Справа № 2-218/11
Провадження №
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2011 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

за відсутністю сторін

розглянувши в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих пошкодженням здоровя та майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивачі звернулися до суду 02 березня 2010 р. з позовом, вказавши, що вони перебувають у шлюбі.

13 жовтня 2009 р. на автомобілі НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, вони направлялися до санаторію «Березовий Гай» в Полтавській області.

В м.Кременчук на мосту через річку Дніпро вони зупинилися, так як на ньому утворилася «пробка».

В цей час відповідач ОСОБА_5, який рухався на автомобілі НОМЕР_2, який належить відповідачу ОСОБА_4, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху (ПДР), не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення зі стоячим автомобілем під керуванням ОСОБА_1, від удару автомобіль якого отримав прискорення та зіткнувся з іншим, стоячим попереду автомобілем, який в свою чергу зіткнувся ще з одним стоячим попереду автомобілем.

Внаслідок зіткнення, ОСОБА_2, яка була пасажиром автомобіля ЗАЗ, отримала тілесні ушкодження.

Автомобіль ЗАЗ-110206, який належить ОСОБА_1 був пошкоджений, чим йому була завдана майнова шкода.

Згідно висновку експерта сума майнової шкоди складає 8100,65 грн., але фактично на ремонт автомобіля він витратив згідно квитанції 10200 грн.

Пошкодженням автомобіля йому завдано і моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 грн.

Пошкодженням здоровя ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 8000 грн.

Під час ДТП кожен з них пережив нервове потрясіння, переляк. ОСОБА_2 зазнала фізичного болю, який продовжувався ще не один тиждень. Був зіпсований їх відпочинок та лікування в санаторії. Після ДТП до санаторію, а потім додому в Кривий Ріг, їхати їм довелося на пошкодженому автомобілі, з-за чого довелося переживати, чи зможуть вони доїхати нормально, чи не приведеться зупинятися та залишити десь автомобіль на ремонт. Їхати довелося поволі і їх шлях збільшився на кілька годин, з-за чого в дорозі весь час вони нервували та відчувати постійну напругу.

На ремонт автомобіля, звертання до юристів їм довелося витрачати зайвий час та кошти, що змінило їх звичайний спосіб та ритм життя.

Позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 10200 грн., моральну 10000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 8000 грн. та стягнути солідарно з відповідачів понесені нами судові витрати державне мито, витрати на ІТЗ, на проведення експертизи.

В суд позивачі не зявилися, звернувшись з заявами про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягають.

Відповідачі неодноразово повідомлялися про день та час слухання справи, фактично відмовлялися від отримання поштових листів з повісткою, тому суд відповідно до частини 8 ст.76 ЦПК України розглянув справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с.11 копія свідоцтво про реєстрацію ТЗ).

13 жовтня 2009 р. о 13 год. ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, порушив п.13.1 ПДР, не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення зі стоячим автомобілем ЗАЗ-110206 під керуванням ОСОБА_1, від удару автомобіль якого отримав прискорення та зіткнувся з іншим, стоячим попереду автомобілем, який в свою чергу зіткнувся ще з одним стоячим попереду автомобілем.

Вказані обставини встановлені постановою по адміністративній справі щодо ОСОБА_3, який визнаний винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.41-56 матеріали адмінсправи, 54 копія постанови), і відповідно до ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи.

Таким чином, встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є винним у скоєні ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль позивача.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ії завдала.

Суд вважає встановленим, що майнова шкода пошкодженням автомобіля, належного позивачеві, завдана з вини відповідача ОСОБА_5 і тому той повинен відшкодувати її.

Власником автомобілем НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.47-звор.), але відповідальність за завдання шкоди відповідно до ст.1187 ЦК України несе ОСОБА_5 який керував автомобілем по довіреності.

Відповідно до частини 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно висновку експерта сума майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складає 8100,65 грн. (а.с.13-33).

Позивач просить стягнути майнову шкоду в сумі 10200 грн., тобто суму фактично затрачену на ремонт автомобіля.

Суд вважає, що стягненню підлягає 10200 грн., так як згідно з квитанцією цю суму витрачено позивачем на ремонт автомобіля, а відповідно до ст.1167 ЦК України шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка ії завдала.

Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, так як позивач переніс моральні страждання з приводу пошкодження належного йому автомобіля, переніс стрес під час ДТП. Був зіпсований його відпочинок та лікування в санаторії. Після ДТП до санаторію, а потім додому в Кривий Ріг, їхати йому довелося на пошкодженому автомобілі, з-за чого довелося переживати, нервувати та відчувати постійну напругу.

На ремонт автомобіля, звертання до юристів йому довелося витрачати зайвий час та кошти, що змінило його звичайний спосіб та ритм життя.

З цих самих підстав підлягає відшкодування моральної шкоди і ОСОБА_2, яка до того ж під час ДТП і після неї зазнала фізичного болю, так як була травмована, що підтверджується випискою з історії хвороби (а.с.35).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи обставини справи, тривалість моральних страждань, сума моральної шкоди для позивача ОСОБА_1 судом визначається в 2000 грн., для ОСОБА_2 1000 грн.

Так як позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: сплата держмита в сумі 110,50 грн. (102 по вимозі майнового характеру, 8,5 морального), інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.(а.с.1-4 - квитанції), оплата експертизи 500 грн. (а.с.10 - квитанція).

Керуючись ст.ст.1166,1167,1188 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, витрати по справі державне мито в сумі 110 (сто десять) гривень 50 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) гривень, за проведення експертизи 500 (пятсот) гривень, на користь ОСОБА_2. моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6