Справа №22-ц-860/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Універсал Банкдо ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство Універсал Банкє правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Універсал Банк (22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ Універсал Банкбуло перейменовано в Публічне акціонерне товариство Універсал Банк, що підтверджується витягом із статуту.

Відповідно до умов Кредитного договору №053-2008-2624 від 28 серпня 2008 року ОСОБА_3 отримала у ВАТ Універсал Банккредит в сумі 90000,00 дол. США строком до 10 серпня 2038 року зі сплатою 13,95 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 28 серпня 2008 було укладено договори поруки №053-2008-2624 - Р/1 та №053-2008-2624 -Р/2.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша і фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме, в порядку передбаченому кредитним договором, видав ОСОБА_3 кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на її рахунок.

У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання.

Так, станом на 18 березня 2010 року заборгованість ОСОБА_3 за Кредитним договором по кредиту та несплачених відсотках складає 4957,34 дол. США.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1049 (ч.1) ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.5.2.5 Кредитного договору Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і неусунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення.

29 жовтня 2009 року ОСОБА_3 було направлено вимогу про погашення суми заборгованості, але остання не вчинила жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

Статтею ст.1050 (ч.2) ЦК визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів у ОСОБА_3 виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти.

Сума заборгованості ОСОБА_3 по кредитному договору станом на 18 березня 2010 року склала 94 219,53 дол. США, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,976 грн. за 1 дол. США) становило 751 494 грн. 97 коп., з них заборгованість по кредиту - 89 285,02 дол. США (712 137 грн. 32 коп. і відсотки - 4 934,51 дол. США (39357 грн. 65 коп.).

Згідно п.1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник.

Пунктом 1.4 Договору поруки передбачено, що відповідальність Поручителя та боржника є солідарною.

29 жовтня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було направлено вимоги про погашення заборгованості.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 га ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банкзаборгованість по Кредитному договору №053-2008-2624 від 28 серпня 2008 року в сумі 94 219,53 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18 березня 2010 року (курс 7,976 грн. за 1 дол. США) становило 751 494 грн. 97 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2010 року позов задоволено і стягнено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банкзаборгованість по кредитному договору №053-2008-2624 від 28 серпня 2008 року в сумі 94219, 53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18 березня 2010 року становило 751494 грн. 97 коп., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 753 314 грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення в частині задоволення позовних вимог до неї і стягнення з неї солідарно заборгованості по кредитному договору.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року ОСОБА_3 отримала у ВАТ Універсал Банккредит в сумі 90 000,00 дол. США строком до 10 серпня 2038 року зі сплатою 13,95 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 28 серпня 2008 було укладено договори поруки №053-2008-2624-Р/1 та №053-2008-2624 - Р/2.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що в разі, коли у зобов'язанні встановлений строк і термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Зокрема, в апеляційній скарзі наголошується на тому, що судом першої інстанції не було враховано того, що до кредитного договору №053-2008-2624 від 28 серпня 2008 року укладались додаткові угоди від 10 лютого та 6 березня 2009 року, про які їй не було відомо, та при порівнянні умов первісного кредитного договору та умов кредитного договору в редакції додаткової угоди від 6 березня 2009 року вважає, що умовами останньої, яка з нею не укладалась, значною мірою збільшено обсяг відповідальності позичальника, а як наслідок, і її, як поручителя.

ОСОБА_2 вважала, що її порука по договору поруки №053-2008-2624-Р/2 від 28 серпня 2008 року припинена з моменту укладення додаткової угоди від 6 березня 2009 року до зазначеного вище кредитного договору від 28 серпня у звязку зі зміною зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності.

Проте, такі твердження апелянта в апеляційній скарзі не відповідають дійсності і спростовуються поданою позивачем у судовому засіданні додатковою угодою від 6 березня 2009 року до договору поруки №053-2008-2624-Р/2 від 28 серпня 2008 року, укладеною між ВАТ Універсал Банкта ОСОБА_2 (апелянтом), що і не заперечувалось останньою.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: