_____________________________________________________________________________
Справа№2-4466/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2011 року, Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Чугуникової М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2 - про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу № 57-К від 26.04.2011 р. про звільнення його з посади завідуючого терапевтичним відділенням № 2, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 3374 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що його звільнили незаконно.

Представник відповідача та представник третьої особи позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивача було звільнено законно, на підставі ч.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 58-К від 27.11.2002 р. був прийнятий на роботу до міської стоматологічної поліклініки № 6 із 02.12.2002 р. на посаду лікаря дантиста - терапевта першого відділення. Наказом № 54-К від 26.09.2005 р. ОСОБА_1 був переведений на посаду завідуючого другим відділенням терапії.

Наказом № 15- Адм. від 18.05.2010 р. позивач був переведений на нищу посаду лікаря дантиста - терапевта на 0,75 ставки в перше терапевтичне відділення.

ОСОБА_1 працював у другу зміну, години чергування - з 14 год. 30 хв. - до 19 год. 27 хв.

17 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до КУ Міська стоматологічна поліклініка № 6 про визнання наказу № 15-Адм. від 18.05.2010 р. незаконним та скасування, стягнення моральної шкоди. Під час розгляду цієї цивільної справи, головним лікарем КУ Міська стоматологічна поліклініка № 6ОСОБА_2 був виданий наказ № 29-К від 15.03.2011 р., яким було скасовано наказ № 15-Адм. від 18.05.2010 р. про переведення позивача на посаду лікаря дантиста- терапевта на 0,75 ставки в перше терапевтичне відділення та поновлено на посаді завідуючого терапевтичним відділенням № 2.

Під час роботи ОСОБА_1 лікарем у першому терапевтичному відділені, до нього застосовувалися дисциплінарні заходи, так, 9.11.2010 р. за невиконання норм навантаження йому була оголошена догана. Неодноразово перевірялась наявність ОСОБА_1 на робочому місці. В ході проведення перевірок наявності позивача на робочому місці, складалися акти, в тому числі, що позивач 4 березня 2011 р. покинув своє робоче місце о 19 год. 10 хв., та 7 березня 2011 р. - о 19 год. 00 хв.

Позивач, заперечуючи ці обставини, пояснив, що не порушував трудову дисципліну, а численні складені документи свідчать про тривале упереджене ставлення до нього. Через конфлікт, який виник між ним та головним лікарем, постійно шукали привід для звільнення позивача, і, в перший раз, добровільно поновлюючи ОСОБА_1 на посаді завідуючого другого відділення терапії, головний лікар ОСОБА_2 не мав наміру залишати його на роботі.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 4 березня 2011 р. о 19 год. 45 хв. та 7 березня 2011 р. о 19 год. 30 хв. він знаходився на медичному прийомі в кабінеті лікаря ОСОБА_1, тобто, позивач знаходився на робочому місці.

9 березня 2011 р. заступником головного лікаря ОСОБА_4 та старшою медсестрою ОСОБА_5 був проведений адміністративний обхід робочого кабінету позивача, де у шафі для зберігання ліків було знайдено ретракціонну нитку та відтискну масу з простроченим строком зберігання. Позивачем за цією обставиною пояснив, що вказаними препаратами він не користувався, звідки вони взялись у шафі - не знає, можливо, йому їх підкинули.

14 березня 2011 р. відбувалося засідання профспілкового комітету КУ МСП №6, під час засідання ОСОБА_1 залишив його через погіршення стану здоров`я, однак засідання було продовжено за відсутності ОСОБА_1 та була дана згода на звільнення позивача.

З 14.3.2011 р. по 23.4.2011 р. ОСОБА_1 знаходився на лікарняному, вийшов на роботу 26.4.2011 р. і в той же день був звільнений.

Наказом № 51-К від 26.04.2011 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади завідуючого другим відділенням терапії на підставі ч.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку.

Крім того, під час хвороби ОСОБА_1, 15.3.2011 р., головним лікарем був виданий наказ № 29-К про скасування наказу № 15-Адм. від 18.5.2010 р. у звязку з порушенням власником законодавства про працю. Вказаним наказом ОСОБА_1 з 15.3.1011 р. поновлено на посаді завідуючого відділенням № 2.

Таким чином, від час надання 14.3.2011 р. профкомом згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючого, позивач таку посаду не займав, був лікарем. Іншого зібрання профкому не відбувалося.

Крім того, позивача було звільнено на підставі ч.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку, в той час, коли ці підстави передбачені ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що ОСОБА_1 було звільнено за систематичне порушення трудової дисципліни, оскільки не спростовані доводи позивача про упереджене ставлення до нього. Так, вже після звільнення позивача та повторного звернення його до суду, відповідач надав доповідну від 7.6.2011 р. про те, що ОСОБА_1 за березень 2011 р. здав не усю медичну документацію.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно зі ст. 236 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 8.2.1996 р., ОСОБА_1 просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 3374 грн. Позивач не бажає розрахунку оплати за час на день винесення рішення, просить лише станом на 16.6.2011 р., що є його правом.

Управління охорони здоровя Одеської міської ради 18.07.2011 р. надало відомості, що належним відповідачем в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу є комунальна установа Міська стоматологічна поліклініка № 6. ( а.с.157), тому суд вважає, що стягнення слід провести саме з відповідача. Суду не надано доказів, що за вказаними позовними вимогами стягнення підлягає з якоїсь іншої юридичної особи.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що в звязку із звільненням він переніс фізичні та душевні страждання, які привели до порушення стану душевної рівноваги.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у заявленій сумі є завищеними, з відповідача слід на користь позивача слід стягнути лише 700 грн.

Керуючись ст.10-11,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 235, 236, 237-1 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати незаконним наказ комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6 № 57-К від 26.04.2011 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючого терапевтичним відділенням № 2 на підставі ч.3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі у комунальній установі Міська стоматологічна поліклініка № 6 на посаді завідуючого терапевтичним відділенням № 2.

Стягнути з комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6 на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу - з загальної суми 3374 грн. з урахуванням прибуткового податку та інших зобовязальних платежів, в тому числі страхових внесків.

В частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в сумі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 700 грн.

Стягнути з комунальної установи Міська стоматологічна поліклініка № 6 на користь держави судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Пучкова І. М.