Справа № 2-650/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого Якименко Л.Г.

при секретарі Чабан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №19, про визначення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №19, про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою №14 у будинку №6 по пров. Василівському в м. Дніпропетровську та розподіл особових рахунків.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1996 року, виданого ВАТ «Комінмет»згідно з розпорядженням №423 від 20.08.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.03.2008 року, спадщину прийняли її мати ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2. Спадкове майно складалося з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, тобто кожний зі спадкоємців отримав у спадок по 1/6 частині квартири. Таким чином сторонам належить по ? частині квартири АДРЕСА_1.

Спірна квартира складається з трьох ізольованих житлових кімнат розміром 16,6 кв.м, 15,8 кв.м та 18,1 м.кв., коридору, кухні, туалету, ванної кімнати та балкону, загальна площа квартири становить 72,2 м.кв., житлова 50,5 м.кв.

Між позивачкою ОСОБА_1 та її онукою ОСОБА_2 склалися вкрай неприязні стосунки, вона її не розуміє, постійно ображає, не звертаючи увагу на її похилий вік, постійно виникають конфлікти та скандали стосовно порядку користування житловим приміщенням, у зв'язку з чим на даний час вона вимушена проживати у іншої дочки, тому просила суд визначити порядок користування квартирою №14 у будинку №6 по пров. Василівському в м. Дніпропетровську, визначивши їй у користування житлові кімнати площею 16,6 кв.м. та 15,8 м.кв., відповідачці ОСОБА_2 житлову кімнату 18,1 м.кв., коридор, кухню, туалет, ванну кімнату та балкон залишити в загальному користуванні співвласників, а також розділити особисті рахунки. Позовні вимоги стосовно вселення, стягнення на її користь моральної шкоди та частини сплачених платежів, що заявлялися раніше, просила не розглядати.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала та звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №19, про визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що після смерті її матері ОСОБА_3 вони з ОСОБА_1 є рівними співвласниками квартири АДРЕСА_1. Між ними дійсно склалися особисті неприязні стосунки, її бабуся ОСОБА_1 усіма можливими способами перешкоджала їй у отриманні свідоцтва про право на спадщину, на теперішній час у даній квартирі разом з ОСОБА_1 намагається проживати її син, який зловживає спиртними напоями та постійно провокує сварки, у позивачки ОСОБА_2 є двоє малолітніх дітей і вона турбується за їх життя та здоров'я, тому також просила визначити порядок користування квартирою №14 у будинку №6 по пров. Василівському в м. Дніпропетровську, визначивши їй у користування дві житлові кімнати площею 16,6 кв.м. та 15,8 м.кв., коридор, кухню, туалет, ванну кімнату залишити в загальному користуванні співвласників; ОСОБА_1 визначити у користування житлову кімнату площею 18,1 кв.м. з прилеглим до балконом.

У судовому засіданні сторони надали пояснення, аналогічні викладеним у позовних заявах. ОСОБА_1 мотивувала виділення їй у користування двох житлових кімнат тим, що вона через стан здоров'я та похилий вік на даний час потребує сторонньої допомоги, тому за таких умов разом з нею зможе в окремій кімнаті проживати інша людина, яка і буде надавати їй таку допомогу. Проти догляду за нею онуки ОСОБА_2 заперечувала.

ОСОБА_2 посилалася на те, що разом з нею в даній квартирі проживає її сім'я, яка не має іншого з належними умовами житла, а саме: чоловік та двоє малолітніх дітей, які зареєстровані в даній квартирі разом з матір'ю, тому мають право на проживання в ній. Визначення порядку користування спірною квартирою за вимогою ОСОБА_1 буде порушенням норм ЖК України та ущімленням інтересів членів її сім'ї.

Обидві сторони пояснили, що протягом усього часу ОСОБА_1 займала житлову кімнату площею 18,1 кв.м., де знаходяться усі її речі та меблі, та яка і перебуває на даний час у її користуванні, перешкод їй ніхто на даний час не чинить, в даній кімнаті нею встановлені замки. ОСОБА_2 разом з сім'єю проживають у житлових кімнатах площею 16,6 кв.м. та 15,8 м.кв., за життя матері вони також займали ці кімнати, та даний порядок користування складений між співвласниками довгий час. В цих кімнатах ОСОБА_2 зробила євроремонт, в ході якого були закладені двері між житловими кімнатами площею 15,8 м.кв. та 18,1 м.кв., який проводився зі згоди усіх співвласників квартири, проти чого ОСОБА_1п. також не заперечувала.

Сторони неодноразово намагалися вирішити справу мирним шляхом та у добровільному порядку визначити порядок користування спірною квартирою або продати квартиру з метою розподілу коштів та придбання окремого житла обома сторонами. Вирішити спір позасудовим шляхом не вдалося, оскільки ОСОБА_1 просила виділити їй більшу суму коштів від продажу спірної квартири у зв'язку з тим, що виходячи із вартості ? частини квартири для придбання окремої квартири цих коштів недостатньо.

Намагаючись вирішити даний спір, в період розгляду справи в суді, ОСОБА_2 зробила самовільне перепланування та перебудову нежитлових приміщень у даній квартирі кухні, комори, ванної та туалетної кімнат, у зв'язку з чим змінена площа та встановлені додаткові перестінки в цих приміщеннях. Також з метою виділення в користування ОСОБА_1 окремої кухні, ОСОБА_2 самовільно змінила цільове призначення житлової кімнати площею 15,6 м.кв., в якій проживає її сім'я, частково пристосувавши її під кухню з установкою електроплити.

ОСОБА_1 заперечувала проти даної перебудови та просила визначити порядок користування квартирою відповідно до її позовних вимог.

Представник третьої особи - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №54 підтримав пропозицію та намір сторін вирішення спору мирним шляхом, оскільки через існування між ними особистих неприязних стосунків проживання в одній квартирі та спільне користування нежитловими приміщеннями буде у подальшому призводити до виникнення додаткових конфліктів. Просив постановити рішення відповідно до вимог законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1996 року, виданого ВАТ «Комінмет»згідно з розпорядженням №423 від 20.08.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.03.2008 року, спадщину прийняли її мати ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2. Спадкове майно складалося з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, тобто кожний зі спадкоємців отримав у спадок по 1/6 частині квартири. Таким чином сторонам належить по ? частині квартири АДРЕСА_1.

Спірна квартира згідно технічного паспорту від 27.08.2008 року складається з трьох ізольованих житлових кімнат розміром 16,6 кв.м, 15,8 кв.м та 18,1 м.кв., коридору площею 8,2 м.кв., кухні 7,8 м.кв., туалету 1,0 м.кв., ванної кімнати 3,6 м.кв. та балкону 1,1 м.кв., загальна площа 72,2 м.кв., житлова 50,5 м.кв.

Відповідно до норм ЖК України, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Суд звертає увагу на те, що порядок користування квартирою неможливо визначити між співвласниками, оскільки разом з ОСОБА_2 проживають двоє її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є зареєстрованими в квартирі, тому в одній житловій кімнаті троє осіб проживати не може, виходячи з вимог ст. 50 ЖК України.

В той же час слід також зазначити, що у спірній квартирі тривалий час встановився певний порядок користування житловими кімнатами: ОСОБА_1 займала та займає окрему житлову кімнату площею 18,1 кв.м., де знаходяться усі її речі та меблі, перешкод їй ніхто не чинить, в даній кімнаті нею встановлені замки; ОСОБА_2 разом з сім'єю (чоловік та двоє малолітніх дітей) проживають у житлових кімнатах площею 16,6 кв.м. та 15,8 м.кв., де зроблений євроремонт, замінені вікна та двері, придбані нові меблі.

В ході розгляду справи комісія КЖЕП №19 склала акт від 15.01.2011 року, згідно якого встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зроблене самовільне перепланування, у коридорі встановлена перегородка з пластику, комора перероблена у туалет, на кухні встановлено перегородка, за якою встановлена ванна, унітаз та ванна підключені до сумісного стояку, колонка на кухні у робочому стані. Згідно з фактичним планом площа приміщень у квартирі змінилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, наданій йому для використовування як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не спричинять порушень прав власників інших квартир в багатоквартирному житловому будинку і не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

П 1.4.4. зазначених Правил вказує, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Враховуючи, що перепланування в квартирі АДРЕСА_1 є самовільним, проведене без відповідного дозволу та погодження, площа допоміжних приміщень і їх цільове призначення змінено та не відповідає технічній документації ДМБТІ, у зв'язку з чим у судовому порядку неможливо визначити порядок користування квартирою на підставі наданих документів.

З вищевказаних підстав суд вважає відмовити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовних вимогах про визначення порядку користування квартирою №14 у будинку №6 по пров. Василівському в м. Дніпропетровську.

Суд вважає також роз'яснити сторонам про необхідність приведення приміщень у спірній квартирі відповідно до технічної документації та усунення перешкод усім співвласникам та користувачам у використанні житлових кімнат та нежитлових приміщень відповідно до їх цільового призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 47, 50 116 ЖК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №19, про визначення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків, - відмовити.

ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №19, про визначення порядку користування квартирою, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: