Справа № 2-16/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2011 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Безпалько М.С.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про наміри купівлі-продажу транспортного засобу та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання сторони договору про наміри укласти договір купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

24.11.2009 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору про наміри купівлі-продажу транспортного засобу, посилаючись на те, що 20.04.2007 року між ними укладено договір про наміри купівлі-продажу легкового автомобіля ВАЗ 21070, 2005 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, який належав позивачу на праві власності, та в той же день вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу. Вартість автомобіля сторонами визначена в розмірі 50400 гривень, сторони домовились проводити оплату з розстрочкою виплати суми на 24 місяці напинаючи з квітня 2007 року по березень 2009 року шляхом сплати відповідачем позивачу щомісячно по 2100 гривень. Відповідач здійснив передбачену оплату лише з квітня 2007 року по грудень 2008 року, а в січні, лютому та березні 2009 року він виплати не провів, чим порушив своє зобовязання, що є підставою для розірвання вказаного договору, та на підставі пунктів 7 та 9 даного договору, відповідач повинен повернути позивачу автомобіль без повернення йому виплачених коштів та стягнути з нього судові витрати, які вона понесла при поданні цього позову до суду.

29.03.2010 року відповідач ОСОБА_2 звернувся в суд з зустрічним позовом до позивача ОСОБА_3 про зобовязання її укласти з ним договір купівлі-продажу даного автомобіля, посилаючись на те, що він не заперечує укладення з позивачем договору про наміри продажу даного автомобіля, та визначеної суми вартості його, в звязку з чим визнав ту обставину, що позивач передав йому в користування цей автомобіль в день укладення договору про наміри, і даним автомобілем він користується по даний час. За умовами договору про наміри він повністю виконав свої зобовязання, щомісячно сплачуючи позивачу 2100 гривень напинаючи з квітня 2007 року по березень 2009 року, останню виплату він здійснив в березні 2009 року, що підтверджується відмітками в договорі про наміри та розпискою, виданою ОСОБА_4 Однак позивач відмовляється укласти з ним «договір купівлі-продажу даного автомобіля, а тому він просить суд зобовязати позивача укласти з ним даний договір купівлі-продажу та стягнути з позивача понесені ним судові нітрати в сумі 624 гривні.

Після отримання позивачем ОСОБА_3 зустрічного позову, 05.05.2010 доку позивач подав до суду уточнені позовні вимоги в яких окрім попередніх вимог вказав на те, що насправді відповідачем здійснено оплату за автомобіль за період з квітня 2007 року по травень 2008, а також в січні 2009 року. За період з червня 2008 року по грудень 2008 року включно та в лютому та березні 2009 року відповідач оплати не провів. Позивач просить суд зобовязати відповідача ОСОБА_5 повернути їй легковий автомобіль.

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом ОСОБА_6 зідтримав уточнені позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини, сам позивач на виклик до суду не зявилась, пояснення надавати відмовилась, посилаючись на ст.. 63 конституції України. Представник позивача ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що згідно з домовленістю між позивачем та її довіреною особою ОСОБА_7, останній брав помісячну оплату у відповідача та передавав позивачці, іншій особі таке доручення вона не надавала, в первинному позові позивач вказала на те, що відповідач не оплатив кошти лише за січень-березень 2009 року помилково, лише після подання зустрічного позову вона згадала, що відповідач не виплатив кошти і за червень-грудень 2008 року та лютий-березень 2009 року, тобто змінені позовні вимоги щодо кількості місяців оплати за автомобіль позивач доповнила лише на підставі доказів, які надав відповідач в зустрічному позові, зустрічний позов не визнає, просить в задоволенні його відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_8 в судовому засіданні основний позов пе визнав та пояснив, що позовні вимоги позивача надумані, носять ознаки шахрайства з її сторони, оскільки та повністю отримала всю суму коштів за автомобіль, однак після її письмового попередження про укладення з нею договору купівлі-продажу після внесення повної оплати за автомобіль, не бажає укласти з відповідачем договір купівлі-продажу з метою отримати і автомобіль і грошові кошти його вартості, насправді автомобіль належить ОСОБА_7, який є власником автопарку, та в організації якого працював відповідач таксієм, в договорі про наміри сторони не обумовили порядок сплати відповідачем коштів, такий порядок встановлений позивачем та його повіреною особою ОСОБА_7, який особисто щомісячно приймав кошти від імені позивача, на що та погоджувалась. Оскільки відповідач виконав всі умови договору про наміри, позивачка повинна укласти з ним договір купівлі- продажу даного автомобіля, а тому просить зустрічний позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, в доповнення пояснень свого представника, пояснив, що на вказівку позивача ОСОБА_3, з якою він уклав договір про наміри, він щомісячно віддавав ОСОБА_7 -довіреній особі позивача-грошові кошти в сумі по 2100 гривень, як сплату за автомобіль, він виплатив ОСОБА_7 за всі місяці, начинаючи з квітня 2007 року по березень 2009 року, за виключенням лютого та березня 2009 року, коли за вказівкою ОСОБА_7 він сплачував по 2100 гривень диспетчеру таксопарку ОСОБА_4, яка видала йому в цьому розписку, позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає, свої позовні вимоги підтримує.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про наміри задоволенню не підлягає , а позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання її укласти з ним договір купівлі-продажу легкового автомобіля підлягає до задоволення із наступних підстав.

Аналізуючи докази в їх сукупності та правовідносини, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку, що між сторонами укладено не договір про наміри, а попередній договір, відповідно до вимог ст.. 635 ЦК України, оскільки в ньому визначено істотні умови основного договору, а саме : конкретний обєкт, що має бути відчуженим, валюта виконання грошового зобовязання, ціна договору, строк укладення основного договору-після повної оплати обумовленої суми.

Вирішуючи питання про повне виконання відповідачем своїх зобовязань за попереднім договором по виплаті визначеної сторонами суми вартості автомобіля, та строків виплати, суд приходить до висновку, що відповідач повністю виплатив вартість автомобіля, оскільки інше не доведено позивачем, яка, згідно з вимог ст.60 ЦПК України, зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, а неповну виплату відповідач не визнає.

Виходячи з умов попереднього договору /а.с.7/ , копію якого надала позивач, вбачається, що . сторони попереднього договору не обумовили конкретного порядку проведення розрахунків на умовах розстрочки платежу на 24 місяці, визначивши лише помісячну оплату в сумі по 2100 гривень, шляхом перерахування коштів відповідачем позивачу.

Оскільки в судовому засіданні, як представник позивача ОСОБА_6, так і відповідач ОСОБА_2, визнали ту обставину, що, за згодою позивача ОСОБА_1, сторони за попереднім договором обумовили такий порядок виплати , що відповідач ОСОБА_2 собисто щомісячно виплачував готівкою особисто довіреній особі позивача - ОСОБА_7 по 2100 гривень, про що стверджував в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 повинна довести невиплату за певні місяці відповідачем коштів, однак зона відмовилась зявитись в судове засідання на виклик суду, для відповідних пояснень, а свідок ОСОБА_9- довірена особа позивача, злісно, неодноразово також ухилився від явки до суду для вияснення вказаних обставин. Окрім цього, в первинному позові до суду позивач визнала виплату відповідачем коштів за період з квітня 2007 по грудень 2008 року, що спростовує її твердження в додатковому позові про невиплату відповідачем коштів за цей період. Окрім цього, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в період її поботи диспетчером таксопарку, що належить ОСОБА_9, в 2009 році вона особисто, по вказівці ОСОБА_9, приймала від відповідача ОСОБА_2 більше 4 тисяч гривень для передачі цих коштів ОСОБА_9, які в свою чергу передавались позивачу ОСОБА_1.

Суд вважає неможливим брати в основу доказів тієї обставини, що відповідач ОСОБА_2 не сплатив позивачу ОСОБА_1 обумовлених попереднім договором коштів за червень-грудень 2008 року та лютий-березень 2009 року за легковий автомобіль, копію попереднього договору, надану відповідачем ОСОБА_2 /а.с.22/, в якій від руки невідомої особи виконані відмітки про сплату за певні місяці, оскільки перевірити дійсність таких та визначення особи, яка вчинила дані відмітки, суду встановити не представилось можливим за відмовою явки в суд особисто позивача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 довіреної особи.

Таким чином суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 повністю виплатив позивачу ОСОБА_1 вартість легкового автомобіля в обумовленій сторонами сумі, що визначена в 50400 гривень і відповідно до вимог п. 4 попереднього договору, укладеного сторонами по справі 20.04.2007 року, договір купівлі-продажу легкового автомобіля повинен бути оформлений укладенням даного договору у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на те, що відповідач, після повної виплати, повідомив письмово позивача про наміри укласти договір купівлі-продажу автомобіля, про що він заявив в судовому засіданні, а представник позивача даної обставини не заперечив, та те, що попередній договір виконаний зі сторони відповідача, дія попереднього договору не припиняється за стоком терміну його дії, який попереднім договором не обумовлений, і в силу ст.. 635 ЦК України позивач ОСОБА_1 зобовязана виконати свої обовязки по укладенню з відповідачем договору купівлі-продажу вказаного легкового автомобіля.

Керуючись ст.ст.83,88 ,209, 212- 215 ЦПК України, та .ст. 635 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про наміри купівлі-продажу транспортного засобу відмовити за їх недоведеністю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, укласти договір купівлі-продажу легкового автомобіля чарки ВАЗ 21070, випуску 2005 року, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СА № 315122, із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по справі в сумі 624 /шістьсот двадцять чотири/ гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо . гака не була подана.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області щерез Сторожинецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну,скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя