Справа № 2-1532/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді Куценка О.В.

при секретарі - Юрко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про визнання договору поруки недійсним, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір поруки недійсним. Підставою визнання даного договору зазначає наявність обману під час укладення даного договору поруки.

В судовому засіданні позивач та представник вимоги підтримали та пояснили, що відповідачі вирішили отримати в ПАТ КБ "Приватбанк" кредит. У звязку з необхідністю забезпечення даного кредиту, звернулися до позивача з пропозицією укласти договір поруки. При цьому, обіцяли, що кредит повернуть своєчасно і у позивача не виникне будь-яких проблем, повязаних з даним кредитом. Однак, свою обіцянку не виконали, що позивач вважає обманом.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги не визнав та вказав, що фактично кредит отриманий для позивача, який повинен був оплатити роботу відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, повідомлялася про розгляд справи, причини неявки в суд не сповістила.

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" з вимогами не погодився. вказуючи на дійсність договору поруки та відсутність будь-якого обману позивача.

Судом встановлено наступне.

15.10.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, поручителем за яким виступив ОСОБА_1, уклавши 15.10.2008 року договір поруки.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК.

Відповідно до ст. 203 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 230 ЦК передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Під істотним значенням необхідно розуміти оман щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

В даному випадку посилання позивача стосуються лише обіцянки відповідачів сплатити самостійно заборгованість за кредитним договором. Жодного відношення, зазначена обіцянка відповідачів не має, щодо природи договору поруки, прав та обовязків сторін за цим договором.

Окрім того, даний договір укладено між ПАТ КБ "Приватбанк" та позивачем, відтак, як зазначено в ст. 230 ЦК України, навмисно ввести в оману мав би "Приватбанк", який є стороною договору, а не відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В той же час, позивачем не висуваються будь-які претензії до банку в частині введення в оману.

Відтак, вимоги позивача є недоведеними та не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити по фактично понесеним.

На підставі ст. 203, 215, 229, 230 ЦК України, керуючись ст. 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про визнання договору поруки недійсним відмовити.

Судові витрати залишити по фактично - понесеним

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4