АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/157/11 Справа № 22ц-9052/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів В аренко О .П., ОСОБА_2

при секретарі Костюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 банк Аваль» про поділ спільного майна подружжя, -

встановила:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково; позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 задоволено частково та поділено рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності наступним чином: залишено за ОСОБА_4 рухоме Майно загальною вартістю 225 732,78 грн., а саме: транспортний засіб: легковий-седан-В Mazda-3, 2006 р.в., д/н АЕ 1213 С А, спальний гарнітур (дубовий ручна робота), сервант (дубовий ручна робота), шафа «Стенлі», диван, кухонний столовий комплект (стіл та 4 стільця), дитячі вбудовані меблі, телевізор «NEC», 2-і підставки під апаратуру, 2-і стойки під CD-диски, колонки для домашнього кінотеатру «B&W» (6 шт.), колонки для CD-програвача «DALI» (2 шт.), пральна машинка «BOSCH», газова плита «BOSCH», холодильник «ЫВНЕРЛ», DVD «ARKAM», звуковий процесор «Rotel», посилювач «Rotel», DVD - плеєр «PSP - 3», комп'ютер «Samsung», принтер «EPSON», ноутбук «SONY», акваріум, іонізатор повітря «DAIKIN»; залишити за ОСОБА_3 наступне рухоме та інше майно загальною вартістю 301 832 грн., а саме: транспортний засіб: легковий-седан-В Audi-A6, 2005 р.в., д/н АЕ 4200 AM; DVD, посилювач та процесор «WAC». Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12 та на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. З, кв. 271, припинивши право власності ОСОБА_3 на дані об'єкти нерухомого майна. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 29 900,78 грн. за частки у вказаному нерухомому майні згідно проведеного розрахунку шляхом зобов'язання ТУ ДСА у Дніпропетровській області виплатити з рахунку 6709 ГУ ДКУ у Дніпропетровській області вказану грошову суму, розміщену як депозит ОСОБА_4 01 березня 2011 року по квитанції № 15. Решту депозиту в сумі 849,22 грн. повернуто ОСОБА_4 В решті вимог за первісним та зустрічним позовах - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність рішення суду, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та просить рішення скасувати в частині визнання права власності за ОСОБА_4 на будинок та квартиру і ухвалити в цій частині нове рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно ст. 309 ЦПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_6 з ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року вказаний шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області 28 вересня 2010 року з ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання дітей.

За час перебування у шлюбі сторони придбали майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1; будинок за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, 12; транспортні засоби легковий-седан-В Mazda-З, легковий-седан-В Audi-Аб; рухоме майно у вигляді: спального гарнітуру (дубовий ручна робота); серванту (дубовий ручна робота); шафи -«Стенлі»; дивану; кухонного столового комплекту (стіл та 4 стільця); дитячих вбудованих меблів; телевізору «NEC»; 2-х підставок під апаратуру ; 2-х стойок CD -диски; колонок для домашнього кінотеатру «B&W» ( 6 шт.); колонок для CD - програвана «BOSCH»; пральної машинки - «BOSCH»; газової плити «BOSCH»; холодильника «ЬІВНЕРЛ »; DVD «ARKAM», звукового процесору «Rotel», посилювача «Rotel», DVD -плееру «PSP - 3», комп'ютеру «Samsung», принтеру «EPSON», ноутбуку «SONY», акваріуму, іонізатору повітря «DAIKIN», DVD, посилювача та процесору «WAC».

Право власності на квартиру та домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_4 Домоволодіння обтяжене іпотекою на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» оскільки для його придбанні ОСОБА_4 С М. були залучені відповідні кредитні кошти в сумі 1 129 898 грн.

Суд першої інстанції враховуючи вищевказані обставини справи та керуючись ст. ст, 60, 63, 68-70, 71 СК України, ст. ст. 179, 364, 365 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_4 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнив частково та поділів рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. При цьому визнав за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12 та на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, припинивши право власності ОСОБА_3 на дані об'єкти нерухомого майна; стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 29 900,78 грн. за частки у вказаному нерухомому майні, решту депозиту повернув ОСОБА_4

При цьому, вирішуючи питання щодо поділу нерухомого майна суд виходив із того, що позивачем за первісним позовом надано суду докази перерахування ним на депозит суду коштів в якості можливої компенсації вартості частки нерухомого і рухомого майна, яке підлягає поділу. Зважаючи на наявні інтереси неповнолітніх дітей суд відступив від загального правила, встановленого ст.69-70 СК України. Окрім цього, в обґрунтування рішення суд зазначив, що саме ОСОБА_4 займалася утворенням та наповненням сімейного бюджет, здійснювала необхідні дії щодо утримання нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. З, кв. 271 та будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12. Також, ухвалюючи рішення по справі в частині визнання за позивачкою права власності на домоволодіння суд зазначив, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами домоволодінням користується ОСОБА_4 Враховуючи, що у квартирі мешкає ОСОБА_4 з двома неповнолітніми дітьми та приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 фактично утворив нову сім'ю, мешкає за іншою адресою та є забезпечений житлом в іншому місці, суд вирішив за доцільне визнати за ОСОБА_4 право власності на спірну квартиру та стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 29 900,78 грн. за його зменшену частку у вказаному нерухомому майні.

Але з висновками суду, щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на будинок та на квартиру і стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за частки у вказаному нерухомому майні погодитися не можна з наступних підстав.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12, судом помилково не враховано, що спірне домоволодіння згідно кредитного договору № 014/140067/3101/74 від 14 листопада 2007 року, укладеному між ПАТ «ОСОБА_5 банк Аваль»та ОСОБА_4 є забезпеченням зобов'язань позичальника та предметом іпотеки.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України власністю подружжя,що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна,за винятком тих,які згідно із законом не можуть їм належати(виключені з цивільного обороту). Борг за кредитним договором не погашено та ПАТ «ОСОБА_5 банк Аваль» направило позивачу вимогу, щодо дострокового виконання кредитних обов'язків.

Отже вимоги сторін щодо поділу домоволодіння задоволенню не підлягають,оскільки спірне домоволодіння за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12 знаходиться в іпотеці.

Позовні вимоги щодо розподілу коштів сплачених за кредит сторони не заявляли і це не позбавляє їх права звернення до суду з вищевказаним позовом.

Що стосується вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, то судом зроблено хибний висновок про те, що в даному випадку необхідно відступити від засади рівності часток подружжя та задовольнити її вимоги визнавши право власності на спірну квартиру стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за частки у вказаному майні.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Проте збільшуючи частку ОСОБА_4 суд не навів обставин, що мають істотне значення для такого збільшення.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки при розгляді вимог ОСОБА_4 не було встановлено жодних підстав передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України та ОСОБА_4 не зверталась до суду із вимогою про припинення права ОСОБА_3 на частку у спільному майні, то суд помилково визнав за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру та стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_4 права особистої приватної власності на будинок та на квартиру, припинивши право власності ОСОБА_3 на дані об'єкти нерухомого майна та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в цій частині відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки колегія суддів не знаходить підстав для відступу від засади рівності часток при поділі спірної квартири, то вимоги ОСОБА_3, щодо визнання права власності на 1Л квартири слід задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає частковому скасуванню з ухваленням по справі в цій частині нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року в частині визнання за ОСОБА_4 права особистої приватної власності на будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Полтавська, буд. 12 та на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. З, кв. 271, припинивши право власності ОСОБА_3 на дані об'єкти нерухомого майна та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 29 900 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 78 коп. за частки у вказаному нерухомому майні згідно проведеного розрахунку шляхом зобов'язання ТУ ДСА у Дніпропетровській області виплатити з рахунку 6709 ГУ ДКУ у Дніпропетровській області вказану грошову суму, розміщену як депозит ОСОБА_4 01 березня 2011 р. по квитанції № 15. та повернення решти депозиту у розмірі 849, 22 ОСОБА_4 - скасувати та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в цій частині - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання права власності на Уг частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. З, кв. 271, залишивши у власності ОСОБА_4 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. З, кв. 271.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: