Справа № 1519/2-4825/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2011 року Малиновський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого - судді Роїка Д.Я.,
при секретарі Гриценко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Комунальне підприємство Маяк- автосервіспро визнання права власності на самочинно реконструйоване приміщення, -
літ. А- нежитлова будівля, загальною площею 86,2 кв.м., зокрема: 1 коридор, площею 3,1 кв.м.; 2 коридор, площею 2 кв.м.; 3 склад, площею 11,3 кв.м.; 4 склад, площею 6,6 кв.м.; 5 підсобне, площею 1 кв.м.; 6 коридор, площею 2,4 кв.м.; 7 склад, площею 7,2 кв.м.; 8 коридор, площею 1,9 кв.м.; 9 коридор, площею 3,2 кв.м.; 10 склад, площею 35,7 кв.м.; 11 компресорна, площею 3,2 кв.м.;
літ. Б- загальною площею 123,9 кв.м., зокрема: 1 цех, площею 51,3 кв.м.; 2 вмивальна, площею 1,5 кв.м.; 3 роздягальня, площею 8,2 кв.м.; 4 цех, площею 33,7 кв.м.; 5 кабінет, площею 10,6 кв.м.; 8 підвал, площею 18,6 кв.м.; літ. В- убиральня, площею 2,6 кв.м. літ. Г- навіс, площею 23,8 кв.м., загальна площа 227 кв.м., розташовані на земельній ділянці, площею 650 кв.м.
З метою поліпшення умов, позивачем за власні кошти, було проведено реконструкцію без відповідних дозвільних документів, у звязку з чим збільшилася їх площа та інші технічні характеристики. Після проведення відповідних робіт реконструйоване приміщення знаходиться в придатному для споживання стані, відповідає будівельним нормам та правилам. Він звертався до відповідачів про надання дозволу на проведення робіт з реконструкції. КП Маяк- автосервісне заперечувало проти проведення такої реконструкції, а інший відповідач відповіді на звернення не надав.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти заочного рішення.
Представники відповідачів ОСОБА_2 міської ради та Комунального підприємства Маяк- автосервісв судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вищезазначена земельна ділянка, площею 650 кв.м., була передана ОСОБА_2 міською радою в оренду КП Маяк-автосервісстроком на 10 років для обслуговування павільйону з ремонту автомобілів на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 договору оренди від 23.03.2005 року.
Як вбачається з матеріалів справи позивач 01.10.2010 року звертався на адресу ОСОБА_2 міської ради з заявою про надання дозволу на проведення реконструкції спірного павільйону до якої додавалися окрім правовстановлюючих документів, документи щодо технічної характеристики обєкта, висновки СЕС, ГУ МНС України в Одеській області та інш. Відповіді на заяву цей відповідач не надав. КП Маяк-автосервісне заперечував проти реконструкції.
Після проведеної реконструкції павільйону, розташованого на земельній ділянці, площею 650 кв.м., змінилися її технічні характеристики і згідно технічного паспорту, складеного КП ОМБТІ та РОН станом на 19.01.2011 року, тепер він складається з наступних приміщень: літ. А- нежитлова будівля, загальною площею 86,2 кв.м., зокрема: 1 коридор, площею 3,1 кв.м.; 2 коридор, площею 2 кв.м.; 3 склад, площею 11,3 кв.м.; 4 склад, площею 6,6 кв.м.; 5 підсобне, площею 1 кв.м.; 6 коридор, площею 2,4 кв.м.; 7 склад, площею 7,2 кв.м.; 8 коридор, площею 1,9 кв.м.; 9 коридор, площею 3,2 кв.м.; 10 склад, площею 35,7 кв.м.; 11 компресорна, площею 3,2 кв.м.;
літ. Б- загальною площею 123,9 кв.м., зокрема: 1 цех, площею 51,3 кв.м.; 2 вмивальна, площею 1,5 кв.м.; 3 роздягальня, площею 8,2 кв.м.; 4 цех, площею 33,7 кв.м.; 5 кабінет, площею 10,6 кв.м.; 8 підвал, площею 18,6 кв.м.; літ. В- убиральня, площею 2,6 кв.м. літ. Г- навіс, площею 23,8 кв.м., загальна площа 227 кв.м.,
Відповідно до висновків будівельно-технічного експертного дослідження № 059/2011, виконаного ОСОБА_2 науково-дослідницьким центром експертних досліджень ім. Скибінського С.С., після проведеної реконструкції нежитлові будівлі під літ. Аі Б, а також вбиральня під літ. В, придані до подальшої експлуатації, не перешкоджають в користуванні суміжним землекористувачам та відповідають діючим архітектурно-технічним нормам та правилам, зокрема ДБН В.2.-9-99 Суспільні будівлі та спруди, ДБН 360-92 Плануванння і забудова міських і сільських поселень, ДБН В.1.1.7-2002 Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів нерухомості, СНіП 2.04.01-85 Внутрішній водопровід і каналізація будівель, ОСОБА_2 2.2.1/2.1.1.1067-01 Гігієнічні вимоги до інсоляції і солнцезахисту приміщень житлових і суспільних будівель і територій. ВСН 59-88 Електроустаткування житлових і суспільних будівель, ДБН В.1.2-2:2006 Навантаження і вплив. Норми проектування, СНіП 2.04.05-91 Опалювання, вентиляція і кондиціонування, ДБН В.2.6-14-97 Конструкції будівель і споруд. Покриття будівель і споруд, ДБН В.2.5-20-2001 Газопостачання.
Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. ЦК України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які повязані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, якщо це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача, який зокрема користується захистом і проти власника) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При системному тлумаченні ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно-технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки до позивача при укладенні договору купівлі-продажу павільйону на законних підставах перейшло фактично і право користування земельною ділянкою під цим приміщенням і територією необхідною для обслуговування цієї споруди, тому він є законним користувачем відповідної земельної ділянки, то в цій частині умови передбачені ст. 376 ЦК України виконані.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. Вказані положення також дублюються ст. 319 ЦК України. Здійснивши перебудову судом не було встановлено порушень прав інших осіб. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно реконструйоване приміщення в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинно реконструйоване майно у судовому порядку, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.
Керуючись ст.ст. 16, 60, 64, 74, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 376, ЦК України, ст. ст. 41, 55 Конституції України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйоване приміщення - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: