_____________________________________________________________________________
Справа№2-4630/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2011 року.

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашникової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення тимчасових мешканців,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_4 з квартири №97 у будинку №7 корпус 3 по вул.Варненська у м.Одесі, стверджуючи, що він як власник квартири позбавлений можливості нею користуватися. У судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав.

Представник відповідачів з позовом не погодився.

Суд вислухав представників сторін, вивчив надані до справи документи і встановив наступне:

Трикімнатна квартира №97 у будинку №7 корпус по вул.Варненська у м.Одесі належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 19 квітня 2011 року. За договором дарування дарителем квартири виступила дружина позивача ОСОБА_5, яка у 2008 році отримала цю квартиру у власність за договором дарування від своїх родичів: діда - ОСОБА_2,баби - ОСОБА_3 і тітки- Грабовської ОСОБА_6 спірній квартирі постійно проживають з 1975 року і мають реєстрацію за місцем проживання відповідачі ОСОБА_3, ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_5 в квартирі не проживали і не були зареєстровані. Всі витрати по утриманню квартири несуть ОСОБА_3: це оплата комунальних послуг, це ремонтні роботи по підтриманню належного стану жилих кімнат, підсобних приміщень, технічного обладнання квартири. Приймаючи в дар квартиру ОСОБА_1 був сповіщений про те, що в квартирі проживають ОСОБА_3.

Позивачева сторона стверджує, що відповідачі, відмовляючись в добровільному порядку виселитися з квартири, порушують його ОСОБА_1- право власності на цю квартиру, тому ОСОБА_1 і звернувся до суду з цим позовом в вимагає виселити відповідачів з належної йому квартири, посилаючись на ст.391 ЦК України.

Представник відповідачів, не визнаючи позов, посилався на такі доводи: у 2008 році між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 при укладанні договору дарування була досягнути усна домовленість про довічне користування ОСОБА_3 квартирою №97 у будинку №7 корпус 3 по вул.Варненська у м.Одесі; ОСОБА_3 ніколи не чинили перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою; ОСОБА_3 не мають іншого житла.

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав: згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У даному випадку позивач має у своєму володінні квартиру АДРЕСА_1 і він позивач - має право звернутися до суду з позовом про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, якщо протиправна поведінка інших осіб перешкоджає здійснювати йому права користування та розпорядження належною квартирою. Суд встановив, що відповідачі у 1975 році на відповідній правовій підставі набули права на користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1. Факт укладання договорів дарування зазначеної квартири як з боку ОСОБА_3 так і з боку ОСОБА_5 не позбавляє автоматично ОСОБА_3 права на користування жилими приміщеннями у цій квартирі. Суд не отримав будь-яких доказів щодо наявності протиправної поведінки ОСОБА_3, яка б перешкоджала ОСОБА_1 здійснювати право користування та розпорядження квартирою. Позивачева сторона не надала суду доказів того факту, що Гарбовські мають статус тимчасових мешканців у квартирі №97 у будинку №7 корпус 3 по вул.Варненська у м.Одесі. З урахуванням викладеного, суд вважає позов ОСОБА_1 не доведеним.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення тимчасових мешканців.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя : Калашнікова О. І.