Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
У Х В А Л А

21 січня 2011 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Висоцька Г.А. розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

19.01.2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", інтереси якого представляє ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15875 грн. 73 коп.

Позивач зазначає, що за договором кредиту № 251499-CRED від 18.09.2008 року ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 15000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.03.2010 року. Разом з тим, 18.09.2008 року був укладений договір поруки між банком та ОСОБА_2

Посилаючись на те, що відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконали позивач, просить стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 15875 грн. 73 коп. , а також судові витрати по справі.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, шляхом обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України до повного виконання боргових зобов"язань, тимчасового затримання та вилучення паспортів або проїздних документів, та у разі наявності і відповідачів паспорту або проїзного документу внести відмітку про вилучення першого паспорту до того документа, що залишився в користуванні відповідачів.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню оскільки е безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову у разі якщо невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні даного клопотання оцінка доказів, що стосується суті спору є неприпустимою і не може бути обгрунтуванням правомірності застосування заходів по забезпеченню позову.

Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідачів, які можуть сховати майно, розтратити його, продати, знецінити і такі їх - відповідачів дії можуть призвести в майбутньому до того, що виконання рішення про присудження може бути взагалі неможливим.

Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", свідчать про те, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до п 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 N 261/2008, та міжвідомчого порядку врегулювання виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, запровадження вказаного єдиного порядку застосовується державними виконавцями при примусовому виконанні рішення.

Зважаючи на викладене та згідно ч 2 ст. 152 ЦПК України суд може застосувати як один так і кілька видів забезпечення позову, але жодний з запропонованих позивачем не може бути застосований, оскільки представник позивача у заяві не послався на конкретні, дії відповідачів, які б перешкоджали розгляду справи або виконанню в подальшому рішення суду. До того ж цей спосіб забезпечення має застосовуватись на підставі судового рішення .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.151-153, 209-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в особі ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Висоцька Г.А