Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-364/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

ЗО вересня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В. при секретарі Курочкіній О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась через суд з позовом про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та зобовязання відповідача здійснити перерахунок відсотків по кредитному договору №DNQOAW 100110092 від 18.12.2007 року, зарахувавши отриману банком з 01.02.2009 року різницю по відсоткам від одностороннього збільшення щомісячного платежу за кредитом в рахунок сплати позивачкою заборгованості за сумою кредиту.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та пояснили, що між позивачкою та відповідачем 18грудня 2007 року укладено кредитний договір №DNQOAW 100110092. В лютому 2009 року вона дізналася, що відповідач , не уклавши з нею жодної додаткової угоди, не поставивши її до відома в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за кредитом без будь-якого обґрунтування, всупереч вимогам ст. 1056-1 ЦК України та без належного її повідомлення. Тому позивачка просить визнати незаконним збільшення ПАТ КБ «Приватбанк» відсоткової ставки за користування кредитом за кредитним договором від 18.12. 2007 року, зобовязати відповідача здійснити перерахунок відсотків по кредиту зарахувавши отриману банком з 01.02.2009 року різницю по відсоткам від одностороннього збільшення щомісячного платежу за кредитом в рахунок сплати позивачкою заборгованості за сумою кредиту.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на доводи вказані в запереченні и просив відмовити у задоволені позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

18 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №DNQOAW 100110092 згідно з яким банк надав ОСОБА_1 190 870, 54 грн. зі сплатою 10,08 % річних, (а.с. 10).

Згідно п. 2.3.1 Договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо у границях кількості пунктів, на які збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

Реалізуючи своє право, банк 25 грудня 2008 року видав наказ про підвищення процентної ставки за діючими кредитами .

Відповідно до умов договору та ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

На виконання умов договору та вимог Закону 29 вересня 2008 року 25.12.2008 року поштовий реєстр від 08.01.2009 року, протягом семи днів з дня підвищення відсоткової ставки, банк направив позивачеві рекомендованим листом повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитним договором, а саме до 21,36 % на рік. Крім того, в повідомленні йшлося про те, що у разі погашення у строк до 01.02.2009 року суми заборгованості за тілом кредиту: - у розмірі 39 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 16,44% річних; у розмірі 65 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні - 10,08% річних. Обґрунтовуючи підвищення процентної ставки з банк зазначає про збільшення облікової ставки НБУ, що підтверджується Постановою Правління НБУ №107 від 21.04.2008 року «Про регулювання грошово - кредитного ринку».Згідно з цією постановою облікова ставка з 30.04.2008 року встановлюється в розмірі 12% річних.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності з 11 січня 2009 року, встановлений договором розмір відсотків не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір відсотків в односторонньому порядку є нікчемною.

Керуючись ст. 47 Закону України «Про банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Отже, відповідно до зазначеної статті відсоткові ставки за кредитним договором встановлювались банком, про що позивач усвідомлював.

Згідно п. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених кредитних договорів, зокрема, збільшувати розміри процентної ставки за кредитним договором або зменшувати її розмір за договором банківського вкладу (крім випадків на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. По закону, який діяв на момент укладення договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це передбачено умовами самого договору ( ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ст.. 599 ЦК України, у разі, якщо клієнт не бажає платити за новою відсотковою ставкою, він має право погасити весь кредит і таким чином припинити свої зобовязання належним виконанням.

Згідно ст. 58 Конституції України та ч.2 ст.5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Цивільна відповідальність - майнова відповідальність громадян чи організацій, що виникає в разі неправомірних дій, невиконання договірних зобовязань, заподіяння особистої чи майнової шкоди. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661-УІ регулює питання не відповідальності осіб, правовідносини, повязані з платою за користування кредитними коштами.

Також згідно п.2,3 рішення Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч.І ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або в іншому нормативно-правовому акті. Оскільки рішення про підвищення процентної ставки за вищевказаним договором прийнято банком згідно умов договору та до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 р., а в самому Законі немає вказівки про зворотню дію в часі, підстав про визнання його неправомірним у суду немає.

Матеріалами справи встановлено, що збільшення відсоткової ставки відбулося 25.12.2008 року, до набрання чинності ст. 1056-1 ЦК України, а тому дії відповідача є такими, що відповідають умовам договору та закону. Крім того позивач оплачувала нові платіж за підвищеною ставкою за період з 19.06.2009 року по 23.02.2010 рік та з 21.10.2010 року по 18.01.2011 рік, що підтверджується виписками за транзитним рахунком. Ці дії свідчать по прийняття нових умов договору позивачкою.

На підставі ст. 525, 526, 1056-1 ЦК України,керуючисьст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 218, 221, 223, 259 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та зобовязання здійснити перерахунок відсотків по кредитному договору, зарахування отриманої банком з 01.02.2009 року різниці по відсоткам від одностороннього збільшення щомісячного платежу за кредитом в рахунок сплати ОСОБА_1 заборгованості за сумою кредиту, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його

проголошення.

Суддя : Л.В.Боженко