Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-135/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Микитина В.Я.;

при секретарі Вереснюк В.О.;

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку заподіяну дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду у розмірі 17654 грн. 95 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати за проведення експертизи транспортного засобу у розмірі 500 грн., а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_3 09.05.2010 року, керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц 711 державний номерний знак АВ2862-1, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, на автодорозі Київ-Чоп у с. Козьова Сколівського району Львівської області допустив зіткнення із належним йому транспортним засобом Фольксваген Пасат 2.0 16V GT державний номерний знак НОМЕР_1. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, йому заподіяно, згідно висновку експерта, матеріальну шкоду у розмірі 43154 грн. 95 коп.. Оскільки транспортний засіб відповідача ОСОБА_4 був застрахований, тому він отримав страхове відшкодування у розмірі 25500 грн., інша частина заподіяної матеріальної шкоди, тобто 17654 грн. 95 коп., залишається невідшкодованою. Крім того вважає, що окрім заподіяної матеріальної шкоди, йому також було завдано моральної шкоди, яка полягала у порушенні ритму життя, терпінні незручностей, виникненням конфліктів у сімї, і яку він оцінює у розмірі 5000 грн.. Оскільки відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, а власником транспортного засобу, яким було скоєно таку дорожньо-транспортну пригоду є відповідач ОСОБА_4, тому вважає, що обоє відповідачів повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну шкоду. У звязку з тим, що відповідачі добровільно відмовляються відшкодувати завдані збитки, він змушений звернутися із даним позовом до суду за місцем скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тобто місцем заподіяння шкоди.

Позивач ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про день та час судового розгляду справи, про що свідчить підтвердження Лунінецького районного суду Брестської області Республіки Білорусь про вручення документів (а. с. 58), заяви про перенесення судового розгляду справи, або ж про можливий розгляд справи у їх відсутності не подали, у звязку з чим суд вважав за доцільне проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно протоколу судового засідання, проведеного Лунінецьким районним судом Брестської області Республіки Білорусь 07.12.2010 року на виконання доручення про вчинення окремих процесуальних дій, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі з тих підстав, що насправді позивач ОСОБА_2 09.05.2010 року попросив відповідача ОСОБА_5 визнати свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди з метою недопущення тяганини. Однак, останній своєї вини у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди не визнає. Крім того, відповідачі вважають суму завданих збитків, на яку вказує позивач, завищеною і такою, що не відповідає дійсним обставинам, а проведеному експертному автотоварознавчому дослідженню по визначенні вартості матеріального збитку не довіряють і просять суд його до уваги не брати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його адвоката, взявши до уваги надані суду за місцем проживання пояснення відповідачів, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 09.05.2010 року близько 14 год. 50 хв. у с. Козьова Сколівського району Львівської області рухався транспортним засобом Мерседес-Бенц-711 державний номерний знак АВ2862-1, не дотримався безпечної дистанції руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався попереду, за що і був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України, що підтверджується копією постанови Сколівського районного суду Львівської області, винесеної 11.05.2010 року у справі № 3-488/10 р. і яка набрала законної сили (а. с. 19). Вказаний транспортний засіб належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, що підтверджується копією посвідчення про реєстрацію серії АНА № 088140, виданого 10.02.2009 року (а. с. 13).

Наявність зазначеної вище постанови суду спростовує твердження відповідача ОСОБА_3 в тій частині, що він не винуватий у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.05.2010 року, і не може нести відповідальність за неї.

Згідно Довідки вих. № 9/1-245 СК, виданої Батальйоном ДПС ДАІ при ГУ МВС України 07.06.2010 року (а. с. 16) та копії схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 17) транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_3, зіткнувся із транспортним засобом Фольксваген Пасат 2.0 16V GT державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС № 613161, виданого 18.12.2007 року (а. с. 9).

Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивача отримав ушкодження, які згідно Висновку № 229 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 16.06.2010 року судовим експертом-автотоварознавцем підприємцем ОСОБА_6 (а. с. 20- 31) складають матеріальний збиток (шкоду) у розмірі 43154 грн. 95 коп.. Зазначеному Висновку суд недовіряти підстав немає, оскільки такий складений у відповідності до вимог чинного законодавства України та кваліфікованою особою, що отримала відповідне свідоцтво.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а також цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_3, що підтверджується копією Полісу серії ВС № 9406834 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЗАТ СК Галицька(а. с. 14). Згідно вказаного Полісу строк його дії становив з 07 год. 20 хв. 09.05.2010 року по 08.09.2010 року включно, а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 25500 грн.. З листа Відділення ПАТ ВТБ Банквих. № 13/1715-08-02 від 22.02.2011 року (а. с. 63) вбачається, що позивач отримав від ЗАТ СК Галицькавідшкодування за заподіяну йому шкоду у розмірі 25500 грн., що також було підтверджено ним у судовому засіданні. Таким чином, СК Галицькасвої зобовязання згідно вказаного вище Полісу виконала у повному обсязі, у звязку з чим не було необхідності залучати її до участі у даній справі.

На підставі зазначеного, матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню позивачу, становить 17654 грн. 95 коп. (43154 грн. 95 коп. 25500 грн. = 17654 грн. 95 коп.).

Що стосується відшкодування позивачу моральної шкоди, то позовні вимоги у цій частині слід задовольнити частково, зокрема стягнути в його користь 1000 грн. заподіяної моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, суд бере до уваги той факт, що позивач зазнав душевних страждань у звязку із пошкодженням його майна (транспортного засобу), які полягали у порушенні ритму звичного для нього життя, незручностях пересування, виникненням постійних сварок у сімї, а також тому, що він протягом трьох місяців займався відновлювальними роботами транспортного засобу. Все це призвело до погіршення стану його здоровя.

У звязку із задоволенням у повному обсязі позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та частково про відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне також стягнути в його користь сплачене державне мито за подання позовної заяви до суду у розмірі 181 грн. 54 коп. (згідно квитанції № 11012 від 20.09.2010 року, а. с. 2), сплачені послуги за інформаційно-технічне забезпечення розгляду позовної заяви у розмірі 120 грн. (згідно квитанції № 11012 від 20.09.2010 року, а. с. 4), а також оплату за проведення експертизи у розмірі 500 грн. (згідно квитанції № 13 від 10.06.2010 року, а. с. 32).

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню в користь позивача, становить 19456 грн. 49 коп. (17654 грн. 95 коп. + 1000 грн. + 500 грн. + 181 грн. 54 коп. + 120 грн. = 19456 грн. 49 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України діяльність, повязана з використанням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для осіб, є джерелом підвищеної небезпеки, а шкода, завдана таким джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

На підставі вказаного вище, та враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_3 є особою, яка безпосередньо завдала шкоди, а відповідач ОСОБА_4 є особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, яким була завдана шкода, суд вважає за необхідне стягнути 19456 грн. 49 коп. з обох відповідачів у солідарному порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 62, 64, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно у користь ОСОБА_2 19456 (девятнадцять тисяч чотириста пятдесят шість) грн. 49 коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин