АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 Григорівни та ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_4 Володиміривна, ОСОБА_2 Григорівна, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з таким позовом посилаючись на те, що 06 травня 2008 року помер її батько ОСОБА_5 і заповіту не залишив. На момент відкриття спадщини спадкове майно складалось з житлового будинку № 48 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Чернишевська в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та мати померлого ОСОБА_6, але протягом встановленого законом шестимісячного строку до нотаріальної контори вона заяву про прийняття спадщини не подавала з поважних причин, оскільки на момент відкриття спадщини перебувала на сесії в Київському національному університеті культури та мистецтві і знаходилась там до липня 2008 року у зв'язку з проходженням переддипломної практики, проектуванням та захистом дипломної роботи, а з 13.07.2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий флегмонозний апендицит, після операції знаходилась на стаціонарному лікуванні одинадцять днів, за рекомендацією лікаря дотримувалась постільного режиму у дома через погане самопочуття та післяопераційне лікування, після одужання поїхала до Київського університету для вступу до магістратури, здавання вступник іспитів, після повернення з м. Києва восені не мала змоги звернутись до державної нотаріальної контори через погіршення стану здоровя повязаного з підвищенням артеріального тиску. З таких підстав позивачка просила суд надати їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 06 травня 2008 року після смерті її батька ОСОБА_5.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року ОСОБА_3 наданий додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 О,В., померлого 06 травня 2008 року, з моменту набрання рішення законної сили.

Посилаючись на неповне зясування судом всіх обставин справи, що мають значення для справи, ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення суду, вказавши в його мотивувальній частині, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, померлої 25.02.2010 року, є також ОСОБА_3.

Розглянувши справу в межах доводів скарг колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - частково задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, 06 травня 2008 року помер батько позивачки ОСОБА_5 та відкрилася спадщина на його майно, після чого 11 листопада 2008 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але позивачці державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона протягом шестимісячного строку не подала заяву про прийняття спадщини та фактично спадщину не прийняла.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка була позбавлена можливості у шестимісячний строк звернути до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент її відкриття у травні 2008 року перебувала на сесії в Київському національному університеті культури та мистецтв, і до липня 2008 року перебувала у м. Києві у зв'язку з проходженням переддипломної практики, проектуванням та захистом дипломної роботи, а з 13.07.2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Клінічного обєднання швидкої медичної допомоги з діагнозом гострий флегмонозний апендицит, після операції знаходилась на стаціонарному лікуванні одинадцять днів та після виписки за рекомендацією лікаря вона дотримувалась постільного режиму у дома через погане самопочуття і післяопераційне лікування, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби №7266, згідно якого позивачка перебувала у лікарні до 23.07.2008 року. Після одужання позивачка поїхала до Київського університету для вступу до магістратури, здавання вступних іспитів, а восени після повернення з м. Києва не мала змоги звернутись до державної нотаріальної контори через погіршення стану здоровя повязаного з підвищенням артеріального тиску, що підтверджується випискою з амбулаторної карти.

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про пропуск позивачкою з поважних причин встановленого законом шестимісячний строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька суд обґрунтовано надав позивачці додатковий строк для подання такої заяви на підставі ст.1272 ЦК України.

Доводи ОСОБА_7 у скарзі про безпідставне надання судом позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів в підтвердження наявності у неї такого права фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Разом з тим, зазначаючи в мотивувальній частині свого рішення про те, що після смерті ОСОБА_6 крім її доньки ОСОБА_8, яка померла 09.03.2008 року, та після якої спадкоємцем є ОСОБА_4, а також сестри померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7, інших спадкоємців не встановлено, суд не врахував, що визначення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не є предметом спору у цій справі та, крім того, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи, з яких вбачається, що позивачка є онучкою ОСОБА_6, а тому також відноситься до її спадкоємців.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає за необхідне вказаний висновок суду, як зайвий та помилковий, виключити з мотивувальної частині рішення.

Керуючись ст.ст.307-309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Григорівни відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року висновок суду про те, що після смерті ОСОБА_6 крім її доньки ОСОБА_8, яка померла 09.03.2008 року, та після якої спадкоємцем є ОСОБА_4, а також сестри померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7, інших спадкоємців не встановлено.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: