та стягнення з них на його користь моральної шкоди в розмірі 3000 гривень і публічного вибачення перед ним.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1Б, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди.

Свій позов він обґрунтовує тим, що в 2008 році, коли створилося громадське обєднання в селі почалося будівництво водогону, і він як голова громадського обєднання займався цим питанням, а саме виготовленням технічної документації, замовленням необхідних матеріалів, контролював хід будівництва та прийомку водогону.

В період будівництва водогону відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від установки розподільчих колодязів для їх господарств, а решта 93 власники домоволодінь їх установили.

21.10.2010 року він був викликаний в прокуратуру Липоводолинського району, де дізнався, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написали на нього скаргу, що він заставляв їх та інших односельчан примусово робити розподільчі колодязі, що в нього для будівництва, цих колодязів немає проекту, чого в дійсності з його боку не було, так як всі рішення приймалися на зборах сільської громади, де були і відповідачі.

Ті зловживання з його боку про які було написано в заявах не підтвердилось, так як вії: надав в прокуратуру вс' необхідні документи.

Через написані відповідачами заяви він вимушений був витрачати свій особистий час, давати відповіді працівникам прокуратури, що потягло за собою негативні наслідки, так як по селу почали ходити про нього не здорові слухи. Внаслідок цього в нього погіршився стан здоровя, порушився сон, так як він тяжко переживав за ці наклепницькі вигадки відповідачів. Через це в нього виникло небажання брати участь у будівництві водогону оскільки неправомірні дії відповідачів перешкоджають йому нормально працювати.

Він вважає, що в своїх наклепницьких листах до районної прокуратури відповідачі порушили його честь і гідність, поставили його в непристойне положення перед односельчанами і це спричинило йому моральну шкоду яку він оцінює по 1500 грн. з кожного.

Тому він прохає суд постановити рішення яким стягти на його користь з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі по 1500 грн. з кожного причинену йому наклепницькими вигадками, викладеними в листах до прокуратури Липоводолинського району, що ганьблять його честь і гідність та зобов'язати їх публічно вибачитись перед ним і відшкодувати йому понесені ним судові витрати.

В судовому засідань' позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини ?икладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник за угодою адвокат ОСОБА_4 позов не визнали повністю та пояснили, що право на звернення до

правоохоронного органу із заявою про проведення перевірки по тому чи іншому пита;,] та притягнення в разі наявності вини, до відповідальності мають всі громадяни держав це право передбачено ст. 40 Конституції України. Щодо ствердження позивачем висловлювання ОСОБА_2 на його адресу нецензурними словами, то з приводу иь: т він до правоохоронних с .анів з вимогою притягти ОСОБА_2 до відповідальності не звертався, перевірка по даному факту не проводилась, а відтак заява в цій части- неправдивою.

А тому за таких обставин, відповідачі вважають позовні вимоги позиві-. безпідставними.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письм:; докази, суд приходить де висновку, що даний позов задоволенню не підлягає з так,- підстав.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2010 року відповідачі по справі ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулися з письмовими заявами до прокуратури Липоводолинського району проханням провести перевірку щодо неправомірності дій позивача ОСОБА_1Б, який принижує їх при громаді та заставляє їх будувать відповідні колодязі в дворах для підведення води.

В зв'язку з цим, згідно повідомлення позивач ОСОБА_1 був викликаний до прокуратури Липоводолинського району Сумської області для дачі відповідних пояснень (а.с.8).

По наслідкам проведеної прокуратурою Липоводолинського району перевірки заявнику ОСОБА_2 бу -> повідомлено, що підстав для прокурорського реагування стосовно ОСОБА_1 не вбачається, а ОСОБА_3 сам у звязку з цим написав заяву про припинення перевірки по поданій ним раніше до прокуратури заяви (наглядове провадження прокуратури Липоводолинського району №171-10).

Таким чином прокуратурою Липоводолинського району не була встановлена протиправність дій позивача ОСОБА_1 по відношенню до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що їх бул* повідомлено.

Разом з тим відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Таким чином відповідачі по справі мали право звернутися із зазначеними заявами до прокуратури району.

І незважаючи на те, що в ході перевірки факти викладені в заявах відповідачів щодо неправомірності вимог позивача про необхідність будування колодязів для відведення в їх господарствах не найшли свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки в даному випадку має місце реалізація ві цповідачами свого Консі .гуційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної, наклепницької інформації, що принижує честь і гідність позивача.

Так як позивачем в судовому засіданні ніяких інших доказів приниження його честі гідності не було надано суд вважає, що факт поширення недостовірної наклепницької інформації не доведеним, а тому позов про захист його честі і гідності не може бути задоволеним.

Керуючись ст. ст. і0, 11, 209, 212-215,218 ЦПК України, ст. 40 Конституції України, ст. 297,1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2008 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ки іль ОСОБА_5 про захист його честі і гідності та стягнення з них на його користь моральної шкоди в розмірі 3000 гривень і публічного вибачення перед ним.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: АО.М.Шульга