Справа № 2-2846/11
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
при секретареві - Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 19.06.2008 р. між ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк, правонаступником якого є ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк, та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_1 надав Позичальникові кредит в сумі 8 238,41 грн. за плату в розмірі 10% річних на споживчі потреби терміном по 20.06.2011 р. Відповідно до умов кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобовязався щомісячно в дату, зазначену у графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням в сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Зазначаючи у позові про те, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, утім, позичальник з моменту отримання кредитних коштів свої обовязки за кредитним договором не виконує всупереч ст.ст. 629, 1054 ЦК України, та, укладаючи договір, сторони за ним погодили (п. 5.2 кредитного договору), що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобовязань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. Посилаючись у позові на те, що станом на 06.12.2010 р. заборгованість відповідача за договором становить 11 398,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 7 080,85 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 541,34 грн., комісії за розрахункове обслуговування 3 776,00 грн., у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище суми.
У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не зявився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини.
19.06.2008 р. між ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк, правонаступником якого є ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк, та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_1 надав Позичальникові кредит в сумі 8 238,41 грн. за плату в розмірі 10% річних на споживчі потреби терміном по 20.06.2011 р. Відповідно до умов кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобовязався щомісячно в дату, зазначену у графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням в сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Як встановлено за судового розгляду, банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, утім, позичальник з моменту отримання кредитних коштів свої зобовязання за кредитним договором не виконує всупереч ст.ст. 629, 1054 ЦК України, та, укладаючи договір, сторони за ним погодили (п. 5.2 кредитного договору), що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором банк має право вимагати від позичальника виконання боргових зобовязань в цілому: погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування, плати за обслуговування кредиту, сплати відповідних штрафних санкцій. У звязку з вищенаведеним станом на 06.12.2010 р. заборгованість відповідача за договором становить 11 398,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 7 080,85 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 541,34 грн., комісії за розрахункове обслуговування 3 776,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).
Як було встановлено судом, укладаючи кредитний договір, сторони за ним погодили, що банк має право (п.2.7.1 кредитного договору) вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, або у визначеній частині у тому числі у випадку невиконання позичальником/майновим поручителем та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором та/або умов іпотечного договору; водночас, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).
Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю та про наявність правових підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №400052986 від 19.06.2008 р. в розмірі 11 398, 19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 7 080,85 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 541,34 грн., комісії за розрахункове обслуговування 3 776,00 грн., яка утворилася станом на 06.12.2010 р.
Вирішуючи в обовязковому порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 113,98 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.
Керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 398, 19 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 113,98 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 (ста двадцяти) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя