Біляївський районний суд Одеської області

05.08.2011 Справа № 2-1228/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2011 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: судді Мельничук Н.І.

при секретарі Пилаєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки удаваною, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 09 листопада 2006 року між нею та відповідачкою по справі ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно вимог якого вона передала відповідачці 2000 доларів США, строком до 09.11.2008 року.

Позивачка вказує, що на її неодноразові вимоги повернути кошти відповідачка не реагувала, а тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 16000 гривень заборгованості за договором позики; 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 453,83 гривень; збільшення розміру боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 2226,20 гривень та 306,80 гривень судових витрат.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому просить визнати удаваною розписку від 09.11.2006 року та стягнути з ОСОБА_1 220 гривень судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що в 2005 році помер її чоловік брат позивачки ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до нею та її дітей про визнання втратившими право на житло. За результатами розгляду даної справи ними було досягнуто мирової угоди. Згодом ОСОБА_1 вирішила продати спірний будинок та вони домовились, що та сплатить їй 15000 доларів США. Після договору купівлі-продажу ОСОБА_1 дала їй 13000 доларів США, але вона нагадала їй про домовлені 15000 доларів США. Та ОСОБА_1 надала їй 2000 доларів США але попросила написати розписку, щоб її чоловік не переймався. ОСОБА_1 запевнила її, що повернення коштів ніхто вимагати не буде.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 на задоволенні свого позову наполягали, а зустрічний позов не визнали, вказуючи, що ОСОБА_2 дійсно взяла у позивачки кошти, але ухиляється від їх повернення.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 на задоволенні свого позову наполягала в повному обсязі, а позов ОСОБА_1 не визнала, вказуючи, що вона дійсно брала кошти та писала розписку, але вони домовились, що гроші ніхто вимагати не буде.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_2 дійсно позичала у ОСОБА_1 кошти в розмірі 2000 доларів США на купівлю будинку та власноруч писала розписку.

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та відповідачкою по справі ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивачка передала відповідачці 2000 доларів США, строком до 09.11.2008 року. Вказана обставина підтверджується відповідною розпискою написаною власноруч ОСОБА_2 , поясненнями позивачки ОСОБА_5 .

Твердження позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , щодо того, що вказана розписка є удаваною, яка прикриває фактичні правовідносини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 не заперечувала той факт, що вона отримала від ОСОБА_1 2000 доларів США та власноруч написала розписку.

Доказів того, що вказану суму в розмірі 2000 доларів США ОСОБА_1 повинна була передати ОСОБА_2 від продажу житлового будинку, позивачка за зустрічним позовом суду не представила.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 за договором позики від 09.11.2006 року складає 18680,03 гривень, з них: основна заборгованість 16000 гривень, з урахуванням, що на день звернення до суду 1 долар США = 8,00 гривень; 3 % річних = 453,83 гривень, враховуючи, що прострочка складає 476 днів; індекс інфляції за 2008-2010 р.р. склав 2226,20 гривень.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09.11.2006 року, з урахування 3 % пічних та індексу інфляції в розмірі 18680,03 гривень та судові витрати в розмірі 306,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 625 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в розмірі 18680,03 гривень та судові витрати в розмірі 306,80 гривень, а всього 18986,83 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки удаваною відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя : Н.І. Мельничук