Придніпровський районний суд м.Черкаси
справа № 2-1006/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

-головуючого - Клочко О.В.

-при секретарі - Туз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, вказуючи, що в серпні 2007 року він позичив ОСОБА_2 7 000, 00 доларів США, строком на один рік. По закінченню даного терміну відповідач сплатив йому лише відсотки за користування позикою в 2007-2008 роках, а саму позику не повернув. При цьому відповідач взяв на себе зобов`язання повернути 7000 доларів США та залишок по відсотках за користування позикою в 2008-2009 роках в сумі 200 доларів США до 25.12.2009 року, що підтверджується розпискою від 09.09.2009 року. На даний час відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув.

А тому він змушений звернутися до суду з вимогою про повернення боргу та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 57 355, 20 грн., інфляційні в розмірі 5093,14 грн., а також 3 % річних від простроченої суми за період прострочення в розмірі 1720,66 грн., а всього 64196,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, судові витрати просив покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав заяву від 20.04.2011 року, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, в зв`язку з перебуванням його на лікуванні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та доведенений, стверджується наданими суду письмовими матеріалами.

Відповідно до розписки від 09.09.2009 року ОСОБА_2 в серпні 2007 року позичив у ОСОБА_1 7 000 доларів США строком на один рік. По закінченню даного терміну відповідач сплатив позивачу лише відсотки за користування позикою в 2007-2008 роках, а саму позику не повернув. При цьому відповідач взяв на себе зобов`язання повернути 7000 доларів США та залишок по відсотках за користування позикою в 2008-2009 роках в сумі 200 доларів США до 25.12.2009 року, що підтверджується розпискою від 09.09.2009 року. На даний час відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув.

У відповідності зі ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач повинен був повернути борг до 25.12.2009 року.

Відповідно до ст.. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.І ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з

урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Три проценти річних становлять 1720,66 грн., інфляція за період прострочення - 5093, 14 грн.

А тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме до стягнення на користь позивача з ОСОБА_2 підлягають борг в сумі 57 355,20 грн., що згідно курсу НБУ станом на 25.12.2009 року еквівалентно 7000 доларам США, 3% річних від простроченої суми на час вирішення справи у сумі 1720,66 грн., інфляційні в сумі 5093,14 грн., а всього 64 196,00 грн.

Крім того, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень та державне мито в прибуток держави в сумі 641,96 грн.

На підставі викладеного ст.ст. 11,60, 88, 209, 213-215 ЦПК України керуючись ст.ст. 23, 625, 1046, 1050 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 57 355, 20 грн., інфляційні в розмірі 5093,14 грн., а також 3 % річних від простроченої суми за період прострочення в розмірі 1720,66 грн., а всього 64196,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави державне мито в сумі 641,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г оловуючий