Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2011 р. Центрального районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Вайсенштейн А.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який є її сином, про стягнення аліментів на її утримання в зв`язку з досягненням нею віку непрацездатності.

Позивачка вказує на те, що є пенсіонеркою, хворіє, потребує додаткового лікування, а її доходу не вистачає на лікування. Її син ОСОБА_2 вже досяг повноліття, але в добровільному порядку допомагати їй матеріально відмовляється, проживає окремо.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки відповідач не має постійного доходу, працює неофіційно.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на теперішній час не має фінансової можливості надавати допомогу матері, оскільки ніде не працює, не може знайти роботу, оскільки не має ніякої освіти, деякий час працював вантажником, але через хворобу поперека був звільнений. Крім того, він через неприязнені стосунки з матірю та непридатність житла за місцем прописки не має можливості проживати в батьківському будинку, вимушений наймати житло, що також потребує додаткових коштів. Також зазначив, що мати з 16 років його не доглядала, не надавала матеріальної допомоги, він жив з братом у тимчасовій будівлі літньої кухні на подвірї її будинку, вона взагалі його покинула, виїхавши за межі України, залишивши без засобів існування, ніяким чином не сприяла у отриманні ним освіти, яку він бажав отримати з дитинства, його виховував і утримував старший брат.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 , 1955 року народження. Батько відповідача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком у розмірі 874, 26 грн. щомісяця, хворіє на варикозну хворобу нижніх кінцівок, потребує додаткового лікування.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2011 року, з іншого сина позивачки ОСОБА_4 , стягнуті аліменти на утримання матері у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 листопада 2010 року і до її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ст.. 204 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`від 15 травня 2006 р., повнолітні дочка, син зобов`язаний утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, якщо буде встановлено, що мати ухилялася від виконання своїх батьківських обовязків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більше як три троки.

У відповідності до ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати матеріальний та сімейний стан сторін, взяти до уваги можливість одержання утримання від інших дітей.

Як встановлено в судовому засідання за поясненнями сторін, близько року відповідач не проживає з матрію через неприязне ні стосунки та відсутність умов проживання. З початку літа 2009 року позивачка намагалася виїхати на постійне місце проживання до Росії, залишивши 16-річного сина на утримання старшого брата, не залишивши йому коштів на існування. Діти з того часу проживали у тимчасовій будівлі літньої кухні на подвір`ї її домоволодіння в неналежних умовах, без водопостачання та опалення, що підтверджується поясненнями начальника Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї неповнолітнього ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 від 15 грудня 2009 року. Позивачка в судовому засіданні не заперечувала той факт, що ОСОБА_5 проживав у літній кухні з старшим братом, а вона у будинку, що поїхала на три місяці до Росії, забравши пенсію сина , яку він отримував в зв`язку з втратою годувальника, з собою, залишивши йому кіз та корову, яку він повинен був доглядати і сам отримувати дохід від продажу молока. Також позивачка підтвердила той факт, що відключила електропостачання до помешкання дітей, забрала газову плиту, шланги для отримання води зі скважини, тому що вони, в тому числі неповнолітній ОСОБА_5 зі своєї пенсії, не оплачували ці комунальні послуги; що відмовлялася пускати ОСОБА_5 до будинку, оскільки вважала його крадієм, перешкоджала у його прописці за місцем проживання та отриманні паспорту. Підтвердила, що з літа 2009 року дійсно не проживала разом з дітьми, не готувала їм їсти.

Таким чином, суд вважає встановленими, що з літа 2009 року позивачка ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно відповідача, який на той час був неповнолітнім.

Разом з тим, суд бере до уваги, що до цього часу позивачка виконувала свої обов`язки по вихованню та утриманню сина, отже є підстави для застосування ч. 2 ст. 204 СК України щодо присудження аліментів на строк у три роки.

При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача місця роботи, отримання позивачкою утримання від іншого сина в значній грошовій сумі.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 50 грн. щомісячно протягом трьох років з часу подачі позову, тобто до 14 липня 2014 року.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог у розмірі 50 грн.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з 14 липня 2011 року і до 14 липня 2014 року .

Стягнути з ОСОБА_2 50 грн. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.