Справа № 2-499/11
28 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.
при секретарі Мирна Т.Ф.,розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
В березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що договір відбувся, визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що вона купила у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71. За даний будинок з господарськими будівлями вона повністю сплатила ОСОБА_5 кошти, що підтверджується виданою ОСОБА_5 розпискою. Після цього ОСОБА_5 передача їй ключі від будинку та почала ним користуватися. Оформити договір купівлі продажу з ОСОБА_5 нотаріально не встигли, оскільки остання померла 19.09.2008 року. На даний час їй необхідний документ, що посвідчує право власності на будинок.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 прохала суд встановити факт, яким визнати, що відбувся договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 між нею та ОСОБА_5; визнати договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 між нею та ОСОБА_5 дійсним; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, прохала його задовольнити, пояснила, що в простій письмовій формі уклала з ОСОБА_5 договір купівлі продажу дубинку з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна будинок №71 та повністю виконали його умови, при укладенні договору була досягнута домовленість про його подальше нотаріальне посвідчення, однак ОСОБА_5 тяжко хворіла і померла, так і не встигнувши його нотаріально оформити. На даний час у неї маються перешкоди у реєстрації майна в МБТІ.
Відповідачі, представник третьої особи в засідання не з»явилися, направили на адресу суду листи з проханням розглядати справу за їх відсутності заперечень щодо задоволення позову не мали, позовні вимоги визнали.
Зясуваши обставини справи на підставі доказів, що надані особами, які беруть участь у справі та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 оформили шляхом складання ОСОБА_5 письмової розписки про отримання нею від ОСОБА_1 суми 3000 грн. за проданий будинок №71 з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки Лубенського району Полтавської області вулиця Леніна, договір купівлі-продажу зазначеного будинку з господарськими будівлями. (а.с. 19).
19.09.2008 року ОСОБА_5 померла (а.с. 15).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2000 року, ОСОБА_5 була власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області, а саме житлового будинку «А-1», сараю «Б», погребу «Д», колодязя питного №1, огорожі №2,3,4.
Спадкоємцями відповідної частини майна ОСОБА_5 є відповідачі по справі : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Відповідно до ст. 567 ЦК України, договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Як пояснила позивач, при укладенні договору купівлі-продажу у простій письмовій формі між нею та ОСОБА_5 існувала домовленість про наступне його нотаріальне посвідчення, однак ОСОБА_5 тяжко хворіла та фактично до дня смерті ухилялася від нотаріального посвідчення даного договору.
Невиконання домовленості про нотаріальне посвідчення договору призводить до того, що позивач в повній мірі не може реалізувати свої права, як власник вказаного нерухомого майна, зокрема, не може зареєструвати своє право власності в бюро технічної інвентаризації, розпорядитись майном на власний розсуд.
Частиною 2 ст. 220 ЦК України обумовлено, що якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Між позивачем та ОСОБА_5 були врегульовані усі істотні умови договору передбачені чинним законодавством для договорів купівлі-продажу обєктів нерухомості. Так, у вказаному договорі визначено предмет, ціна і порядок розрахунків за придбаний обєкт нерухомості, Разом з тим, сторони повністю виконали взяті на себе зобовязання, оскільки в день підписання договору, ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 визначену договором суму коштів за придбане майно, що підтверджується розпискою від 19.08.2008 року, а ОСОБА_5 в свою чергу передав їй ключі від будинку.
Крім того, факт приймання ОСОБА_1СМ. майна підтверджується наявністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів, виданих на ім.»я ОСОБА_5
Відповідно до пункту 8 Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна є рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, відповідно до технічної документації за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області виявлено самовільно побудований ОСОБА_1 у 2010 році Саж літ. «Ж». Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Враховуючи, що позивач не довела суду наявність підстав для визнання за нею права власності на самочинно збудований саж літ. «Ж», суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 210, 215, 220, 328, 376, 392, 640, 657 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.
Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області, укладений 19.08.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. Хорошки вулиця Леніна, 71 Лубенського району Полтавської області, а саме житловий будинок «А-1», сарай «Б», погріб «Д», колодязь питний №1, огорожу №2,3,4.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_6