Справа № 2-32/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 лютого 2011 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» (далі Позивач) звернулося з позовом про стягнення з відповідача 57 493,36 грн. збитків заподіяних настанням страхової події, посилаючись на те, що 31 серпня 2007 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір № 5-2663-1/07 добровільного страхування наземного транспортного засобу (далі Договір). Відповідно до п. 5 Договору обєктом страхування є майнові інтереси ОСОБА_2 повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet Tacuma», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 13 грудня 2007 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не врахував дорожню обстановку, обїжджаючи вибоїну на проїжджій частині не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль занесло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення. Внаслідок зіткнення було пошкоджено застрахований автомобіль, яким керував ОСОБА_2 15 лютого 2008 року постановою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач виплатив власнику автомобіля «Chevrolet Tacuma» страхове відшкодування в розмірі 57 493,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 204 від 22 лютого 2008 року.

Позивач просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму страхового відшкодування та збитки, понесені сплатою державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без участі їх представника.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, пояснив, що згоден відшкодовувати заподіяні ним збитки.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до копії Договору (а.с. 6) автомобіль «Chevrolet Tacuma» був застрахований у позивача.

13 грудня 2007 року в м. Києві на вул. Харківське Шосе з боку Ленінградської площі в напрямку вул. Привокзальної рухався автомобіль «Міцубісі Лансер», яким керував ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Відповідач перевищив встановлені обмеження швидкості, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечно, обїжджаючи вибоїну на проїжджій частині, не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль занесло на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Chevrolet Tacuma», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП автомобілю «Chevrolet Tacuma» спричинені механічні пошкодження.

Із постанови про відмову в порушення кримінальної справи видно, що відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно страхового акту № 00109-1/07 від 22 лютого 2008 року (а.с. 12) страховому відшкодуванню підлягають кошти в сумі 57 493,36 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 204 від 22 лютого 2008 року Позивач виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування, відповідно до Договору, в сумі 57 493,36 грн.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, виходячи з вказаних положень норм зазначених матеріальних законів, у контексті встановлених обставин справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

При зверненні до суду Позивач сплатило державне мито в сумі 725 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 1,2).

Витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення підлягають стягненню з відповідача.

Ціна позову складає 57 493,36 грн. При зверненні до суду Позивач повинно було сплатити 574,94 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Позивач сплатило державне мито в більшому розмірі, ніж це встановлено законом. Переплата складає 150,06 грн., а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ЦПК України вказана сума підлягає поверненню Позивачу.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 88, 213, 215, ЦПК України, ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Страхового товариства «Гарантія» 57 493 (пятдесят сім тисяч чотириста девяносто три) грн. 36 коп. на відшкодування збитків та судові витрати: 574,94 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Зобовязати управління державного казначейства в Носівському районі Головного управління державного казначейства України в Чернігівській області повернути ВАТ «Страховому товариству «Гарантія» надміру сплачене державне мито в сумі 150,06 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В. Киреєв