Справа № 2-38/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

головуючого Голосія А.В.

при секретарі Волошиній І.Л.

за участю адвокатів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини третя особа орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та встановлення її місця проживання треті особи орган опіки та піклування Лисянської райдержадміністрації Черкаської області, орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини третя особа орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області. ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про відібрання дитини та встановлення її місця проживання треті особи орган опіки та піклування Лисянської райдержадміністрації Черкаської області, орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 9 серпня 2008 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою по справі ОСОБА_4 Валерієвною. Від даного шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося. 11 жовтня 2010 року його дружина ОСОБА_4 разом з їхньою донькою виїхала з іншим чоловіком за межі Городищенського району. Звернувшись до правоохоронних органів, він виявив місце проживання своєї дружини та доньки у с. Босівка Лисянського району Черкаської області. Прибувши до будинку місця їх проживання він помітив, що донька потребує медичної допомоги, а тому вирішив забрати її від матері для проходження курсу лікування за місцем свого проживання. За період перебування малолітньої ОСОБА_5 в лікарні, мати дитину не навідувала та не цікавилася її здоров»ям. Також зазначає, що його дружина немає самостійного заробітку та власного житла, а це на його думку може негативно позначитись на вихованні дитини, а тому переконаний, що дочка повинна проживати разом з ним. Він спроможний забезпечити її всім необхідним, тому звернувся до суду з даним позовом. ОСОБА_4В у зустрічному позові стверджує, що вона належним чином виконувала свої обов»язки по вихованню та утриманні їхньої малолітньої доньки, а тому вважає, що дитина має проживати з матір»ю.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять розірвати шлюб з відповідачкою, як такий, що суперечить інтересам ОСОБА_3 та визначити місце проживання дочки ОСОБА_5 разом з батьком. Вимоги за зустрічним позовом не визнав повністю. Свою відмову мотивує тим, що його дружина не забезпечує дитині належного медичного догляду, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, а тому не може забезпечити дитині належні умови для проживання, посилаючись на мотивований висновок органу опіки та піклування Городищенської РДА.

ОСОБА_4 та її представник підтримали свої вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві та просять відібрати дитину та визначити її місце проживання. Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині розірвання шлюбу визнала повністю, в частині визначення місця проживання дитини з батьком не визнала, пояснивши, що з жовтня 2010 року вона вимушена була залишити чоловіка, так як подальше проживання з ним стало нестерпним. Позивач з мотивів помсти та особистої неприязні забрав від неї дитину і на даний час перешкоджає її зустрічам з нею, а її звинувачує, що вона нібито не піклується про дитину. На даний час вона проживає з ОСОБА_6 однією сім»єю, який працює, отримує постійну заробітну плату. Вона також отримує допомогу по догляду за дитиною. Відповідно до акту обстеження побутових умов, в будинку, де вони проживають є всі умови для проживання та виховання малолітньої дитини. Крім того згідно висновку органу опіки та піклування Босівської сільської ради, рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 саме з нею, як - її матір»ю.

Представник органу опіки та піклування Городищенської РДА вважає, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 із батьком дитини буде в її інтересах, посилаючись на його матеріально побутові умови та самостійний заробіток.

Представник органу опіки та піклування Лисянської РДА вважає, що дитина має проживати з матір»ю, оскільки за період її проживання в їхньому населеному пункті, ОСОБА_4 зарекомендувала себе лише з позитивної сторони.

Суд, вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні вимоги ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 9 серпня 2008 року у Дирдинській сільській раді зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за № 3. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалося. Їхня сім»я фактично розпалася з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Подружні стосунки не підтримують і не мають бажання бути разом. В даній ситуації вбачається, що між ними стійкий розлад подружніх стосунків, шлюбні відносини припинені, абсолютно відсутнє бажання проживати однією сім»єю, а тому підстав для її збереження немає, проте сторони не можуть дійти згоди з ким буде проживати їх малолітня дитина.

Батько дівчинки проживає із своєю матір»ю, яка має вік 72 роки. у власному житловому будинку по провул. Зелений № 16 с. Дирдин Городищенського району Черкаської області і запевняє, що оскільки він має власне житло та самостійний заробіток, чого немає у його дружини, до того ж стверджує, що вона веде аморальний спосіб життя, тому їхня малолітня дочка має проживати саме з ним, що буде позитивно впливати на її фізичний та духовний розвиток. Це і стало підставою його звернення до суду із даним позовом. ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком і проживає з ним у с. Босівка Лисянського району Черкаської області, де і проживала малолітня ОСОБА_5 до виникненя спору між її батьками стосовно місця її проживання. Матір дівчинки запевняє, що вона належним чином займалася вихованням їхньої доньки, забезпечувала її всим необхідним і не нехтувала своїми обов»язками, а тому ОСОБА_5 має проживати саме з нею, а батько дитини зможе без перешкод приймати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Суд при вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для вирішеня даного спору. Іншими обставинами, що мають істотне значення є: етичні і інші особисті якості батьків, відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною).

Після припинення шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , матір разом із донькою виїхала в інший населений пункт для постійного місця проживання, де вона позитивно характеризується і ніяких нарікань з боку органів влади та оргнів місцевого самоврядування не має. Дитина має задовільний стан здоров»я. Так, дійсно, в жовтні 2010 року ОСОБА_5 захворіла і батько дитини забрав її до себе і вона проходила курс лікування в Городищенському РТМО, де матір її не навідувала. Даний факт сторонами не заперечується. Проте суд даючи цьому оцінку, приходить до висновку, що саме непорозуміння та неповага між батьками спільно діяти в інтересах дитини призвели до таких наслідків і аж ніяк не може бути прийнято як небажання матері дитини забезпечувати її медичний догляд та лікування.

Суд, оцінюючи можливість створення дитині умов для виховання і її розвитку, не може взяти до уваги перевагу батька дитини в його матеріально-побутовому стані ( наявність власного житла та самостійний звробіток) та відсутність у матері дитини самостійного доходу і визначити це вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Твердження ОСОБА_3, що його дружина зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя, що може зашкодити розвиткові дитини в силу п.2 ст. 162 СК України є підставами, які унеможливлюють їй передачу дитини для проживання, у судовому засіданні не підтвердилося, і було повністю спростовано належними доказами. Згідно довідки Городищенського РТМО ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Згідно пояснень представника органу опіки та піклування Лисянської РДА, ОСОБА_4 проживає однією сім»єю та веде спільне господарство із ОСОБА_6, який матеріально забезпечений. Посилання ОСОБА_3 на те, що дитина відвідує дитячий садок, тобто має належне дошкільне виховання, не може бути прийняте судом як обставина належного виховання дитини, оскільки дитяча установа, яку відвідує малолітня ОСОБА_5, не відповідає її віковій категорії, умови установи не відповідають вимогам перебування в ній дітей молодше 3 років. Наданий органом опіки та піклування Городищенської РДА до суду мотивований висновок щодо розв'язання даного спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, суд вважає його недостатньо обгрунтованим та таким, що відображають лише матеріально побутові умови та можливості ОСОБА_3 по вихованню малолітньої ОСОБА_5 і не зовсім враховані інтереси дитини.

Суд бере до уваги ту обставину, що малолітня ОСОБА_5 потребує перш за все жіночого догляду (регулярного та своєчасного харчування, дотримання правил гігієни, постійний нагляд тощо). При цьому матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_4 як мати неналежно виконувала свої обов'язки по вихованню та догляду за своєю донькою, і ці обов'язки покладалися на батька. У встановленому законом порядку, батьківських прав вона непозбавлена.

Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини справи та об»єктивно і у відповідності до ст.212 ЦПК України досліджені в судовому засіданні всі докази, приходить до висновку, що саме проживання дитини з матір»ю забезпечить їй більш повний нормальний фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя і що це буде виключно в інтересах дитини. А батько дитини, згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до "Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок", схваленої Постановою Верховною ОСОБА_1 України №475-XIV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Суд такої виняткової ситуації по справі не вбачає.

Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Тому суд вважає, що в даному випадку немає необхідності у визначенні порядка зустрічей батька з дитиною в присутності матері.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. При цьому з позивача підлягають достягненню в доход держави недоплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгяду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213,215, 294 ЦПК України, ст.ст. 161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини третя особа орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та встановлення її місця проживання треті особи орган опіки та піклування Лисянської райдержадміністрації Черкаської області, орган опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації Черкаської області задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 /дошлюбне прізвище Кикоть / ОСОБА_8 та ОСОБА_3, зареєстрований 09.08.2008 року у Дирдинській сільській раді Городищенського району Черкаської області актовий запис № 3. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінити на дошлюбне Кикоть.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір»ю ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 50 коп судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 90 (дев»яносто) грн в доход держави недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгяду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні в 10 денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_9