АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/697/11 Справа № 22ц-9173/11 Головуючий у 1 й інстанції - Мороховець О.В. Доповідач - Бараннік О.П.
08 листопада 2011 року РІШЕННЯ
2011 рік листопад 08 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Глущенко Н.Г., Городничої B.C.,
при секретарі - Лещинській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського
міськрайоввого суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, 3-я особа ОСОБА_2, про стягнення боргу за договорами позики, посилаючись на те, що 09 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір позики, який складено у простій формі та оформлено у вигляді розписки.
Відповідно до умов цього договору він, позивач, передав, а ОСОБА_4 прийняла від нього 800 000 гривень, які зобов'язалась повернути до 15 липня 2010 року.
В послідуючому, за аналогічними договорами, складеними у простій письмовій формі від 10 серпня 2008 року та від 21 березня 2009 року, відповідачка отримала від позивача 550 000 гривень та 175 000 гривень відповідно, які також зобов'язалась повернути позивачеві в строк до 15 липня 2010 року, тобто в строк, з яким вона пов'язувала отримання прибутку від експлуатації мазутного господарства після його розширення.
Таким чином, увійшовши в довіру позивача, відповідачка отримала від нього за означеними розписками, складеними нею власноручно 1 525 000 гривень.
Однак, у зв'язку з тим, що в подальшому взяті на себе зобов'язання ОСОБА_4 не виконані, вона отримує прибуток від свого бізнесу та ухиляється від будь-яких контактів і досудового врегулювання спору, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнута сума боргу за договорами позики від 09.11.2007 року, 10.08.2008 року та 21.03.2009 року, з урахуванням індексу інфляції і 3-х відсотків річних , яка складає 1 600 685, 95 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що справа розглянута у відсутність самої відповідачки ОСОБА_4 та без врахування її похилого віку, що викликає сумнів складення нею особисто вищезазначених розписок, витрачання нею грошових коштів та можливе повернення коштів позивачеві, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Так, стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за договорами позики у розмірі 1 600 685 гривень 95 копійок, суд першої інстанції виходив з укладених між сторонами трьох договорів позики, від 09.11.2007 року, від 10.08.2008 року та від 21.03.2009 року.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки на підтвердження укладених між сторонами зазначених договорів позики позивачем до суду були надані лише ксерокопії розписок від 09.11.2007 року, від 10.08.2008 року та від 21.03.2009 року /а.с. 7 -9 /, оригінали яких, в порушення статті 159 ЦПК України, в судовому засіданні не досліджувались, з чого слідує, що ксерокопії зазначених розписок, в розумінні ст. 59 ЦПК України, не є належними доказами обставин отримання людиною похилого віку в борг значних грошових коштів, яка також особисто щодо цих обставин до суду не з'являлася та не допитувалася.

За таких обставин, а також з врахуванням того, що в порушення ч. 2 ст. 40 ЦПК України, представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відповідно до наявної в матеріалах справи довіреності від 20.01.2010 року мав одночасно повноваження ще й на представництво інтересів і позивача ОСОБА_3 /а.с.43, 81, 89, 90 /,рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, з послідуючим ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, п.1 ст. 309, 313 - 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: