Справа № 22-ц-862/11 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Категорія: 2 Доповідач в 2-й інстанції: Шашкіна С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я., Приколоти Т.І.

При секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 04 жовтня 2010 року,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 04 жовтня 2010 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про скасування висновку №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року, підтвердження законності оплати зазначеного висновку, визнання права власності на самочинно влаштований металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1 , відшкодування моральної шкоди.

Рішення оскаржила позивачка ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд неправильно встановив, що висновок про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року не суперечить актам цивільного законодавства, оскільки твердження, що викладені в ньому порушують її право на приватизацію.

Вважає, що має підстави вимагати відшкодування моральної шкоди, оскільки їй незаконно виставлена вимога про оплату висновку та надано „неповноцінні документи.

Покликається на те, що суд не дослідив чинність генерального плану, на підставі якого самочинно влаштований гараж підлягає перспективному зносу. Вважає безпідставною відмову суду про визнання за нею право власності на цей гараж, оскільки Львівська міська рада не є власником земельної ділянки, якою вона користується.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи скарги, матеріали справи, докази, колегія суддів вважає, що рішення суду слід частково скасувати із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи у листопаді 2009 році, уточненням від 14.05.2010 року ОСОБА_1 звернулася з цивільним позовом до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про скасування висновку №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року, підтвердження законності оплати зазначеного висновку, визнання права власності на самочинно влаштований металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1 , відшкодування моральної шкоди (а.с.1, 28).

Відмовляючи у позові в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права власності на самочинно влаштований металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1 , районний суд вірно виходив з того, що позивачем не представлено суду жодних доказів, і такі не встановлені судом апеляційної інстанції, які б давали підстави для визнання за нею права власності на самочинно влаштований металевий гараж в межах червоних ліній. Так, судом встановлено, що самочинно встановлений позивачем металевий гараж на фундаменті суперечить вимогам генплану, оскільки пілягає перпективному зносу ( а.с.4, 6).

Покликання в скарзі на те, що судом першої інстанції не досліджено чинність генерального плану, є безпідставними оскільки спростовується іншими доказами, дослідженими судом. Крім того, позивачкою в суді першої інстанції не заявлялось відповідного клопотання.

Вказане підтверджується матеріалами справи.

У відповідності з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Колегією суддів встановлено, що спір між ОСОБА_1 і Львівською міською радою, Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про скасування висновку №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року, підтвердження законності оплати зазначеного висновку, відшкодування моральної шкоди виник і відноситься до адміністративної юрисдикції, оскільки Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради та Львівська міськра рада є субєктами владних повноважень. Між сторонами виник адміністративний спір саме у звязку з реалізацією субєктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності поширюється компетенція адміністративних судів.

За таких обставин спір в частині вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про скасування висновку №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року, підтвердження законності оплати зазначеного висновку, відшкодування моральної шкоди повинен був розглядатись за правилами і порядку встановленому адміністративним Кодексом, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

В решті рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства та зібраним по справі доказам, тому підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ст.308, ст.313, ст.314 ЦПК України, колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 04 жовтня 2010 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про скасування висновку №3-В-9526/2401 від 30 червня 2009 року, підтвердження законності оплати зазначеного висновку, відшкодування моральної шкоди скасувати і провадження в цій частині по справі закрити, розяснивши право на звернення до адміністративного суду.

В решті рішення Личаківського районного суду м.Львова від 04 жовтня 2010 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання права власності на самочинно влаштований металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: