Марківський районний суд
Справа № 2-246/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/повний текст/

19.10.2011 року с.Марківка

Марківський районний суд Луганської області у складі головуючого

судді Т.Г.Логвіненка секретаря Грибєнік О .В.

т»: зглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.Марківка цивільну справу за жгхівом Марківського комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_1 про гоєння заборгованості за комунальні послуги у сумі 688 грн.39 коп.-

ВСТАНОВИВ

У Марківський районний суд Луганської області 13.07.201р з позовною заявою ігс стягнення заборгованості за комунальні послуги звернувся позивач. У обгрунтування хсзовних вимог вказав що на обслуговуванні позивача перебуває квартира , розташована за пресою: с.Марківка, пров.Лермонтова, буд 14 кв.З площею 49.3 кв.м.. Власником даної квартири є відповідач, на ім'я якого відкритий особовий рахунок №51.

В період з 01.01.2006р. по 3.10.2009р. за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 688 грн.39 коп.. Відповідач не одноразово повідомлявся про наявність заборгованості, але у повному обсязі заборгованість не сплачує, робивши лише незначні несистемні виплати протягом 2006-2009р., тому позивач звернувся до суду з проханням про примусове стягнення з відповідача заборгованості по квартирній платі.

У судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги з наведених вище підстав. З 2006р. по 3.10.2009р договор про обслуговування між ним та відповідачем не укаладався, але позивач належним чином надавав послуги з вивезення та захоронення ТПВ, освітлення східних кліток профілактичного обслуговування та ремонту водоканалізаціонної системи, профілактичного обслуговування та ремонту димовентиляційної системи про що свідчить відсутність претензій з боку- відповідача протягом вказаного часу, а також часткова проплата відповідачем заборгованості. З 3.10.2009р. між позивачем та відповідачем укладений відповідний письмовий договір на надання вказаних послуг який належним чином виконується сторонами й на даний час.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі. У обгрунтування заперечень на позов вказала, що не вважає за необхідне сплачувати заборгованість з причини відсутності між нею та позивачем письмового договору на надання послуг. У період з 01.01.2006р. по 3.10.2009р.. частково сплачувала заборгованість за реально оказані позивачем послуги з вивезення та захоронення ТПВ. Інші послуги, а саме освітлення східних кліток, профілактичне обслуговування та ремонт водоканалізаціонної системи, профілактичне обслуговування та ремонт димовентиляційної системи позивачем не виконувалися або виконувалися неналежним чином. Письмових претензій на адресу позивача у вказаний період не надавала. З 3.10.2009р. між позивачем та нею укладений відповідний письмовий договір на надання вказаних послуг, який належним чином виконується сторонами й на даний час.

Вислухавши сторони, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, й, відповідно про необхідність їх задоволення у повному обсязі з наступних підстав

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна доказати ті обставини на які вона посилається в позові як підставу своїх вимог або заперечень, докази надаються сторонами.

Судом встановлені такі правові факти і відповідні їм правові наслідки.

На обслуговуванні позивача перебуває квартира , розташована за адресою: с.Марківка, провулок Лєрмонтова, 14/3. Власником даної квартири є відповідач, на ім'я якого відкритий особовий рахунок №51.

В період з 01.01.2006р. по 3.10.2009р. за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 688 грн.39 коп.

Відповідач є співвласником допоміжних приміщень багато квартирного будинку, його технічного устаткування, елементів зовнішнього впорядкування і зобов'язаний брати участь в загальних витратах пропорційно своїй частині і майні будинку і прибудинкової території. Договір між сторонами про надання послуг на утримання будинку не укладався. Правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якого позивач є балансоутримачем будинку відповідача, а той в свою чергу є користувачем послуг та абонентом.

Відповідно до вимог п.4 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду »державні комунальні підприємства по обслуговуванню і ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування і ремонт приватизованого житла, надавати жителям комунальні і інші послуги з державних розцінок і тарифів. Контроль за дотриманням розцінок і тарифів здійснюють фінансові органи.

Частини 1 і 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду »указують, що утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок засобів їх власників відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених Кабінетом Міністрів України, незалежно від їх форми власності, а власниками квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного оснащення, елементів зовнішнього впорядкування і зобов'язані брати участь в загальних витратах, пов'язаних із утриманням будинку і прибудинкової території відповідно своїй частині в майні будинку.

На підставі ст.ЗЗ «Положення про порядок передач квартир у власність громадян ( КПД-204|12 Укр-208-92) додатку до наказу Держкомітету України по житлово- комунальному господарству №56 від 15.09.1992 року розмір витрат власників квартир багатоквартирних будинків, які приватизували квартири відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду «на утримання будинку і прибудинкової території не повинні перевищувати розмір квартирної платні у вартості комунальних послуг, які оплачують наймачі в державному житловому фонді.

Проте відповідач порушуючи вимоги закону, оплату по відшкодуванню витрат на утримання будинку і прибудинкової території не здійснював

Згідно п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92 р. № 572 власник житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Також власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

З питання укладання договору на обслуговування будинку та прибудинкової території, погашення заборгованості та можливості укладення договору на реструктуризацію заборгованості у відповідності з Законом України № 554-ІУ від 20.02.2003 р. „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" відповідач повідомлявся: на адресу відповідача позивач надсилав повідомлення, яким нагадував відповідачу про наявність у нього заборгованості з обслуговування будинку та прибудинкової території та пропонував укласти вищевказані договори /а.с.5-7/. Однак у повному обсязі відповідачем заборгованість не сплачена..

При цьому, за відсутністю між виконавцем та споживачем договору, але фактичним виконанням сторонами істотних умов цього договору (надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території та їх оплата), відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір між сторонами є укладеним.

Фактичним підтвердженням правовідносин між відповідачем позивачем є зареєстрований на позивача особовий рахунок № 51. Також на вказаний особовий рахунок позивач посилається при здійсненні оплати за житлово-комунальні послуги, що свідчить про фактичні договірні відносини між сторонами. Факт нарахування та оплати послуг підтверджується оборотною відомістю та розрахунками до неї /а.с. 49-51/.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно положень ч. З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п.5.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов;язаний оплачувати жтлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 8 жовтня 1992 року №572 ( зі змінами, внесеними постановою КМУ №45 від 24.01.2006 року) власник та наймач (орендар) квартири зобов;язаний:

Укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом належним чином перевірялися вимоги щодо можливості неправильності нарахування плати за утримання будинку та при будинкової території та за надані комунальні послуги, але вони не знайшли свого підтвердження. Оскільки як встановлено судом, що при нарахуванні плати за утримання будинку та при будинкової території і надані комунальні послуги, позивач виходив з чинного рішення Марківської селищної ради /а.с 14/ яке регулює зазначені питання.

Відповідно до ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги споживач має право: на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання в неповному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому КМУ.

Статтею 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що в разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати представника виконавця для складання і підписання акту-претензії. У акті вказуються терміни, види, показники порушень і інше. Представник виконавця зобов'язаний з'явитися на виклик споживача не пізніше за термін, встановлений договором. Акт-претензія складається споживачем і представником виконавця і підписується ними. Якщо представник виконавця не з'явиться в строк, встановлений договором, або необгрунтовано відмовиться від підписання акту-претензії, він вважається за дійсного, якщо його підписали не менше двох споживачів. Після чого споживач передає акт-претензію виконавцеві, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або вручає споживачеві обгрунтовану письмову відмову в задоволенні претензії.

Разом з тим, відповідач не надав передбачених законом доказів в підтвердження не надання йому послуг або зниження їх якості, а тому суд не приймає до уваги його доводи про неналежне надавання послуг позивачем.

За період з 01.01.2006 року по 3.10.2009р. за відповідачем утворилась заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території у сумі 688 грн.39 коп. яка підлягає примусовому стягненню.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність для звернення до суду для захисту своїх законних прав встановлюється в три роки.

Згідно ч.І ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обовязку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача по частковій сплаті ним заборгованості у період з 1.01.2006. р. по 3.10.2009р. -228 грн. у 2006 р.;46 грн. 93 коп у 2007р.; 7.41 грн. у 2008р; 14.82 грн з 1.01.2009. по 3.10.2009р.- на день укладення письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем /а.с.10-11/ свідчать про переривання перебігу позовної давності для позивача, й, відповідно про те, що початок перебігу позовної давності для позивача на предявлення данного позову до відповідача у відповідності із вимогами ч.І ст. 261 ЦК України слід відраховувати з 3.10.2009р.. Враховуючи те, що позов був поданий 13.07.2011р., суд не вбачає підстав для застосування наслідків, передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України.

Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати.

В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача.

Таким чином витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи 30 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивача звільнено рішенням Марківської міської ради /а.с.13/ від 2.03.2001р. № 13/10 «д» від сплати судового збору в місцевий бюджет. Тому витрати на судовий збір в сумі 51 грн підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись, викладеним, на підставі ст.ст.209,212,213 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Марківського комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_1олаївни про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 688 грн.39 коп. задовільнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Марківського комбінату комунальних підприємств 688 грн.39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Марківського комбінату комунальних підприємств суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Вступна та резолютивна частина рішення суду проголошені 19 жовтня 2011р. Повний текст рішення буде виготовлений 26 жовтня 2011р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь/у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення )4ожуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.Г.ЛОГВІНЕНКО