Справа № 2-412/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Новік Л.М.

при секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове цивільну справу за позовом Синельниківського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, повязаних з лікуванням потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в ході перевірки, проведеної Синельниківською міжрайонною прокуратурою, було встановлено, що 24.05.2010 року після 18.00 год. ОСОБА_2 на території, що прилягає до перехрестя вул. Осіння, с. Веселе Синельниківського району та вул. 95-го Погранотряду, м. Синельникове Дніпропетровської області, маючи злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілій ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, який виник після того, як потерпіла зробила йому зауваження, підійшов ззаду до потерпілої, яка там знаходилася. Далі ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських мотивів, використовуючи нікчемний мотив, з особливою зухвалістю, умисно наніс їй один удар верхньою стороною ступні своєї правої ноги, взутої у взуття, в область верхньої частини стегна лівої ноги потерпілої. Далі ОСОБА_2 обійшов потерпілу, підійшов до неї спереду і, продовжуючи свої злочинні дії, замахнувся на неї своєю правою рукою, в якій тримав два пустих металічних відра, наносячи таким чином потерпілій удар в область голови цими відрами, чим завдав потерпілій фізичний біль. Від отриманих ударів потерпіла впала на землю, а ОСОБА_2 зник з місця злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 214/Е від 23.06.2010р. належать до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості більше 3-х тижнів (більше 21 дня). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_1 з 24.05.10р. по 28.05.10 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Синельниківської ЦРЛ і на її лікування закладом охорони здоров'я була витрачена сума у розмірі 129,61 грн. Своїми умисними діяннями ОСОБА_2 скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України. За даним фактом СВ Синельниківського МВ 03.06.2010р. порушено кримінальну справу № 15101240. Під час розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 № 15101240 Синельниківським міськрайонний судом також було розглянуто позов Синельниківського міжрайонного прокурора, поданий відповідно до вимог ч. 1 ст. 93-1 КПК України про стягнення з ОСОБА_2 витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілої від злочину, вироком Синельниківського міськрайонного суду від 27.10.2010р. у справі № 1-351/10 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні інкримінованих йому злочинів, позовні вимоги прокурора задоволено. Цивільний же позов потерпілої залишено без розгляду. Статтею 28 КПК України передбачено, що особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Крім того, самою потерпілою ОСОБА_1 також були понесені витрати, пов'язані із її лікуванням, що стало необхідним внаслідок скоєння злочину ОСОБА_2 - заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1 були понесені витрати на лікування у сумі 10 000 грн. (цивільний позов у кримінальній справі № 15101240, а.с. 135); а також витрати на суму 492,23 грн., на підтвердження чого заявницею надано до прокуратури копії чеків на вказану суму. Платіжні документи, на підставі яких було заявлено цивільний позов у рамках кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2, зберігаються у самій кримінальній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні засади відшкодування шкоди, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, вищевказаним вироком суду вина особи - ОСОБА_2 - у заподіянні майнової шкоди потерплій ОСОБА_1 встановлена, власне, як і неправомірність його дій відносно ОСОБА_1 Конкретизує питання відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину ст. 1177 ЦК України, а саме згідно ч. 1 цієї статті майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. У даному випадку вироком суду встановлено особу, яка вчинила злочин відносно ОСОБА_1 - це відповідач, ОСОБА_2 Про його платоспроможність свідчить те, що на сьогоднішній день він, на виконання вироку Синельниківського міськрайонного суду від 27.10.2010р. у справі № 1-351/10, яким було задоволено позов Синельниківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Синельниківської ЦРЛ про відшкодування витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину, у повному обсязі сплатив суму, на яку було заявлено та задоволено позов прокурора. Крім того, відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Враховуючи те, що ОСОБА_1 на час завдання їй тілесних ушкоджень була пенсіонером, тож втрати заробітку нею понесені не були, ОСОБА_2 повинен відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю, щонайменше, придбання нею ліків. У звязку з чим просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 10 492,23 грн., понесені ОСОБА_1 під час її лікування як потерпілої від злочину, скоєного ОСОБА_2

У відкритому судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі вважає свої вимоги повними, законними та обґрунтованими.

У відкритому судовому засіданні відповідач не заперечував стягнення з нього на користь позивачки суму шкоди, яка підтверджується фіскальними чеками.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали даної цивільної справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1195 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у звязку з втратою здоровя, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 2 та 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2010 року ОСОБА_3 було визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України, а саме у завдані тілесних ушкоджень ОСОБА_1, які відповідно до висновку експерта № 214/Е від 23.06.2010р. належать до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості більше 3-х тижнів (більше 21 дня). Даним вироком ОСОБА_2 було засуджено до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки.

В матеріалах справи є копія виписки з історії хвороби №3568 ОСОБА_1 з якого вбачається, що ОСОБА_1І знаходилася на стаціонарному лікуванні в Синельниківській ЦРЛ з 24 травня 2010 року по 28 травня 2010 року.

На підтвердження розміру витрат, повязаних з лікуванням, ОСОБА_1 в матеріалах цивільної справи були додані товарні чеки аптек, згідно яких вартість понесення витрат, повязаних з лікуванням позивачки склала 554,18 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у розмірі 554,18 грн., оскільки саме дана сума знайшла документальне підтвердження в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1187, 1195, 1167, 1202 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 212, 214 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 554,18 грн., понесені ОСОБА_1 під час її лікування як потерпілої від злочину, скоєного ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави отримувач: ВДК у м. Синельникове, ОКПО 23929833, УДК у Дніпропетровській області МФО 805012, КБКД 22090101, р/р 0034, державне мито в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ВДК у м. Синельникове, код ОКПО 23929833, р/р 0034 в УДК в Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД: 22050001, витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4