РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-73/11

провадження у справі № 2/179/11

17 листопада 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………Савицької Л.Й.

при секретарі………………...ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до відділу освіти Новоград-Волинської районної державної адміністрації

третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3

про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду та уточнивши свої позовні вимоги просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 02 червня 2010 року за №111-К про звільнення його з роботи з посади директора та вчителя Городницької ОСОБА_4 ступеня; поновити його на роботі у Городницькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів на посаді директора та вчителя; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в сумі 141 840 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він з 01 вересня 2007 року працював директором та вчителем у Городницькій ОСОБА_4 ступенів на підставі наказів за №394-К від 29 серпня 2007 року та №609-к від 03 листопада 2007 року начальника відділу освіти Новоград-Волинської районної державної адміністрації ОСОБА_3. Наказом №111-К від 2 червня 2010 року на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України начальник відділу освіти Новоград-Волинської РДА ОСОБА_3 звільнив його з роботи з посад директора та вчителя Городницької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з підстав, вказаних в наказах №5-Д від 05 травня 2010 року та №7-Д від 2 червня 2010 року, за ніби-то систематичне невиконання ним без поважних причин покладених на нього обовязків. Вважає, що наказ №111-К від 2 червня 2011 року про його звільнення є незаконним, оскільки в Городницькій ЗОШ він працював на двох посадах учителя та директора. В наказі про його звільнення ОСОБА_3 посилається на накази №5-Д від 5 травня 2010 року та №7-Д від 2 червня 2010 року. Однак, у них немає відомостей про притягнення його до дисциплінарної відповідальності як учителя, а лише як директора. Крім того, наказ №7-Д від 2 червня 2010 року скасований рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року у справі №2-69 за 2011 рік. Тобто, одна із підстав його звільнення є незаконною. Про те, що його звільнено 2 червня 2010 року відповідач його не повідомив, копії наказу не вручив, пояснень від нього не зажадав. У день його звільнення трудової книжки він не видав, а без його письмової згоди надіслав її поштою, у день звільнення розрахунку з ним не провів, оскільки на його думку такого наказу станом на 2 червня 2010 року просто не існувало. З 3 червня до 12 червня 2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Городницькій міській лікарні. Про це було відомо юрисконсульту відділу освіти ОСОБА_5 та завідуючій кадрами відділу освіти ОСОБА_6, оскільки вони були у відрядженні 3 червня 2011 року у Городницькій ЗОШ. Вважає, що наказ про його звільнення було видано саме 3 червня 2010 року, тобто під час його стаціонарного лікування, оскільки запис в його трудовій книжці був змінений відповідачем, а саме: з дати 03 на 02 червня. Це видно з того, що цифра 2 написана на зачищеному папері. Копії наказу про його звільнення відповідач йому не вручив, а також не надіслав його поштою. Трудову книжку він отримав із затримкою на 7 днів, оскільки вона була вислана йому поштою, вважає, що відповідач повинен сплатити йому за ці дні затримки видачі трудової книжки його середньомісячний заробіток. Такими діями відповідача йому була завдана матеріальна та моральна шкода, що виразилася у позбавленні його права на роботу та отримання заробітної плати, а також у погіршенні його стану здоровя, що призвело до повторної госпіталізації.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких він позовні вимоги позивача не визнає та просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивача було звільнено з посади директора та вчителя за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків. Підставою для звільнення позивача з посади вчителя та директора Городницької ЗОШ стало те, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання покладених на нього обовязків та допустив черговий дисциплінарний проступок, не прийнявши відповідних мір по факту перебування на роботі в нетверезому стані слюсаря Городницької ЗОШ ОСОБА_7. З даного приводу позивач відмовився надати будь-які пояснення, що підтверджується копією посвідчення про відрядження ОСОБА_2, актом про відмову надавати пояснення від 02.06.2010 року. Саме тому, за безвідповідальне ставлення директора до виконання своїх посадових обовязків та з урахуванням систематичності таких порушень і було застосовано до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи. Зокрема, звернув увагу суду на те, що дисциплінарні стягнення, які застосовані до ОСОБА_2 на день його звільнення не втратили юридичної сили за давністю і не зняті достроково. Всупереч твердження позивача із наказом про його звільнення він був ознайомлений 2 червня 2010 року в приміщенні відділу освіти в присутності заступника начальника ОСОБА_8 начальника відділу ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу ОСОБА_6, юриста відділу ОСОБА_5, однак від підпису про ознайомлення відмовився та залишив приміщення. Крім того, позивач відмовився від запропонованої йому посади вчителя історії Городницької ОСОБА_4 ступенів, про що також складено акт. Трудова книжка була направлена позивачу поштою 03 червня 2010 року, оскільки він 02 червня 2010 року демонстративно відмовився отримати її та залишив приміщення відділу освіти, а кошти належні ОСОБА_2 при звільненні з роботи були перераховані на особовий рахунок позивача в банку 04.06.2010 року

Третя особа на стороні відповідача в судовому засіданні

Керуючись ст.ст. суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча Л.Й. Савицька