Справа № 22-ц-1319/2011 Провадження № Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Цибенко І.В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, та представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у вікритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2011 року в cправі за позовом ОСОБА_7 до відкритого акціонерного товариства „ Банк „Демарк" , третя особа -фізична особа-підприємець ОСОБА_8, про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2011 року, ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в ході розгляду справи було встановлено, що в додатку до кредитного договору стояв не його підпис, що було підтверджено висновком експерта, i таким чином розмір основного зобов"язання збільшився вдвічі, а тому у відповідності із ст.599 ЦК договір поруки №702/1 від 2 серпня 2007року слід вважати припиненим з моменту зміни обсягу основного зобов"язання. Апелянт зазначае, що суд дійшов до неправильного висновку про відсутність такого способу правового захисту, як визнання договору поруки припиненим, оскільки п.7 ст. 16 ЦК України передбачений такий cnoci6 захисту цивільних прав та інтересів як припинення правовідношення , i позов підпадає саме під цей cnoci6 захисту прав.

Вислухавши суддю -доповідача, доводи та заперечення представників сторін, обговоривши доводи апелящйної скарги та перевіривши матеріали справи,

апеляційний суд вважае, що апеляційна скарга підлягае відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відсутність правової підстави для визнання поруки припиненою.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи i вимогам закону.

По справі встановлено, що 02.08.2007 року між ВАТ „Банк „Демарк " та ФОГ ОСОБА_8 був укладений кредитний договір №702 про надання останньому кредиту максимальним лімітом заборгованості 150000грн., строком по 31 липня 2009року(ас.30).

02.08.2007 року між банком i ОСОБА_7 був укладений договір порука №702/1, за яким поручитель зобов"язався відповідати за зобов"язаннями ОСОБА_8, що виникли з кредитного договору, а саме, порушення сплати кредиту, сплати нарахованих процектів та винагороди згідно з умовами кредитного договору, сплати неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту(ас.27).

14.11.2007 року між сторонами підписано договір №1 про зміну договору поруки №702/1 в1д 02.08.2007 р., що не заперечується позивачем(ас.28).

Як встановлено судом та вбачаеться з матеріалів справи, згідно з договором №° про внесения змін до договору поруки №702/1 від 02.08.2007 року укладеного 23 квітня 2008 року змінено п. 1.2 договору поруки i зокрема процентна ставка за кредитом збільшено з 24% річних до 26% річних. Підпис від імені ОСОБА_7 в граф1 „Поручитель" в договорі виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою(ас.98-101).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору банк має право на зміну процентної ставки за користування кредитом в разі зміни облікової ставки Національного банку України.

Цивільний кодекс України у стати 553 визначає поруку як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'"язку. Порука має похідний характер від забезпечуваного нею зобов"язання-своечасного повернення кредиту за кредитним договором.

Статтею 509 цього Кодексу визначені підстави припинення зобов"язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов"язання припиняеться частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов"язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється зокрема у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, закон пов"язує припинення договору поруки iз зміною основного зобов"язання за відсутності згоди поручителя, а не із зміною будь-яких додаткових умов основного зобов"язання, забезпеченого порукою, а тому внесения змін до кредитного договору в частині зміни процентів не змінило основного зобов"язання та не збільшило обсяг його відповідальності. Сплата процентів за користування кредитними коштами е зобов"язанням позичальника, що витікає з кредитного договору. Проценти є платою за кредит, а не рівнем відповідальності в зв"язку з чим, підвищення плати за користування кредитними коштами не є шдвищенням рівня відповідальності.

Договором поруки від 2 серпня 2007 року сторони обумовили, що дія даного договору припиняється з припиненням забезпеченого порукою зобов"язання (п.4.1).

Виходячи із приписів вищевказаних норм цивільного законодавства та умов договору, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що такого способу захисту, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненою у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, законодавством України не передбачено, не передбачає такого способу й укладений між сторонами договір поруки.

Таким чином, припинення правовідносин (зобов"язань) здійснюється у cnoci6, визначений договором чи законом. Заявлені позивачем вимоги не відповідають визначеним законом способам захисту судом цивільних прав.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке виникнуло до порушення, примусове виконання обов"язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної(немайнової) шкоди, визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових i службових oci6. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільним законодавством підстави припинення поруки застосовуються тільки в позасудовому порядку i такого способу захисту прав, як визнання в судовому порядку поруки припиненою у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, законодавством України не передбачено. Не передбачає такого способу захисту i укладений договір поруки. Вимога позивача за своєю суттю є вимогою встановити юридичні факти, які мають встановлюватися судом лише під час вирішення спору про право, а тому вимоги позивача не можуть виступати самостійним предметом спору i відповідно способом захисту.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що позов ОСОБА_7. є обгрунтованим підпадає під cnoci6 захисту прав який визначений ст. 16 ЦК i зокрема, припинення правовідношення між позивачем та Банком на підставі ст.559 ЦК. Оскільки припинення правовідношення застосовується, як правило, у разі невиконання чи неналежного виконання боржником CBOIX обов"язків i до них відносяться позови про розірвання цивільно-правових договорів, про визнання угоди такою, що не підлягає виконанню, тощо.

За таких обставин посилання в апеляційній скарзі на порушення судом ст.559 ЦК апеляційний суд вважає непереконливим.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду, яке відповідає матеріалам справи i вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: