Справа № 2-3318/11
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення ідеальних часток співвласників земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу належить Ѕ частинна домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гагринська 14; належну їй частину ОСОБА_3 заповіла позивачу. Друга половина даного домоволодіння належить матері позивача - відповідачу за даним позовом (ОСОБА_2П.). ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 приватизували земельну ділянку, на якій знаходиться вищезгадане домоволодіння. ОСОБА_3 померла 19 травня 2008 року. Позивач подав в установлений законом термін заяву про прийняття спадщини. В даний час позивач звернувся до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено і вказано в листі, що видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, так як згідно з п. 224 Інструкції нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду жодної домовленості між вищевказаними співвласниками земельної ділянки з питання щодо визначення часток у їх спільному майні не було; вони завжди вважали що їх частки є рівними, тобто кожному повинно належати по Ѕ частини даної земельної ділянки; та державним нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до суду із даним позовом, що й стало приводом для звернення до суду.

Згідно зі змістом ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом; суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, у тому числі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як було встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу, належить Ѕ частинна домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гагринська 14. Належну їй частину ОСОБА_3 заповіла позивачу. Друга половина даного домоволодіння належить матері позивача, відповідачу за даним позовом ОСОБА_2

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 приватизували земельну ділянку, на якій знаходиться вищезгадане домоволодіння. ОСОБА_3 померла 19 травня 2008 року. Позивач подав в установлений законом термін заяву про прийняття спадщини. Та звернувся до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено і вказано в листі, що видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, так як згідно з п. 224 Інструкції затвердженої наказом МЮ України 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Ніякої домовленості між вищевказаними співвласниками земельної ділянки по питанню визначення часток у їх спільному майні не було. Вони завжди вважали що їх частки є рівними, тобто кожному повинно належати по Ѕ частини даної земельної ділянки. Державним нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом.

Згідно зі змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, та майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За життя померлої договором не були встановлені частки у спільній сумісній власності, тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про виділення часток у судовому розгляду не підлягають, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством та законом не вимагається для оформлення права на спадщину рішення суду про визначення частки спадкодавця та іншого співвласника у спільній сумісній власності, тому в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, тобто винесення нотаріусом у встановленому Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 р. та затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. за N 20/5, порядку обґрунтованої постанови, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Разом з тим, за ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи; на виконання ст. 24 зазначеного вище кодексу людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Таким чином, оскільки з настанням смерті унеможливлено здійснення цивільних прав і обовязків, а поданим позовом вирішуватимуться права померлих, вбачаються підстави для відмови у відкритті провадження з передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України підстави також й через зазначену обставину.

За таких обставин не вбачається спору про право, якій повинен бути вирішений у порядку цивільного судочинства, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі та тому, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 та ст. 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення ідеальних часток співвласників земельних ділянок відмовити.

Розяснити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

???