Справа № 2-83/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Васильченка О.В.,

при секретарі - Кушніренко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, 3% річних та інфляційних збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявив в суді позов до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором купівлі продажу, 3% річних від простроченої суми та інфляційні.

Згідно останнього уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 477690,00 грн., що за курсом НБУ станом на 27.12.10 становить 60000 дол. США, 3% річних в сумі 30310,41 грн., інфляційні збитки в сумі 112788,78 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_2 в порушення своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу квартири не сплатив ОСОБА_1 повну її вартість.

В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали з викладених підстав, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_2 виконав свої зобовязання за договором купівлі-продажу квартири в повному обсязі, тому права позивача не порушені. Звернув увагу суду на те, що між сторонами під час укладення договору купівлі-продажу квартири, додатково було досягнуто згоди щодо включення у вартість квартири відповідного паркінг-місця для стоянки автомобіля.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши подані документи і матеріали, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

25.09.08 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір (далі - Попередній договір), який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО (реєстровий № 5849) ОСОБА_3, згідно з яким сторони домовились про укладання в письмовій формі, підписання та нотаріального посвідчення з наступною державною реєстрацією в термін до 25.10.08 Договору про купівлю-продаж (надалі - Основний договір) квартири, за адресою: АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язався передати (продати), а ОСОБА_2 зобов'язався прийняти (купити) зазначену квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 91, 91).

За умовами п. 2 Попереднього договору, ціна продажу квартири, визначена його учасниками, склала 4150000,00 грн., що за домовленістю було еквівалентом 830000, 00 дол. США.

На виконання п. 2.1. Попереднього договору ОСОБА_2 було сплачено ОСОБА_1 500000,00 грн., що за домовленістю між сторонами становило еквівалент 100000,00 дол. США, як забезпечувальний платіж.

Отже, судом обєктивно було встановлено, що ціна продажу квартири без урахування, сплаченого ОСОБА_2 25.09.08, ОСОБА_1 забезпечувального платежу на термін укладання між сторонами Основного договору склала 3650000,00 грн., за домовленістю еквівалент 730000,00 дол. США.

Будучи допитаними у судовому засіданні у якості свідків сторони зазначили про те, що на початку жовтня 2008 року в Україні розпочалася економічна криза, наслідком якої стале різке падіння курсу гривні у відношенні до долару США. В результаті чого, ОСОБА_2 неодноразово звертався до ОСОБА_1, з пропозицією зменшити ціну продажу квартири, на що продавець погодився, оскільки йому самому були необхідні гроші, і зменшив ціну квартири на 150000,00 грн., що за домовленістю сторін становило еквівалент 30000,00 дол. США.

Отже, остаточно ціна продажу квартири з урахуванням зменшення її ціни з боку продавця на 150000,00 грн. (30000,00 дол. США.), на термін укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 основного договору склала 3500000,00 грн., і за домовленістю між сторонами становила еквівалент 700000,00 дол. США, яку відповідач мав сплатити позивачеві під час підписання Основного договору.

Судом обєктивно встановлено, що 24.10.08 ОСОБА_1 прибув до нотаріальної контори приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_3 (за адресою: м. Київ, вул. Юрківська, б. 8/12, оф. 1) для підписання Договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1, яка належала йому на праві приватної власності.

ОСОБА_2, перебуваючи у нотаріуса 24.10.08, повідомив ОСОБА_1, про те, що не має з собою 3500000,00 грн., (еквівалент 700000,00 дол. США), як було обумовлено між сторонами раніше, а має при собі лише 3000000,00 грн., (еквівалент 600000,00 дол. США), тому учасниками Договору було прийняте рішення внести відповідні зміни до п. 2.1 Основного договору, а саме: ціна продажу квартири складає 3500000,00 грн., що за домовленістю становить еквівалент 700000,00 дол. США, з яких 3000000,00 грн., (еквівалент 600000,00 дол. США), сплачується ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 після підписання основного договору, але до його нотаріального посвідчення, 500000,00 грн., (еквівалент 100000,00 дол. США), сплачується покупцем продавцеві в термін до 15.11.08.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 3000000,00 грн. (еквівалент 600000,00 дол. США), в результаті чого сторонами був підписаний Основний договір з послідуючим його нотаріальним посвідченням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстровий № 6478).

У строк до 15.11.08 із 500000,00 грн., (еквівалент 100000,00 дол. США), ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 200000,00 грн. (еквівалент 40000,00 дол. США), отже станом на 27.12.10 борг покупця перед продавцем за Основним договором складає 60000 дол. США, що згідно з курсом української гривні, встановленим Національним Банком України станом на 27.12.10, становить: 7,9615 х 60 000 = 477 690 грн.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначили про факт укладання між сторонами Основного договору, однак відомостей щодо повного розрахунку за ним не зазначили.

Крім того, факт невиконання умов Основного договору з боку відповідача та наявність боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.10.11 постановленим у справі № 22-7888 (а.с. 223-226).

Жодних доказів, які б свідчили про існування домовленостей між сторонами, щодо включення в ціну Основного договору, вартості паркінг-місця для стоянки автомобіля, до суду не подано.

Причиною спору між сторонами стала, відмова відповідача в добровільному порядку виконати в повному обсязі умови договору купівлі-продажу квартири.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами попереднього договору та договору купівлі-продажу квартири від 24.10.08.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Дослідженими у справі доказами обєктивно встановлено, що між сторонами 25.09.08 було укладено Попередній договір, на підставі якого вони мали намір укласти Основний договір купівлі-продажу квартири. На виконання умов Попереднього договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 500000,00 грн. (еквівалент 100000,00 дол. США).

Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Під час розгляду справи судом зясовано, що ОСОБА_2 не виконав своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу від 24.10.08, не доплатив ОСОБА_1 60000,00 дол. США, що станом на 27.12.10, становить еквівалент 477690,00 грн.

Згідно ст.ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В період з 16.11.08 (першого дня невиконання зобовязань ) по 27.12.10 (останні уточнення позовних вимог) три проценти річних за договором купівлі - продажу становлять 30310 грн. 41 коп. (477690 грн. 00 коп. х 3% : 365 днів х 772 днів прострочення).

Згідно наведеного в заяві розрахунку сума компенсації індексу інфляції в зазначений вище період становить 112788 грн. 78 коп.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України ОСОБА_2 не було доведено факту повного виконання умов Договору купівлі-продажу квартири, наявності домовленості щодо включення у вартість квартири паркінг-місця для автомобіля, а також не спростовано суми трьох процентів річних та індексу інфляції.

Беручи до зазначене вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідають встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: 1700,00 грн. судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 1730,00 грн. (а.с. 1, 2).

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610, 615, 625, ч. 1 ст. 635, ст. 655 ЦК України та керуючись ст.ст. 3 - 14, 60, 61, 79, 84, 88, 169, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 477690 (чотириста сімдесят сім тисяч шістсот девяносто) грн. 00 коп., що за курсом Національного Банку України станом на 27.12.10 становить 60000 (шістдесят тисяч) дол. США, 3% річних в сумі 30310 (тридцять тисяч триста десять) грн. 41 коп., інфляційні витрати в сумі 112788 (сто дванадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 78 коп., 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. судового збору, 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 622 519 (шістсот двадцять дві тисячі пятсот девятнадцять) грн. 19 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Васильченко

СУДДЯ Васильченко О. В.