Справа№2-5545/11
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Луняченка В.О.
за участю секретаря Жімбріу Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, який було зареєстровано 29 грудня 1978 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, актовий запис № 1813 /а.с. 5/
Позивачка звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.12.1978 року вона уклала шлюб з відповідачем. Цей шлюб у обох перший.
Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Відповідач своєї згоди на розірвання шлюбу не дає, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду.
Позивачка просить розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що у неї з відповідачем втрачено почуття любові й поваги, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим сторони подружні й сімейні відносини не підтримують протягом останніх сімнадцяти років, спільне господарство не ведуть.
Майновий спір між сторонами по справі відсутній.
Позивачка у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, у судове засідання неодноразово не зявлявся, про причини неявки суд не сповістив. У відповідності зі ст. 74 ЦПК України, відповідач викликався в суд через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивачка не заперечувала.
Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки.
Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, маючих істотне значення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка не має наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивачка не згодна, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, які мають суттєве значення.
З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити й розірвати шлюб.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України й ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 29 грудня 1978 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, актовий запис № 1813.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити без змін.
При внесенні відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб стягнути з ОСОБА_2 державне мито в сумі 17 гривень. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя : Луняченко В. О.