АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2234/11 Справа № 22ц-8882/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Костюченко Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позову посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що між позивачем та відповідачем 13 квітня 2005 року був укладений та нотаріально посвідчений договір позики відповідно до якого відповідачка взяла в борг у позивача 79 200 гривень ( еквівалент 15 000 доларів США) з кінцевим терміном повернення 13.05.2005 року.

Факт отримання грошей не заперечується відповідачем, але в заперечення проти позову відповідачка вказала на те, що всі гроші повернула позивачу у повному обсязі ще у квітні 2005 року. Позивач їй писав розписку, але вона її загубила. Просила застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності.

Врахувавши вказані обставини, відсутність доказів про продовження строку дії договору позики, те що позивач звернувся до суду із позовом тільки 28 вересня 2009 року, а також вимоги закону щодо позовної давності, суд обґрунтовано вказав на відсутність у позивача поважних причин пропущення позовної давності. А тому суд відмовив у позові відповідно до вимог ст.267 ЦК України - внаслідок спливу позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач постійно просив позивача відстрочити повернення боргу, та не просив в суді застосувати строк позовної давності, а суд його застосував самостійно є безпідставними.

В запереченнях на позов до суду першої інстанції відповідачка заявляла про сплив позовної давності для звернення до суду та відсутність поважних причин пропущення позовної давності, а тому просила в задоволенні позову відмовити. (а.с.30-31). Вказані доводи відповідачка підтвердила і в суді апеляційної інстанції.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази про домовленість сторін продовжити строку дії договору позики, а сама відповідачка заперечувала про наявність такої домовленості та посилалась на те, що сума боргу нею повернута позивачу у повному обсязі своєчасно, а тому такими доказами не можуть бути лише пояснення самого позивача.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: