Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
справа №2-3702-11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, педагога ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700.00 гривень на місяць.

Обгрунтовуючі свої вимоги вона посилається на те, що від спільного життя з відповідачем, мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, який проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та суду пояснила, що відповідач офіційно ніде не працює, використовує свій власний автомобіль в якості таксі, тому має не постійний, мінливий заробіток. Вона вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на місяць.

Крім того вона пояснила, що після отримання відповідачем судової повістки по даній справі, відповідач, без її згоди, забрав у неї сина, з метою ухилення від сплати аліментів, і проживає з ним в літньому будинку садового товариства. Будинок не благоустроєний і не придатний для постійного в ньому проживання неповнолітньої дитини. Крім того, садове товариство знаходиться фактично за межами м. Павлограда, а школа, в якій навчається дитина, знаходиться іншому районі. Натомість вона і дитина зареєстровані та проживають в двокімнатній, благоустроєній квартирі, яка до того ж знаходиться поряд зі школою, де навчається її син. Раніше відповідач вже намагався забирати дитину, але постійно, через нетривалий проміжок часу, повертав її до позивачки.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що дитина на протязі останнього місяця проживає з ним на території садового товариства «Ізабелла» в районі пос. «ПЗТО» м. Павлограда. В будинку є електрострум, вода, та пічне опалення, а саме піч «буржуйка» на першому поверсі та піч на другому поверсі.

Аліменти він сплачувати не згоден, тому що дитина проживає з ним. Причиною проживання дитини з відповідачем стало те, що позивач не піклується про сина та зловживає спиртними напоями. Під час проживання сина з позивачкою він надавав їй матеріальну допомогу на його утримання.

За згоди сторін по справі, в присутності педагога, в судовому засіданні була опитана неповнолітня дитина позивача та відповідача син - ОСОБА_4, якій пояснив, що він дійсно в теперішній час проживає з батьком в садовому товаристві, навчається в школі №18 м. Павлограда, яка знаходиться на пос. «Літмаш». З батьком він проживає тому, що мати не надає йому належної уваги, зловживає спиртними напоями. Де який час він проживав зі своїм дідусем.

Вислухавши пояснення сторін по справі, неповнолітньої дитини, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі в період 28.03.1997 по 17.08.2007 року (а.с.2,4).

Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.З).

Дитина постійно проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 17, кв.10, тобто за місцем проживання та реєстрації позивачки по справі.

Позивачка не працює, займається веденням домашнього господарства та вихованням дитини. В період з 26.01.2011 до 13.07.2011 року перебувала на обліку як безробітна в Павлоградському МРЦЗ (а.с.8).

В теперішній час, на протязі останнього місяця, дитина проживає з відповідачем в Садовому товаристві «Ізабелла» в районі пос. «ПЗТО» м. Павлограда. Будинок в якому проживає дитина не придатний для нормального в ньому проживання, не має статусу житлового будинку, не введений в експлуатацію та не має відповідної технічної документації. Дитина навчається в середній школі №18, яка знаходиться біля будинку позивачки, в районі пос. «Літмаш», тобто в іншому районі міста відносно до садового товариства «Ізабелла». Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не оспорювалися.

Своїх доводів про те, що позивачка зловживає спиртними напоями та не виконує належним чином догляду за дитиною, відповідач в судовому засіданні не довів, не надавши суду жодного про те доказу.

Натомість позивачкою надана копія товарного чеку про придбання нею одягу для дитини у серпні 2011 року (а.с.9).

Таким чином суд критично оцінює пояснення відповідача про неналежне виконання позивачкою своїх обовязків по відношенню до дитини та вважає їх неправдивими.

Суд також критично оцінює пояснення дитини в судовому засіданні про те, що з батьком вона проживає тому, що мати не надає їй належної уваги, зловживає спиртними напоями, де який час він проживав зі своїм дідусем. Суд вважає, що зазначені пояснення дитина дала під впливом на неї іншої, дорослої людини. Під час надання пояснень було видно, що дитина висловлює не свою думку, а переказує текст іншої, дорослої людини, тому що відповідаючи на інші запитання суду, які не повязані з її батьком та матерію, у дитини виникали явні труднощі в підборі необхідних слів та формулюванні своєї думки.

Суд вважає, що відповідач забрав дитину після того, як дізнався про те, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, з метою ухилення від сплати зазначених аліментів.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, використовує свій власний автомобіль в якості таксі.

Розмір суми аліментів, яка запропонована позивачем, відповідач в судовому засіданні не оспорював, стягнути його в меншому розмірі не просив, доказів не можливості її сплати суду не надавав.

За таких обставин суд вважає що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, а відповідач має можливість надавати таку допомогу у твердій грошовій сумі в розмірі 700.00 грн. на місяць.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Таким чином, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме 51.00 грн. судового збору та 120.00 грн. витрат на ІТЗ.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700.00 (сімсот) гривень щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2011 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Місцевого бюджету м. Павлограда судовій збір в сумі 51.00 гривня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету м. Павлограда витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В.О. Головін