АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - Зазулинської Т.П.,

суддів : Кругової С.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі - Шпарага О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від ЗО серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про визнання протиправними дій відповідача та стягнення заборгованості щорічної разової допомоги до 5 травня,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відмови Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області щодо здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня протиправною бездіяльністю. Зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок щорічної разової грошової допомоги за 2009-2010 роки та виплатити в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в сумі за 2009 рік - 2150 грн., за 2010 рік - 2485 грн., всього 4635 грн.

Відповідач подав письмові заперечення на позов і вважав, що для його задоволення відсутні правові підстави, оскільки у 2009 році виплата щорічної разової допомоги до 5-го травня регулювалась ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», яка передбачала, що розміри соціальних гарантій на 2009 рік, визначались залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України», а саме Постановою КМУ від 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової Допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» - учасникам бойових дій виплачувалась допомога у розмірі - 340 грн. У 2010 році виплата щорічної разової допомоги до 5-го травня регулювалась ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», яка передбачала, що розміри соціальних гарантій на 2010 рік, визначались залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України», а саме Постановою КМУ від 7 квітня 2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» - учасникам бойових дій виплачувалась допомога у розмірі - 380 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області щодо недонарахування ОСОБА_2 щорічної до 5 травня грошової допомоги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2009, 2010 роки. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної до 5 травня грошової допомоги відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за 2009, 2010 роки та виплатити різницю між виплаченими та невиплаченими сумами допомоги за вказані роки. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на користь держави судовий збір у розмірі 8,50 грн. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Позивач рішення суду не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Рішення суду в частині відмови в задоволені позову в апеляційному порядку не переглядалось.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами КАС України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до розділу ХП «Прикінцеві положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 2 грудня 2010 року № 2748 -У1, який набрав чинності з 30 грудня 2010 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу Адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, за правилами цього Кодексу.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно посвідчення серії АБ № 423035 позивач є громадянином, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни.

Також, перевіряючи правомірність дій відповідача щодо здійснення виплат до 5 травня суд правомірно застосував законодавство, яке діяло на час вчинення дій субєкта владних повноважень.

Згідно до ст. 54 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, і він не встановлює конкретний розмір разової грошової допомоги до 5 травня, а надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 18 березня 2009 року „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань встановлена разова грошова допомога ветеранам війни в розмірі 340 грн. Така виплата здійснена позивачу в квітні 2009 року.

У 2010 році виплата щорічної разової допомоги до 5-го травня регулювалась ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», яка передбачала, що розміри соціальних гарантій на 2010 рік, визначались залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України», а саме Постановою КМУ від 7 квітня 2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» - учасникам бойових дій виплачувалась допомога у розмірі - 380 грн., яка здійснена у квітні 2010 року.

Таким чином, відповідач, здійснивши у зазначений період виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, діяв на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що позовні вимоги позивача за 2009-2010 роки підлягають задоволенню, оскільки він отримав таку допомогу, у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік. Протягом цього періоду часу відповідач діяв у відповідності з приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, то в момент їх здійснення позивач реалізував своє право на їх отримання, і як наслідок, у відповідача припинився обовязок їх виплати.

Застосування законодавства України у такий спосіб, ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року № 4-зп, який у п. З зазначив наступне: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

В частині відмови в задоволенні позову, рішення в апеляційному порядку не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2010 року скасувати. В позові ОСОБА_2 відмовити.

В частині відмови в задоволенні позову, рішення в апеляційному порядку не переглядалось.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий

Судді