Справа № 2018/2-4457/11/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колесник С.А.

при секретарі - Хомінській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, яким просила визнати за нею право власності на нежитлові приміщення, розташовані в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А-4»), загальною площею 60,3 кв.м., а саме: 21 рентгенівський кабінет площею 13,2 кв.м., 23 санвузол площею 1,8 кв.м., 24 кімната персоналу площею 8,0 кв.м., 25 хол площею 21,0 кв.м., 27 лікувальна зала площею 16,3 кв.м., після їх перепланування з облаштуванням окремого входу. При цьому, позивач обґрунтовувала позовну заяву тим, що їй за договором купівлі-продажу від 22.05.2007 року належать нежитлові приміщення №21-27 в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А-4»). В 2011 році за власні кошти вона здійснила перепланування вказаних нежитлових приміщень з облаштуванням окремого входу. Оскільки вказані нежитлові приміщення не прийняті в експлуатацію, вона не має змоги зареєструвати їх в КП ХМБТІ.

Представник позивачки за дорученням ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, пояснивши суду, що ОСОБА_1 ознайомлена з тими обставинами, що спірні нежитлові приміщення придбані в зареєстрованому шлюбі і на підставі вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 у судовому засіданні при розгляді позовних вимог позивача покладався на розсуд суду

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного.

Судом достовірно встановлено та не заперечувалося представниками сторін у судовому засіданні, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2007р., посвідченому приватним нотаріусом Горішнім Є.В., і внесеного до реєстру за № 1330, ОСОБА_1 були придбані нежитлові приміщення № 21-27 в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 60,3 м2 (а.с.6-7).

24.05.2007р. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації`зареєструвало за позивачкою право власності на нежитлові приміщення № 21-27 за № 4776 в книзі 1 та 24.05.2007р. внесло зміни в технічний паспорт, відкоригувавши власника нежитлових приміщень (а.с.8).

В 2010р. позивачка, для здійснення підприємницької діяльності, вирішила здійснити переобладнання своїх нежитлових приміщень під стоматологічний кабінет, для чого замовила та отримала від ТОВ КК «Агора»(ліцензія АВ № 490975) «Перед проектну пропозицію реконструкції нежитлових приміщень з влаштуванням окремого входу по АДРЕСА_1 »(а.с.46-55).

В 2011р. позивачка, за власні кошти по договору, виконала реконструкцію своїх нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (літ. «А-4») під стоматологічний кабінет, після чого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації`внесло в техпаспорт поточні зміни, згідно яким нежитлові приміщення, розташовані в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А-4»), загальною площею 60,3 м2, складаються з: 21 рентгенівського кабінету площею 13,2 м2, 23 санвузлу площею 1,8 м2, 24 кімнати персоналу площею 8,0 м2, 25 холу площею 21,0 м2, 27 лікувальної зали площею 16,3 м2 (а.с.19-22).

В 2011р. позивачка, для виконання протипожежних умов, виконала влаштування окремого входу.

18.11.2011р. в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації`позивачка отримала новий техпаспорт на нежитлові приміщення з влаштованим окремим входом, розташовані в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А-4»), загальною площею 60,3 м2: 21 рентгенівський кабінет площею 13,2 м2, 23 санвузол площею 1,8 м2, 24 кімната персоналу площею 8,0 м2, 25 хол площею 21,0 м2, 27 лікувальна зала площею 16,3 м2 (а.с.41-45).

В листопаді 2011р. ТОВ «Харківреконструкція»(ліцензія АА № 775360) було виконано «Технічний висновок про можливість збереження виконаного перепланування нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (літ. «А-4») з влаштуванням окремого входу, та можливість їх подальшої експлуатації під стоматологічний кабінет», в якому вказано що на момент обстеження зверх нормативних прогібів, відхилень від вертикалі та інших дефектів, які свідчать про зниження несущій здібності будівельних конструкцій, в межах нежитлового приміщення не виявлено. На підставі здійснених натурних обстежень будівельних конструкцій нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , аналізу встановленого стану будівельних конструкцій зроблені наступні висновки: зовнішні та внутрішні стіни нежитлового приміщення знаходяться в задовільному стані (категорія П); дефектів та пошкоджень в несущих та будівельних конструкціях, що обгороджують, в межах нежитлового приміщення, які свідчать про зниження їх несущій здібності, на момент обстеження не виявлено; проведене переобладнання нежитлових приміщень під стоматологічний кабінет з влаштуванням окремого входу не спричинило до зниження несущій здібності будівельних конструкцій обстежуваного приміщення, та будівлі в цілому; нежитлове приміщення має 100% готовність до експлуатації; можлива подальша експлуатація нежитлового приміщення під стоматологічний кабінет без проведення додаткових заходів (а.с.58-75).

Для проведення реконструкції нежитлових приміщень з влаштуванням окремого входу позивачка отримала згоду від сусідів (а.с.26).

На час придбання нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (літ. «А-4») позивачка ОСОБА_1 перебувала та перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом реєстрації шлюбу (а.с.38).

Чоловік позивачки - ОСОБА_4 проти перепланування нежитлових приміщень № 21-27 в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_2 з влаштуванням окремого входу не заперечував, про що повідомив суд письмово (а.с.36,37).

На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до ст. 65 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно зі ст. 376 Цивільного Кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 57, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення, розташовані в цокольній частині житлового будинку АДРЕСА_1 (літ. «А-4»), загальною площею 60,3 кв.м., а саме: 21 рентгенівський кабінет площею 13,2 кв.м., 23 санвузол площею 1,8 кв.м., 24 кімната персоналу площею 8,0 кв.м., 25 хол площею 21,0 кв.м., 27 лікувальна зала площею 16,3 кв.м., після їх перепланування з облаштуванням окремого входу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений судом 28 листопада 2011 року.

Суддя-