Справа № 2-6878/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2011 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Циганкова В.О.

При секретарі Демченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення штрафу та зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровська міська рада,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання попереднього договору оренди від 10 вересня 2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним, а також про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 2 000,00 грн. відповідно до умов договору поручительства, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на забезпечення зобовязання за договором попередньої оренди від 10 вересня 2011 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач за первісним позовом пояснив, що вважає недійсним попередній договір оренди від 10 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через відсутність у ОСОБА_2 права власності на майно, що має бути передане в оренду, а саме: літ. 2М-1 будівлю складу, загальною площею 192,2 м2, літ. 2Н-1 будівлю складу, загальною площею 118,0 м2, що розташовані по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську. Визнання даного договору недійсним, відповідно до договору поручительства від 10 вересня 2011 року, за яким поручителем виступив ОСОБА_3, є підставою для стягнення з ОСОБА_3 штрафу у розмірі, визначеному договором, а саме 2 000,00 грн.

ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, у якій просить відмовити у задоволенні первісної позовної заяви, визнати дійсним попередній договір оренди, визнати на нею право власності на будівлі літ. 2М-1 будівлю складу, загальною площею 192,2 м2, літ. 2Н-1 будівлю складу, загальною площею 118,0 м2, що розташовані по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську, без прийняття в експлуатацію.

В судовому засіданні представники позивачів за первісною та зустрічною позовними заявами підтримали свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах. Відповідач, ОСОБА_3, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення первісного позову заперечував, проти задоволення зустрічного не заперечував.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору просив суд вирішити справу на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково, оскільки:

Попередній договір оренди будівель складу літ. 2М-1, 2Н-1, розташованих по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську, укладено в простій письмовій формі на тих умовах, що основний договір оренди буде укладений строком на пять років. Згідно ст. 635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма договору не встановлена у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Попередній договір оренди будівель складу літ. 2М-1, 2Н-1 по просп. Газети Правда, 35 А у м. Дніпропетровську, від 10 вересня 2011 року мав нотаріально посвідчуватись. Статтею 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Попередній договір оренди нерухомого майна, укладений між позивачем та відповідачем є нікчемним, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України, недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання тягне за собою недійсність зобовязання з його забезпечення, якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом України.

Враховуючи викладене не підлягає задоволенню вимога Позивача за зустрічним позовом про визнання договору дійсним, а також вимога позивача за первісним позовом про стягнення штрафу в розмірі 2000,00 грн. з ОСОБА_3.

Натомість підлягає задоволенню вимога Позивача за зустрічним позовом про визнання права власності на літ. 2М-1 будівлю складу, загальною площею 192,2 м2, літ. 2Н-1 будівлю складу, загальною площею 118,0 м2, що розташовані по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську, без прийняття в експлуатацію.

Кожна сторона має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. (ст. 16 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19 вересня 2006 року, укладеного між колективним підприємством Дніпросантехмонтаж та ОСОБА_2, остання набула у власність частину будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Газети Правда, 35А, а саме: в літ. А-1 у підвалі приміщення № 37 загальною площею 25,5 м2, літ. а-1 вхід у підвал, № 2 градирня. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 7370. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.10.2006 року, право власності на дане нерухоме майно було зареєстровано у комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради.

В подальшому позивачем було здійснено самовільне будівництво літ. 2М-1 будівлі складу, загальною площею 192,2 м2, та літ. 2Н-1 будівлі складу, загальною площею 118,0 м2 за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Газети Правда, 35А.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежним йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. З урахуванням того, що будівлі літ. 2М-1, 2Н-1 збудовані без наявності необхідних дозволів, вони є самочинним будівництвом.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

05 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та Дніпропетровською міською радою в особі заступника міського голови ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки за адресою: просп. Газети Правда, 35А, що зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :01:185:0109. Даний договір укладений на підставі рішення міської ради від 19.09.08 за № 203/36 строком на 10 років, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 7869.

Таким чином, ОСОБА_2, як правомірний користувач земельної ділянки, на якій розташоване новозбудоване нерухоме майно, має право на визнання права власності на нього.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації (ч.1,2 ст. 331 ЦК України).

Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕТРА ПЛЮС, ліцензія серії АВ № 313942809, що дійсна в період з 23 лютого 2007 року по 23 лютого 2012 року, 10 жовтня 2011 року було проведено обстеження стану будівельних конструкцій складів літ. 2М-1 та літ. 2Н-1, розташованих по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську.

Відповідно до технічного висновку, складеного 10 жовтня 2011 року на підставі проведеного обстеження, несучі конструкції літ. 2М-1 будівлі складу, літ. 2Н-1 будівлі складу, знаходяться в технічно справному стані, що відповідає категорії І та ІІ. В конструкціях фундаментів, стінах, покриттях зовнішніх стін дефекти відсутні. Основні опорні конструкції знаходяться в нормальному стані та придатні до подальшої експлуатації.

При урахуванні технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних будівельних конструкцій будівель позивача на підставі ч.2 ст. 8 Цивільного кодексу України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію обєкта полягає у визначенні готовності обєкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію.

Готовність будівель складу літ. 2М-1, літ. 2Н-1, по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську у всіх аспектах визначена висновком про стан будівельних конструкцій.

Таким чином, будівлі складу літ. 2М-1, літ. 2Н-1 у м. Дніпропетровську по просп. Газети Правда, 35А з усіма їх складовими частинами є прийнятими до експлуатації та не потребують проведення іншого дослідження готовності до експлуатації прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, рішення суду про визнання права власності є правовстановлюваним документом і підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково зустрічну позовну заяву ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності на літ. 2М-1 будівлю складу, загальною площею 192,2 м2, літ. 2Н-1 будівлю складу, загальною площею 118,0 м2, що розташовані по просп. Газети Правда, 35А у м. Дніпропетровську, без прийняття в експлуатацію.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відсутніми в судовому засіданні особами за днем вручення копії цього рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.О. Циганков