АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-284/2011 р. Головуючий 1 інстанції - Шишкін О.В.
Категорія - про недійсність правочину Доповідач -Бобровський В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого - судді: - ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

При секретарі: - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 Вячеславівни, ОСОБА_10 Вячеслава Валентиновича , ОСОБА_5, треті особи: приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - про визнання правочину нікчемним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування моральної шкоди, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобовязання вчинити певні дії та про визнання права власності на квартиру, -

встановила:

У травні 2010 року ОСОБА_14, ОСОБА_15 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, зазначивши у якості третіх осіб приватних нотаріусів ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, про визначення нікчемним договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 укладеного ОСОБА_8 на підставі довіреності ОСОБА_16 від її імені з ОСОБА_9, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 20 жовтня 2005 року та про застосування наслідків недійсності цього правочину.

В обґрунтування позову ОСОБА_14 та ОСОБА_7 посилались на те, що вказана квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на спадщину ОСОБА_16, якою з метою забезпечення повернення ОСОБА_14, коштів в сумі 18000 доларів США, 19 жовтня 2005 року була видана довіреність з наданням повноважень на продаж квартири ОСОБА_8.

В порушення домовленості прав, та законних інтересів позивачів та ОСОБА_16, ОСОБА_8 20 жовтня 2005 року без сплати коштів був оформлений з його тещею ОСОБА_9 вказаний договір, який є недійсним як нікчемний згідно ст.. 228 ЦК України.

29 жовтня 2005 року померла ОСОБА_16

В подальшому ОСОБА_9 14 березня 2006 року продала квартиру ОСОБА_10, який 5 травня 2006 року уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу з ОСОБА_5

За скоєння злочинних дій з метою заволодіння квартирою та інших злочинів ОСОБА_8 засуджено вироком апеляційним судом Харківської області від 14 квітня 2009 року, а цивільний позов ОСОБА_14 залишено без розгляду.

Вважаючи, що злочинними діями ОСОБА_8 їм завдані моральні страждання та те, що вони мають право успадкувати спірну квартиру у рівних частках після смерті ОСОБА_16, як спадкоємці першої черги, а ОСОБА_5 протиправно володіє їх майном, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди по 1 грн. компенсації кожному, витребувати з ОСОБА_5 квартиру з чужого незаконного володіння і КП «Харківське міське БТІ» зобовязати анулювати реєстрацію права власності ОСОБА_5 та визнати за кожним право власності на1/2 частини спірної квартири, в порядку спадкування за законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2010 року позов ОСОБА_14, ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення вимог процесуального права та те, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири, яку придбана також у добросовісного набувача, безпідставність висновку суду про нікчемність правочину від 20 жовтня 2005 року, просить рішення районного суду скасувати, у позові ОСОБА_7 щодо витребування квартири відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, заперечення на них, колегія вирішила скаргу задовольнити частково, рішення змінити з наступного.

Судом, згідно наданих доказів встановлено, що однокімнатна квартира № АДРЕСА_1 відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 лютого 1998 року належала ОСОБА_16.

19 жовтня 2005 року, з метою забезпечення повернення її чоловіком ОСОБА_14 витрачених ОСОБА_8 18000 доларів США на проведення 21 жовтня 2005 року у м.Харкові боксерського турніру, ОСОБА_16 видана на вимогу ОСОБА_8 нотаріально посвідчену довіреність з повноваженнями на продаж вказаної квартири.

Отримавши довіреність, правовстановлюючі документи на квартиру ОСОБА_8 в порушення домовленості з ОСОБА_14 про повернення коштів по закінченню турніру, з метою незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_16 шляхом шахрайських дій 20 жовтня 2005 року оформив нотаріально посвідчений договір зі своєю тещею ОСОБА_9 про купівлю- продаж квартири від імені ОСОБА_16 за інвентарною вартістю в 10542 грн. без отримання грошей від ОСОБА_9

В подальшому отримавши 18000 доларів США від організаторів боксерського турніру з метою реалізації злочинних намірів, 14 березня 2006 року за його пропозицією було укладено з нотаріальним посвідченням договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_9 з ОСОБА_10 за 173400 грн., яким 5 травня 2006 року спірна квартира була продана ОСОБА_5 за 240800 грн. згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Зубаревим 1.Ю.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2009 року, залишеного без змін ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 29 грудня 2009 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні шахрайських дій щодо незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_16 з використанням отриманої довіреності, виданої йому як засіб лише забезпечення повернення витрачених на турнір коштів, а не з метою відчуження.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_14, ОСОБА_7 спадкоємців ОСОБА_16, яка померла 29 жовтня 2005 року суд в частині визначення нікчемності договору купівлі- продажу квартири, укладеного 20 жовтня 2005 року ОСОБА_8 з ОСОБА_9 за таких обставин на підставі положень ст.. 228 ЦК України про нікчемність правочину, який порушує публічний порядок і був спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_16 відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України про преюдиціальне значення вироку суду у кримінальній справі з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, дійшов до правильного висновку про підставність та обґрунтованість таких вимог спадкоємців власника квартири, оскільки ОСОБА_8 в наступний після отримання довіреності від ОСОБА_16 день оформив договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_9 безоплатно, а 31 жовтня 2005 року цей правочин було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Підставним та обгрунтованим колегія вважає висновок суду про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди компенсації в розмірі 1 грн., заподіяної скоєним злочином та позбавленням їх спадщини на спірну квартиру після смерті ОСОБА_16

Такий висновок відповідає нормам ст..ст. 23, 216 ч.3, 1167 ЦК України, встановленим судом обставинам, згідно до яких позивачі були змушені вживати додаткові заходи на захист і відновлення порушених ОСОБА_8 прав у зв'язку з його протиправною поведінкою та викликанням душевних страждань.

Проте з висновком про витребування з чужого незаконного володіння у ОСОБА_5 квартири, анулювання , реєстрації її права власності та про визнання права власності за кожним позивачем на 1/2 частини квартири в порядку спадкування за законом погодитись не можна.

Задовольняючи позов ОСОБА_16 в цій частині вимог з посиланням на положення ст..ст. 216, 330, 388 ч.1 п.З, 1261, 1268 ЦК України, суд визначив, що позивачі, спадкоємці першої черги, які разом проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважаються такими, що прийняли спадщину, мають право витребувати квартиру у ОСОБА_5 як добросовісного набувача, оскільки це майно вибуло з володіння не з їх волі.'

Такий висновок суперечить нормам матеріального права, що регулюють правовідносини щодо витребування майна у добросовісного набувача у випадку визнання нікчемним правочину відповідно до якого було відчужено це майно у власника та порядку оформлення права на спадщину.

У справі встановлено, що 14 березня 2006 року на спірну квартиру набув право власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу з ОСОБА_9, яке зареєстроване в цей день в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_5 набула право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу з ОСОБА_10, посвідченого нотаріусом 5 травня 2006 року, зареєстрованого в Реєстрі права власності 16 червня 2006 року.

Вказані правочини було вчинено до оспорювання позивачами незаконних дій ОСОБА_8 та порушення 18 травня 2006 року кримінальної справи щодо заволодіння квартирою ОСОБА_16 шахрайським шляхом, і відповідно до правил ч.. 5 ст. 12 ЦК України вважається що ОСОБА_10, ОСОБА_5 діяли добросовісно, оскільки інше не встановлено судом.

Згідно до ч.1, 5 ст. 216 цього Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлено будь-якою заінтересованою особою.

Із наданих позивачами свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2008 року вбачається, що вони успадкували після смерті ОСОБА_16 по 1/2 частині грошових вкладів спадкодавця та житловий будинок в с. Добропілля Валківського району Харківської області і незалежно від часу прийняття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона їм належить з часу відкриття, тобто до реєстрації ОСОБА_9 договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2005 року.

Право власності на спадщину за правилами глави 89 цього Кодексу виникає на підставах свідоцтва про право на спадщину, що видається спадкоємцям нотаріусом згідно поданих ними заяв про прийняття спадщини.

Із пояснень ОСОБА_14 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що він з донькою звертались до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини на вклади і будинок. Щодо спірної квартири питання про спадщину ними не вирішувались в передбаченому законодавством нотаріальному порядку.

За таких обставин висновок суду про визнання права власності позивачів на спірну квартиру не можна вважати підставним та обгрунтованим, оскільки за правилом ст. 1301 ЦК України в судовому порядку може бути оспорено свідоцтво про право на спадщину або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, спадкоємці мають право звернутися з позовом до суду та в інших випадках передбачених законом.

Суд розглядає цивільні справи згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача за правилом ч. 1 ст. 388 ЦК України виникає якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), та у випадках, якщо майно ним загублено, було викрадене або вибуло з володіння власника іншим шляхом не з його волі.

Із змісту позовної заяви інших матеріалів справи вбачається, що спірна квартира ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу з ОСОБА_9 була придбана за ринковою вартістю.

Добросовісність ОСОБА_10 по вчиненню цього правочину у позові не оспорювалась та іншого судом не встановлено.

За таких обставин у суду не було законних підстав для застосування правових наслідків про витребування ОСОБА_16 квартири у ОСОБА_5, якою квартира була придбана за відплатним договором у ОСОБА_10, якого судом не визначено недобросовісним набувачем за договором з ОСОБА_9, він мав право на відчуження станом на 5 травня 2006 року до порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 за шахрайські дії та про визнання ОСОБА_14 постановою слідчого від 24 травня 2006 року позивачем у кримінальній справі.

Доводи ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_5 зареєстроване право власності на квартиру 16 червня 2006 року після порушення кримінальної справи та визначення його позивачем, як підстава про її недобросовісність, за недоведеністю факту її обізнаності в таких подіях, колегія до уваги не приймає, виходячи із того, що ОСОБА_14 не спростовує того, що ним заявлено про право сину ОСОБА_5 - ОСОБА_17 при суперечки, яка виникла у липні - серпні 2006 року при спробах того почати ремонт.

З огляду на зазначене, колегія вважає за необхідне відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України , ч.2 ст.216 ЦК України рішення районного суду в частині визнання нікчемним договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2005 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 та про задоволення позову про відшкодування ОСОБА_8 моральної шкоди - залишити без змін, а в решті це рішення суду скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_14, ОСОБА_7 про витребування майна у ОСОБА_5 анулюванню реєстрації і права власності на квартиру та про визнання права власності позивачів по 1/2 частини спірної квартири - відмовити за безпідставністю та недоведеності вимог, що не позбавляє їх права вимагати відшкодування збитків заподіяних злочином.

У зв'язку з відмовою у позові про витребування квартири у ОСОБА_5 скасуванню підлягають вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2010 року в частині визначення нікчемним договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_2 між ОСОБА_16 та ОСОБА_9, посвідченого 20 жовтня 2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 та про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14Г.Ю, ОСОБА_7 по 1 грн. на відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

В решті це рішення суду скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_18, ОСОБА_7 про витребування вказаної квартири у ОСОБА_5 з чужого незаконного володіння; про зобовязання КП «Харківське міське БТІ» анулювати реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру та про визнання права власності ОСОБА_14, ОСОБА_7 кожного на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом - відмовити.

Скасувати арешт квартири № АДРЕСА_3, накладеного ухвалою суду 17 травня 2010 року.

Рішення набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Г оловуючий

Судді