Лисичанський міський суд Луганської області
Справа №2-1458/11
25 листопада 2011 року
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Горбатенко О.В.,
при секретарі Литвиненко Л.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 30 в будинку № 10 по вулиці Мира в місті Лисичанську, оскільки не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, посилаючись на наступне.
На підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.07.1994 року заводом «Ліс сода» та на підставі рішення Лисичанського міського суду від 26.05.2006 року позивачу належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. 13.11.2006 року 2/3 частини квартири були зареєстровані за позивачем в БТІ, а 1/3 частини квартири належала вітчиму позивача ОСОБА_4, який помер 01.11.1998 року. Рішенням Лисичанського міського суду від 26.05.2006 року за позивачем визнано право власності за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Рішенням комісії Лисичанського міськвиконкому від 23.04.2001 року зі згоди позивача в спірну квартиру були прописані вдова брата позивача ОСОБА_5 та її син ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 лише до осені 2002 року проживала в спірній квартирі, а потім вийшла заміж та переїхала жити до чоловіка за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Мира, 10/1. З тих пір до спірної квартири вона не поверталась. Відповідач ОСОБА_3 пішов зі спірної квартири в січні 2009 року, зараз він разом із матір'ю проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але в спірній квартирі вони залишились прописаними. Відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації та на даний час залишаються прописаними в квартирі.
У зв'язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив задовольнити, проти розгляду справи у відсутність відповідачів, що не з'явились, не заперечував, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи є розписка про те, що вона повідомлена про час та місце розгляду справи, просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Суд досліджує письмові докази: копія паспорта та ідентифікаційного коду позивача /а.с.5-7/, довідка ЛКП «Паспортна служба» /а.с.8/. довідка голови вуличного комітету /а.с.9/, копія свідоцтва про смерть /а.с.10/, копія рішення Лисичанського міського суду від 26.05.2006 року /а.с.11/, копія витягу /а.с.12/, копія свідоцтва про право власності на житло /а.с.23/, копія домової книги /а.с.24-26/.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, позивачу ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро по приватизації заводу «Лиссода» від 04.07.1994 року /а.с.23/ та на підставі рішення Лисичанського міського суду № 2-1548/2006 від 26.05.2006 року/а.с.11/.
Як вбачається з довідки ЛКП «Паспортна служба» за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як власник 2/3 частини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, невістка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, племінник, /а.с.8/.
Згідно довідки голови вуличного комітету від 08.07.2011 року, вбачається, що ОСОБА_2 на Феліксівна, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2006 року і по даний час та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2009 року і по даний час проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 без прописки.
Як вбачається з розписки про одержання судової повістки, відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення /а.с.33/.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, наведені позивачем в обгрунтовування позовних вимог знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
На основі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 10 по вулиці Мира в місті Лисичанську.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою заповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання копії рішення.

СУДДЯ