Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2- 778/2011р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Лукіній Л.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка цивільну справу за

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він, ОСОБА_3, відповідно до рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2009 року, яке набрало чинності 08 жовтня 2009 року визнаний власником 1/3 частки складу № 2 в с. Українське Петропавлівського району Дніпропетровської області. Рішенням № 54 Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 30 жовтня 2009 року споруді (складу №2) в с. Українське присвоєно адресу: с. Українське, вул. Гагаріна, 1/3. З невідомих йому причин та підстав відповідач встановив на вхідні двері вказаного складу замки та, таким чином, перешкоджає йому у користуванні його нерухомим майном, не допускаючи його в середину приміщення.

З невідомих йому причин та підстав, відповідач встановив на вхідні двері вказаного приміщення складу замки та таким чином, перешкоджає позивачу у користуванні його нерухомим майном, не допускаючи його в середину приміщення.

Позивач намагався виготовити технічну документацію на 1/3 частину складу, власником якого він є. У Павлоградському МБТІ йому пояснили, що для виготовлення технічної документації їм потрібен доступ в тому числі і в середину приміщення, але він цього доступу, з незалежних від нього причин забезпечити не може.

Крім того, являючись власником частини складу, він не має можливості нічого в ньому зберігати, оскільки не може потрапити в середину приміщення.

Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з проханням не чинити йому перешкод у користуванні його нерухомим майном, надавав докази, що 1/3 частина складу належить йому, просив відповідача надати йому для огляду документи, які підтверджують його право на вказаний склад. Відповідач на його прохання ніяк не відреагував, замки не зняв, доступ у приміщення складу не забезпечив, ніяких документів, які б підтверджували його право володіти, користуватися чи розпоряджатися цим нерухомим майном не надав. Тому він змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та пояснив, що приміщення складу належить йому частково, він викупив та вони частково викупили і його не пускають, до міліції він не звертався. Особисто в присутності інших осіб звертався до ОСОБА_4., розуміє, що приміщенням користується СВК «Мир», є ключі і у Гупалюк і у Кучугури, але до інших осіб у нього вимог немає. Позивач особисто підходив і звертався до ОСОБА_4

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що приміщенням користується СВК «Мир», яке за угодою частково викупило паї та користується приміщенням на підставі укладених договорів оренди з правом викупу, договори укладено на підставі таких же майнових паїв як і у позивача, вони знаходяться в бухгалтерії СВК «Мир», він є лише одним із трьох співзасновників, а керівником СВК «Мир» взагалі є Кучугура. Відповідач підтвердив, що у нього дійсно є ключі від приміщення, але там зберігається спільна власність, а не його особиста, та те що позивач підходив до них і звертався але він особисто просив позивача надати документи що він є власником, тому що у них там стоїть техніка і дійсно їх замки, підтвердив, що він відкриває та закриває приміщення, але майже завжди він був з іншими особами і особисто з керівником СВК «Мир».

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що в цьому році він приїжджав з позивачем на вісову, показали ОСОБА_4 та іншим особам рішення суду, сказали давайте ділити склад, вони відповіли подумаємо, особисто бачив, як ОСОБА_3 повісив замки на склад, а коли вони повертались замків вже не було, вони були зрізані. Підтвердив, що в його присутності ОСОБА_4 та інші ознайомились з рішенням суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що складом користується ОСОБА_4 і Кучугура, позивач не користується, йому ключі не дають. Підтвердив, що у відповідача є ключі, що у складі стоїть техніка, якою користуються відповідач та Кучугура, повідомив, що знає про існування СВК «Мир». Свідок повідомив, що бачив, коли вони підїхали на вісову, там стояли Кучугура і ОСОБА_4, позивач сказав їм за склад, але ОСОБА_4 відмовив, запропонував через суд вирішувати питання, свідок зазначив, що був з ОСОБА_4 удвох і без будь яких документів.

Свідок ОСОБА_7 засвідчив, що бачив Кучугуру, позивач просив його відкрити склад, він не дозволив, документи та ОСОБА_4 не бачив.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч. 2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Позивач на захист свого права посилається до ст. 391 ЦК України згідно якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За нормами ст.48 Закону України «про власність, власник має право на захист права власності від порушень, хоча б вони і не були повязані з позбавленням володіння.

Зазначений позов є негаторним, і позивач має право на його предявлення, коли протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати право користування та розпорядження майном. Між відповідачем та позивачем відсутні зобовязальні відносини.

Відповідно до рішення Петропавлівського районного суду від 28 вересня 2009 року за ОСОБА_3 визнано право власності в розмірі 1/3 частини в спільній частковій власності на склад №2 в с. Українське Петропавлівського району.

Рішенням №54 від 30.10.2009 року складу №2 в с. Українське Петропавлівського району, часка якого належить ОСОБА_3 присвоєно адресу.

Відповідно до майнового паю ОСОБА_3 по контуру №44, який сторонами визнано як належний доказ, позивач має право на частку майна, а саме на частку захзначеного складу при розпаюванні

В судовому засіданні підтвердилось, що відповідач має ключі від складу, що позивач звертався до відповідача неодноразово з вимогою відкрити склад.

При винесенні рішення суд бере до уваги, що відповідач в судовому засіданні та свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5підтвердили, факт звернення позивача до відповідача з вимогою надати можливість потрапити до складу, та відмову відповідача надати таку можливість, факт того, що у відповідача ОСОБА_4 є ключі від зазначеного складу.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача та його представника стосовно того, що відповідач ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, так як ОСОБА_4 підтвердив, що маючи ключі він не надав позивачу можливість потрапити до складу.

Крім того суд бере до уваги, що до інших осіб, які мають ключі та доступ до складу у позивача немає позовних вимог.

Сторонами визнано та свідками підтверджено, факт того, що складом користується СВК «Мир», що відповідач ОСОБА_4 є одним зі співзасновників СВК «Мир», має ключі та постійно користується складом №2 в с. Українське Петропавлівського району перешкоджаючи позивачу вільно потрапляти до складу.

Судом встановлено, що з позивачем не укладено будь яких угод щодо користування його майном, а відповідачем не спростовано факт перешкоджання ОСОБА_3 доступу у приміщення складу№2 в с. Українське Петропавлівського району по вул. Гагаріна 1/3 від якого у нього є ключі і яким він користується та перешкоджає позивачу вільно потрапляти до складу. Суд бере до уваги, що відповідач не визнаючи позов зазначив, що він не є керівником СВК «Мир» та особисто як фізична особа не користується зазначеним приміщенням, тож суд вважає вимогу позивача заборонити ОСОБА_4 встановлювати замки на вхідних дверях вказаного складу є обгрунтованобю.

Суд критично ставиться до вимоги заборонити чинити інші перешкоди у користуванні вказаним нерухомим майном так як захист прав та охоронюваних законом інтересів позивача за негаторним позовом надається судом у формі припинення конкретних дій, що порушують право. Відповідач не довів суду що його дії прав відповідача є правомірними, а умовами задоволення позову не залежить від наявності вини відповідача.

Суд вважає, на підставі ст.ст.79-81 ЦПК України судові витрати: державне мито у сумі 8грн.50 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. загальною сумою 45 грн.50 коп сплачені позивачем, слід відшкодувати на користь позивача стягнувши з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391 ЦК України ,ст. 57-60,82, 88, 212-215, ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 безперешкодний доступ у приміщення складу № 2, розташованого за адресою по вул. Гагаріна, 1/3 с. Українське Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Заборони ОСОБА_4 самовільно встановлювати замки на вхідних дверях приміщення складу № 2, що розташованого за адресою по вул. Гагаріна, 1/3 с. Українське Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачені позивачем судові витрати по справі державне мито у сумі 8грн.50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн. загальною сумою 45 грн.50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Курочкіна