АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/4204/11 Суддя доповідач Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючої судді - Міненкової Н.О.

Суддів - Ларенка В.І., КолтуновоА.І.

При секретарі - Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 липня 2011 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3 про розірвання договору про сумісну діяльність, -

встановила

в травні 2011 року заявниця звернулась до суду із заявою про поворот виконання рішення суду. В обґрунтування посилалась на те, що у листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом і у порядку забезпечення позову 24 листопада 2010 року винесено ухвалу про накладення арешту та заборону на відчуження та користування на товарно - матеріальні цінності. В ухвалі зазначено перелік майна на суму 27821,97, яке необхідно передати на зберігання ОСОБА_3. Ухвала суду була виконана.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та 02. березня 2011 року виданий виконавчий лист про розірвання договору про сумісну діяльність. Виконавче провадження відкрите 12 березня 2011 року, а 24 березня 2011 року проведені виконавчі дії і усе майно з торгівельної точки було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2.

04 травня 2011 року була розглянута судовою колегією судової палати апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищевказане рішення суду, яка була задоволена частково. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 лютого 2011 року було скасовано, а провадження по справі закрито. Звертаючись із заявою про поворот виконання рішення ОСОБА_1 вказувала на вищевказані обставини та на норми статей 380-381 ЦПК.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що заявниця повинна звернутися із заявою про скасування засобів забезпечення позову так як питання про вилучення майна даним рішенням не вирішувалося, з чим не погодилась ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить її скасувати як необгрунтовану.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія не знаходить підстави для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 24 листопада 2010 року в порядку забезпечення позову був накладений арешт та заборона на відчуження на товарно - матеріальні цінності які знаходилися на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4, усього на суму 27821,97 грн.( а.с. 23). 17 лютого

2011 року рішенням Лозівського міськрайонного суду м. Харкова були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про сумісну діяльність.( а.с. 54). В березні 2011 року до суду звернувся відділ виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції про роз,яснення зазначеного рішення.( а.с. 62). Ухвалою того ж суду від 18 березня 2011 року суд роз,яснив порядок виконання рішення та зазначив щодо забов,язання ОСОБА_1 залишити торгівельну точку за адресою : м. Харків, вул. Р. Люксембург,54.( а.с. 73) 22 березня ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на рішення суду від 17 лютого 2011 року. Ухвала про розяснення рішення не оскаржувалася^ а.с. 76). За результатами розгляду апеляційної скарги рішення суду від 17. лютого 2011 року було скасовано, провадження у справі закрито.( а.с. 101). Між тим, згідно з актом державного виконавця від 24 березня 2011 року майно на яке був накладений арешт та заборона відчуження згідно з ухвалою судді від 24 листопада 2010 року було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 ( а.с. 114-117) та розібрано торгівельну палатку в якій це майно знаходилося. Заявниця в заяві про поворот виконання рішення суду та в апеляційній скарзі посилалась на те, що зазначені дії державних виконавців були неправомірними, між тим, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України.

Відповідно до ст. 381 ЦПК, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом апеляційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа.

Як вже було зазначено вище, рішенням Лозівського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору про сумісну діяльність. Ухвала суду від 18 березня 2011 року про роз,яснення судового рішення, якою було забов,язано ОСОБА_1 залишити торгівельну точку за адресою: м. Лозова, ВУЛ. р. Люксембург,54( перший поверх) не оскаржувалась і набрала чинності.

В заяві про поворот виконання рішення суду від 17.02.2011 року ОСОБА_1 просила здійснити поворот виконання зазначеного рішення , та повернути їй майно, яке було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 Але вказаним рішенням питання про повернення майна не вирішувалось.

Згідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Керуючись ст..218,303,312,317,319 ЦПК України судова колегія,

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Лозівського міськрайоннго суду від 13 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді