Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року м. Лисичанськ

Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючої судді Фастовця В.М..

при секретарі судового засідання Бандуровій В.І.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання до вчинення певних дій. 3-я особа - ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому після відмови від частини вимог та збільшення вимог, просила зобов'язати відповідачку поновити у подвір'ї і буд.32 по вул.. Б. Польового у м. Лисичанську погріб, металевий гараж, у самому будинку встановити ванну, мийку на кухні і бойлер, які вона демонтувала.

Позов мотивувала тим, що разом з відповідачкою є співвласником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачка без її згоди як співвласника засипала погріб, демонтувала гараж і вказане майно у будинку, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості користування належним їй майном.

Позивачка позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що мийка дійсно стояла у кухонних меблях, бойлер дарувала померлому сину. Представник позивачки позов та її пояснення підтримав.

Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що погріб завалився, бо під час риття канави для зливу води з городу на погріб накидали грунт. Гараж розібрала вона, бо він був старий, з дерев'яними підлогою та стінами, ворота та дах були металеві. Демонтаж з позивачкою не узгодила. Ванну вкрали, мийку та бойлер вона забрала до себе. Мийка була встановлена у придбані нею та чоловіком (померлим сином позивачки) кухонні меблі. Бойлер був подарований їй та померлому чоловіку його батьками на день народження.

3-я особа у судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності, позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що була у будинку під час похорон, бачила в ньому мийку, бойлер, ванну. У дворі був гараж та погріб.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що у будинку був під час похорон. Мийка, ванна, бойлер буди, гараж потім бачив скрізь паркан, він був із цегли.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що у травні 2011 р. відповідачка дала їй ключі від будинку, щоб оглянути будинок перед тим. як зняти його, ванна там була. Коли вона приїхала жити, двері у будинок були відчинені, ванни не було. Про це вона повідомила відповідачку. Погріб засипаний жужалкою. зі слів сусідів це сталося під час проживання відповідачки. Гараж був розібраний, залишилася тільки одна дерев'яна стінка.

У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про смерть; свідоцтва про право на спадщину за законом; постанова про відмову у порушені кримінальної справи.

Суд. вислухавши пояснення сторін, представника позивачки, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі. 3-я особа і малолітня донька позивачки - ОСОБА_8, після смерті 21 квітня 2006 р. ОСОБА_9 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 06 листопада 2008 р. і 02 грудня 2010 р. є співвласниками буд.32 по вул. Б. Польового у м. Лисичанську 1/4 частка у кожного.

Відповідно до ст.358 ч.1 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст.1279 ч.1 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить.

Оскільки бойлер є предметом звичайної домашньої обстановки, а мийка, окрім того, на підставі ст. 186 ч.1 ЦК України ще й приналежністю до кухонних меблів, суд вважає що вимоги щодо їх встановлення не підлягають задоволенню, бо відповідачкою у даному випадку було реалізоване право на переважний виділ в натурі спадкового майна, що належить їй та ї доньці.

Виходячи з пояснень свідка ОСОБА_7 ванна буда вкрадена з будинку невідомими особами. Доказів її демонтування саме відповідачкою суду не надані. Не є достатніми і докази того, що саме відповідачка засипала погріб, бо свідку ОСОБА_7 відомо про те, що погріб засипали зі слів інших осіб.

Тому позов не підлягає задоволенню і в цій частині.

Разом з цим, відповідачка не заперечує, що гараж був демонтований нею без згоди інших співвласників. Тому, враховуючи, що достовірних доказів того, що гараж був суцільно металевим суду не надано, позов в цій частині підлягає задоволенню, і відповідачка зобов'язана поновити гараж з дерев'яними стінами, підлогою та металевими дахом і дверима.

З відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 8,50 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України. -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 поновити на подвір'ї будинку №32 по вул.. Б. Польового у м. Лисичанську дерев'яний гараж з металевим дахом і дверима.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання поновити на подвір'ї будинку №32 по вул.. Б. Польового у м. Лисичанську погребу та у будинку мийки на кухні, бойлеру і ванни відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 45 (сорок п'ять) грн. 50 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: