Справа № 2-3319/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2011 року. Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Штепа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2011 року звернулася до суду із вищеназваним позовом, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату своєчасно аліментів на утримання спільної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 195930, 96 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.09.1994 року відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання спільної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, щомісячно. Незважаючи на цей обовязок, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з жовтня 2007 року по лютий 2011 року в сумі 25171 грн. 34 коп.

З 01 січня 2004 року набув чинності Сімейний Кодекс України, статтею 196 якого передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто пеня може нараховуватись тільки на ту суму заборгованості, яка виникла після 01 січня 2004 року.

Згідно ст.. 195 СК України. Заборгованість по аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку(доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому співвідношенні. Якщо боржник в цей час не працював заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснино, що передбачена ст.. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи не було встановлено та не було доведено самим відповідачем, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин.

Згідно довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ станом на 28.02.2011 року заборгованість по сплаті аліментів - 25171,34 грн.

Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, неустойка (пеня) стягується в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. 196 СК України, ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату своєчасно аліментів на утримання спільної дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі - 195930 ( сто дев»яносто п»ять тисяч дев»ятсот тридцять) грн. 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави мито в розмірі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: