_____________________________________________________________________________
Справа№2-3937/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2011 року, Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною

та визначення форми способи у часті у вихованні дитини,

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про визначення місця проживання дитини, стягнення додаткових витрат на дитину та зобовязання здійснювати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити форми способи участі у вихованні малолітнього сина, а саме: встановити йому графік спілкування не менше чотирьох годин 4 будніх днів та одну вихідну добу на тиждень, та зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати йому влаштувати малолітнього ОСОБА_3 до Одеського навчально-виховного комплексу приватного типу Ступені.

Представник позивача посилалася на те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, яка останнім часом чинить ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з сином. Малолітній ОСОБА_3 страждає затримкою психо-мовного розвитку, та потребує судинної терапії, занять з дефектологом та психологом, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією влаштувати малолітнього сина до Одеського навчально-виховного комплексу приватного типу Ступені, однак ОСОБА_2 відмовилася від даної пропозиції.

ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1, який неодноразово уточнювала та просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, визначити форми участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином щовівторка та щочетверга з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, стягувати з ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, заборонити ОСОБА_1 без її згоди забирати малолітнього сина з дитячого садка.

ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав, вважав, що визначений ОСОБА_2 час для спілкування з сином не достатній для приділення уваги малолітньому сина, оскільки він має намір відвідувати з сином лікарів для проведення належного обстеження стану здоровя сина та його лікування.

Представник Київського районної адміністрації Одеської міської ради підтримала висновок від 21 листопада 2011 року щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матірю ОСОБА_2, інші питання залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представників, представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягаючими частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2007 року народився ОСОБА_3, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які сумісно не проживають. Між батьками малолітнього ОСОБА_3 не досягнута згоди щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, визначення форми і способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, спір щодо дитячого навчального закладу, та розміру додаткових витрат на дитину.

Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матірю, лише у винятковій ситуації.

З метою дотримання прав та інтересів дитини, судом було доручено Київській районній адміністрації Одеської міської ради провести обстеження житлово-побутових умов батьків малолітнього, вивчити інші обставини та розглянути питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 на засіданні органу опіки та піклування.

Згідно з висновком Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21 листопада 2011 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матірю ОСОБА_2В, з чим погоджується й суд.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Частиною 1,2,3 ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При визначенні способу участі одного з батьків суд повинен врахувати: вік та стан здоровя дитини, поведінку батьків, а також інші обставини, які мають значення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що батько малолітнього ОСОБА_3 бажає приймати активну участь у вихованні свого сина, він стурбований долею та станом здоровя дитини, однак дійти згоди з даних питань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть.

Малолітній ОСОБА_3 страждає затримкою психо-мовного розвитку, та потребує судинної терапії, занять з дефектологом та психологом, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією влаштувати малолітнього сина до Одеського навчально-виховного комплексу приватного типу Ступені, однак ОСОБА_2 вважає не доцільне змінювати навчальних заклад.

Відповідно до психо-педагогічної характеристики, складеної логопедом, вихователем, та психологом ОСДНЗ Ясла-садок № 193малолітній ОСОБА_3 має проблеми емоційно- волевої сфери, когнітивних процесів поведінки, що потребує, підвищеної уваги корекційної роботи спеціалістів. Важливим є те, що рівень розуміння та сприйняття у малолітнього ОСОБА_3 напряму залежить від його соматичного та нервового стану, від психічної активності, встановлення контакту з вчителями, у звязку з чим ОСОБА_3 неможна змінювати вчителів.

При викладених обставинах, суд вважає позов ОСОБА_4 в частині зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод щодо влаштування малолітнього ОСОБА_3 до Одеського навчально-виховного комплексу приватного типу Ступеніне підлягаючим задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення форми способи участі у вихованні малолітнього сина, а саме: встановлення йому графіку спілкування не менше чотирьох годин 4 будніх днів та одну вихідну добу на тиждень, суд вважає їх підлягаючими частковому задоволенню.

Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у висновку від 2 серпня 2011 року вважав за доцільне визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом встановлення систематичних побачень щовівторка та щочетверга з 16 години 00 хвилини до 20 години 00 хвилин, та щосуботи та щонеділі з 9 години 00 хвилини до 13 години 00 хвилин.

Враховуючи вік малолітньої дитини та особливо стан її здоровя, а також готовність батька у визначені йому часи відвідувати медичних фахівців для поліпшення стану здоровя дитини, суд вважає за можливе визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних щотижневих зустрічей, а саме: щовівторка з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щочетверга з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щосуботи з 9 години 00 хвилини до 16 години 00 хвилин, щонеділі з 9 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин, без присутності ОСОБА_2 та інших осіб.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, суд вважає їх не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, (серед яких законодавцем зазначена й хвороба), додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У судовому засіданні встановлено, що до листопада 2011 року ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1700 гривень, щомісячно, тобто практично в два рази більше ніж встановлений Державою прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2011 року був зменшений розмір аліментів з 1700 гривень на 1/3 частину доходів ОСОБА_1, однак рішення не набрало чинності у звязку з його оскарженням ОСОБА_2

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 посилалася на те, що вона ніде не працює, оскільки дитина постійно хворіє, та значну частину грошових коштів вона витрачає на купівлю ліків як для дитини так і для себе.

Однак слід зазначити, що законодавець поклав в обовязок утримувати дитину як батьку так і матері.

ОСОБА_2 не працює, не має доходу, а тому матеріально не утримує свого сина.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду, ОСОБА_2 не представлено жодного доказу щодо її потреби у додаткових витрат на дитину.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України ст. 159, 161, 185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення форми способи у часті у вихованні дитини, та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення додаткових витрат на дитину та зобовязання здійснювати певні дії задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_2.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних щотижневих зустрічей, а саме: щовівторка з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щочетверга з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щосуботи з 9 години 00 хвилини до 16 години 00 хвилин, щонеділі з 9 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин, без присутності ОСОБА_2 та інших осіб.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щовівторка з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щочетверга з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, щосуботи з 9 години 00 хвилини до 16 години 00 хвилин, щонеділі з 9 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин.

В інших частинах позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення форми способи у часті у вихованні дитини, та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, стягнення додаткових витрат на дитину та зобовязання здійснювати певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Калініченко Л. В.