Справа № 22-ц-6253/11 Головуючий у І інстанції Воробйова В, М.
Категорія 24 30.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П..,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О..,

при секретарі: Мариняко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія«ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ПАТ «СК «ВУСО» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2011 року щодо передачі справи на розгляд іншому суду, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2011 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «СК «ВУСО» про передачу справи за підсудністю до Ворошиловського районного суду м.Донецька з підстав ч.5 статті 110 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «ВУСО» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права та просить постановити нову ухвалу про задоволення клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю , суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів" (ОСОБА_3 № 1023-ІУ), а тому право вибору підсудності належить позивачу.

Судова колегія не погоджується із такими висновками суду.

Закон № 1023-ІV регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоровя, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» (ОСОБА_3 № 85/96-ВР ) страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати

фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і повязані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону № 1023-ІV і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

ОСОБА_3 може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів" є необгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їхнім місцем знаходження.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача є м.Донецьк вул..Постишева,60.

Відповідно до ст.. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Таким чином, у суду першої інстанції були підстави для задоволення клопотання відповідача і направлення справи за підсудністю до Ворошиловського районного суду м.Донецька.

Відповідно до ч.2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З врахуванням наведеного, судова колегія прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання про направлення справи на розгляд до іншого суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 ч.1 п.2, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2011 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування направити за підсудністю до Ворошиловського районого суду м. Донецька.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :