РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року

Приморський районний суд м. Одеси, у складі

головуючої судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Ларіна Т.Г.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення моральної шкоди та судових витрат.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду з позовом до ОСОБА_2, тертьої особи фірми Капіталпро стягнення авансу у розмірі 11 200грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних, судовий збір у розмірі 112грн., ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн., та витрати на юридичну допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно угоди від 7 жовтня 2010 року про намір укладення правочину укладеної між ним та відповідачкою домовився укласти договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 та встановили строк укладання угоди, до 01.12.2010 року. Оскільки договір купівлі продажу укладений не був, а в рамках договору про намір укласти правочин позивач передав аванс у розмірі 2800 доларів США, що еквівалент, 22400 грн., з яких відповідач повернула лише половину, позивачка звернулася до суду для захисту своїх законних прав та інтересів з відповідним позовом.

14.11.2011р. у судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просила стягнути на її користь аванс у розмірі 6000 грн., 3% річних у розмірі 180 грн., державне мито у розмірі 112 грн., ІТЗ у розмірі 120 грн., витрати на юридичну допомогу у розмір 4000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2011р. було закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення індексу інфляції.

13.12.2011р. у судовому засіданні представником позивача надано заяву про відмову від позовних вимог про стягнення авансу в розмірі 6000 грн., 3% річних, судового збору у розмірі 112 грн. та ІТЗ у розмірі 120 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2011р. було виключено з коло третіх осіб фірму Капіталта закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення авансу в розмірі 6000 грн., 3% річних, судового збору у розмірі 112 грн. та ІТЗ у розмірі 120 грн.

У судовому засіданні представники позивача- Сокольникова М.О. яка діяла на підставі довіреності, ОСОБА_3, яка діяла на підставі ордеру (а.с. 12а) підтримали вимоги та просили суд стягнути на користь позивача витрати на юридичну допомогу у розмірі 4000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

У судовому засіданні відповідачка, яка є глухонімою, за допомогою перекладача-Дужанової О.М., заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що адвокат ОСОБА_3 приймала тільки декілька разів участь у справі та з тих підстав, що вона повністю погасила борг, вона сама є постраждалою, так як її квартира згоріла, у звязку з чим вона вимушена з дитиною знімати житло, відповідачка є інвалідом дитинства третьої групи і не має роботи.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи доходить висновку, що у позовних вимогах слід відмовити у звязку з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено угоду про намір укласти правочин від 07.12.2010р. (а.с.10), згідно якої сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу АДРЕСА_2 в строк 01.12.2010 року. Зі змісту вказаної угоди також вбачається, що позивач передав відповідачці аванс у розмірі 22400 грн. Під час судового розгляду відповідач повернув всю суму авансу, що підтверджується матеріалами справи, про що також не заперечую представники позивача.

Предметом спору таким чином є правовідносини які виникли на підставі неналежного виконання вищезазначеного договору, у звязку з чим позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., та витрати на юридичну допомогу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону від 12.05.91 N 1023-XII "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник у наслідок порушення відповідачкою зобовязань по угоді про намір укласти правочин від 07.12.2010р , тобто з договірних відносин, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено.

Таким чином у задоволенні цих вимог слід відмовити з наступних підстав.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 4000 грн. з наступних підстав.

До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі (ст. 56 ЦПК України).

Таким чином, необхідною умовою допуску особи, яка надає правову допомогу для участі у справі, є волевиявлення особи, яка бере участь у справі та прийнята з цього питання ухвала суду. Відшкодування витрат на правову допомогу може мати місце лише за наявності цих умов.

Позивакою не надано доказів того, що ОСОБА_3 яка діяла на підставі ордеру є адвокатом або фахівцем права, оскільки не надано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або диплом, з якого б вбачалася, що представник є фахівцем права. При цьому суду не надано договору №2785 від 18.08.2011р. про надання правової допомоги, з якого б вбачалося умови його виконання, обсяг наданих послуг та їх вартість.

Також суд вважає, що позивач не обґрунтував розмір витрат з урахуванням Постанови КМ від 27.04.2006 N 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", якою затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 16,47, 57, 58, 60, 79, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення моральної шкоди та судових витрат за юридичну допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя: Домусчі Л.В.

13.12.2011