Справа № 2-690/11
23 травня 2011 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
В складі: головуючого судді - Гудков С. В.
при секретарі Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3
М.Ю. про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свій позов тим, що 16.06.2010 року близько 14 годин 20 хвилин відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в присутності третьої особи ОСОБА_4, який мав право на керування цим транспортним засобом за дорученням прибув до магазину «Веселка», розташованого в м.Лубни, вул. Радянська 105, Полтавської області. Після чого, знаходячись у вказаному місці, маючи недостатні навички керування транспортним засобом, здійснюючи виїзд з прилеглої біля будинку № 105 по вул. Радянська в м.Лубни території праворуч на головну дорогу вул.Радянської, не переконавшись в безпеці свого маневру, проявив неуважність, грубо порушуючи правила дорожного руху України, не надав переваги в русі транспортним засобам, які рухались по дорозі а саме водію невстановленого слідством скутера, внаслідок чого створив небезпеку для руху і з метою уникнення зіткнення з мопедом допустив наїзд позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що сиділи на лавочці автобусної зупинки громадського транспорту «Веселка» .
Відповідно до актів судово-медичного обстеження в результаті даного ДТП ОСОБА_1 - отримала тілесні середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я. ОСОБА_2 - отримав легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров'я.
По факту ДТП була порушена кримінальна справа, де ОСОБА_1 була визнана потерпілою і 18 лютого 2011 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєні злочину передбаченого ст.. 286 ч.І КК України і призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно ст.75 КПК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 1 рік.
Засуджений ОСОБА_3 матеріальні витрати на лікування ОСОБА_1 станом на 18.02.2011 р. частково відшкодував. У даній кримінальній справі потерпілою ОСОБА_1 також був в порядку ст.ст. 28,50 КПК України заявлений позов про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_4., але в судовому засіданні судом було роз'яснено,що позов був пред'явлений не до тієї особи і тому за заявою дана позовна вимога була залишена без розгляду.
В судовому засіданні позивачі та їх представник в особі адвоката ОСОБА_5 позов підтримали, прохали його задовольнити .
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились без поважних причин, про час, місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення.
23.05.2011 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі на наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, докази справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чим вчинені вони цією особою.
З вироку Лубенського міськрайонного суду від 18.02.2011 року (а.с.19-20), який набрав законної сили 05.03.2011 року вбачається, що 16.06.2010 року близько 14 годин 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в присутності третьої особи ОСОБА_4, який мав право на керування цим транспортним засобом за дорученням, прибув до магазину «Веселка», розташованого в м.Лубни, вул. Радянська 105, Полтавської області. Після чого, знаходячись у вказаному місці, маючи недостатні навички керування транспортним засобом, здійснюючи виїзд з прилеглої біля будинку № 105 по вул. Радянська в м.Лубни території праворуч на головну дорогу вул.Радянської, не переконавшись в безпеці свого маневру, проявив неуважність, грубо порушуючи правила дорожного руху України, не надав переваги в русі транспортним засобам, які рухались по дорозі а саме водію невстановленого слідством скутера, внаслідок чого створив небезпеку для руху і з метою уникнення зіткнення з мопедом допустив наїзд позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що сиділи на лавочці автобусної зупинки громадського транспорту «Веселка» .
Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забито-розчавленої рваної рани в верхній третині правого стегна з відшаруванням шкіри та м'ягких тканин до м'язів, гематоми по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині по передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в верхній та в середній третині, по зовнішній поверхні лівого гомілка в середній третині, по зовнішній поверхні лівої гомілки - ступневого суглобу, ділянки депігментації по задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, яка є наслідком загоювання садна, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я.
Згідно акту судово-медичного дослідження № 247 від 16.06.2010 року (а.с.14), ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден верхніх кінцівок синця по задній поверхні грудної клітки справа, забою м'ягких тканин грудної клітки справа, забою м'ягких тканин грудної по передній поверхні, могли утвориться від дії тупого предмету при ударі об такі, можливо в указаний строк та при вказаних обставинах і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень,що не спричинили короткочасний розлад здоров'я.
Вищезазначеним вироком суду від 18.02.2001 року відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєні злочину передбаченого ст.. 286 ч.І КК України і призначено покарання у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно ст.75 КПК України звільнений від
відбуття покарання з іспитовим терміном на 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті .
Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню витрати на правову допомогу, а на користь держави судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.1167 ЦК України, ст.10, 60, 88, 224-225 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3500 гривень моральної шкоди, 500 гривень витрат на юридичну допомогу, а всього 4000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 17 гривень судового збору та 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення .
Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_6