Справа № 2-1881/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ПОЛІЩУК Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа: Соснівський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису та арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності та виключення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 17 травня 2010 року державний виконавець склав АКТ опису й арешту майна, відповідно до якого накладено арешт на три кімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1. В ОСОБА_4 опису й арешту майна зазначено, що квартира належить відповідно до довідки Черкаського ООБТІ боржниці а саме ОСОБА_2

За таких обставин, позивач вважає, що до ОСОБА_4 опису й арешту майна, помилково без відповідної перевірки включено майно яке належить і йому на праві приватної власності як спільне майно подружжя, так як відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_4 квартира була придбана в шлюбі, за спільні кошти тому вважає, що має право на ? частини квартири, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, визнавши за ним право власності на ? частини квартири та виключити з ОСОБА_4 опису й арешту майна частину квартири.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засіданні не зявилась, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в задоволенні позову.

Представник державної виконавчої служби, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, 17 травня 2010 року державний виконавець Соснівського ВДВС Черкаського міського управління при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 6 від 01 березня 2010 року склав АКТ опису й арешту майна боржника ОСОБА_2 на стягнення боргу в сумі 18 846 грн. 42 коп. ОСОБА_4 описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка відповідно до довідки Черкаського ООБТІ на підставі договору купівлі-продажу № 1118 від 08 квітня 2005 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 10 вересня 1988 року зареєстрували шлюб в відділі РАГС м. Черкаси, актовий запис № 2043, та на даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до довідки КП «Соснівська СУБ»№ 5214 від 30 листопада 2010 року, в спраній квартирі, крім ОСОБА_2, проживають та прописані ОСОБА_1- чоловік, ОСОБА_5 син та ОСОБА_6 дочка.

Вказане в ОСОБА_4 майно було придбане разом з відповідачем ОСОБА_2 в період їхнього шлюбу, зареєстрованого 10 вересня 1988 року.

Державний виконавець 01 березня 2010 року виніс постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 6/9 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на суму 19 002 грн. 32 коп., із яких стягнуто на користь ОСОБА_3 борг в сумі 15 478 грн. 09 коп.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, нажите під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України при поділі спільного майна подружжя розмір часток кожного з них визнається рівними.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Описуючи та арештовуючи всю квартиру державний виконавець описав та наклав арешт і на ? частину квартири, яка належить позивачу на праві власності.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

За таких обставин, суд вважає, що спірна квартира належить сторонам по справі на праві сумісної власності подружжя, тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме до звільнення з-під арешту ? частини квартири АДРЕСА_3, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Керуючись ст.ст.10,60,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 368, 370, 392 ЦК України, ст. ст. ст. 60, 70 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності ? частини квартири АДРЕСА_3 та виключити дану частину квартири з ОСОБА_4 опису й арешту майна від 17 травня 2010 року ОСОБА_1 АА№ 682217.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: