справа 2-126/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2011 м.Городня Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Ребус С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Городнянської міської ради Чернігівської області, третіх осіб на стороні відповідача приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, відділу Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у лютому 2011 року звернулись до суду з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання за ними права власності по Ѕ частині кожному на земельну ділянку розміром 0,17 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку і 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою вулиця Піонерська,35 у м. Городня, Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_4, померлої 06.10.2010 р., яка за життя фактично прийняла спадщину свого чоловіка та батька позивачів ОСОБА_5, що помер 25.06.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що при зверненні позивачів до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини матері зясувалось, що у державному акті на право приватної власності на землю конкретно не зазначено адресу місця розташування земельної ділянки, окрім того в акті визначено межі земельної ділянки загалом, а не окремо відповідно до цільового призначення. Ці факти є перепоною для позивачів в оформленні спадкових прав.

У судове засідання позивачі не зявилися, оскільки подали до суду заяви з проханням справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання міська рада повідомлялась належним чином, згідно поданої до суду заяви міський голова просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти позову не мають.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявились, надійшли до суду заяви з проханням справу розглянути без їх участі.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного:

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З дослідженого у судовому засіданні Державного акту на право приватної власності на землю серії «ЧН» №321 встановлено, що ОСОБА_5, мешканець м. Городня, вул. Піонерська,35 є власником земельної ділянки розміром 0,17 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку і 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території м. Городня Городнянської міської ради. В акті конкретно не вказано адресу місця розташування земельної ділянки та визначено межі земельної ділянки загалом, а не окремо відповідно до цільового призначення кожної ділянки.

ОСОБА_5 помер 25.06.2003 року у м. Городня, Чернігівської області.11.10.1953 року між ним та Бурдикало (після шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб. За життя він та його дружина проживали ІНФОРМАЦІЯ_1. Ці факти встановлені судом після досліджень свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження та домової книги.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, положення якого діяли станом на 2003 рік, суд робить висновок, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину померлого чоловіка, як спадкоємиця за законом першої черги, а тому їй фактично перейшло право власності на спадкову земельну ділянку.

ОСОБА_4 померла 06.10.2010 року у м. Городня, Чернігівської області, а її діти спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законодавством строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини матері і приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу №22/2011.

Цей факт підтверджується документально, а саме свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, свідоцтвами про народження та паспортами позивачів, копією спадкової справи №22/2011.

Таким чином позивачі, в силу положень ст.1261 ЦК України, є спадкоємцями за законом першої черги.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Перешкодою в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно земельну ділянку, є той факт, що: по-перше, їх мати за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину земельну ділянку після смерть чоловіка; по-друге, державний акт, як правовстановлюючий документ, в порушення вимог законодавства неналежним чином не оформлений, а виправити недоліки неможливо із-за смерті власника. Враховуючи вимоги Закону України «Про нотаріат» дані обставини унеможливлюють нотаріуса вчинити відповідні нотаріальні дії, а тому права позивачів підлягають судовому захисту.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 130, 158, 197, 174, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1261, 1225, 1268, 1297 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд, ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Городнянської міської ради Чернігівської області, третіх осіб на стороні відповідача приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області, відділу Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті 06.10.2010 року їх матері ОСОБА_4, право власності по Ѕ частині кожному на земельну ділянку розміром 0,17 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку і 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою вулиця Піонерська,35 у м. Городня, Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Криворученко Д.П.

позов (заяву, скаргу) задоволено