№ 0827-2-1355/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б. при секретарі Брагіній І.В., з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Запорізької міської ради, третя особа Пята Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, який є її рідним братом, до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому пояснила, що 28.06.1985 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 30 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі, що належав йому на праві власності та зареєстрованого в ОСОБА_5 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Першою Запорізькою нотаріальною конторою 25.06.1956 року, р. № 4335.

Після смерті батька у відповідності до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадщину фактично прийняла лише їхня матір ОСОБА_6, яка померла 18.05.2009 року.

Після смерті матері залишився заповіт, посвідчений Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 15.09.2006 року, р. № 2-1917, за яким все майно, що належить їй на праві власності, ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який з 16.01.2001 року відбуває покарання у вигляді довічного увязнення в Софіївській виправній колонії № 55 Запорізької області.

У встановлений законом строк позивач, як спадкоємець за заповітом та за законом, прийняла спадщину, звернувшись із заявою про його прийняття до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 12.06.2009 року державний нотаріус направив на імя відповідача в Софієвську ВК № 55 лист з повідомленням про те, що є заповіт, а також було розяснено порядок та строк прийняття спадщини. Однак із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звернувся, тим самим у відповідності з ч. 1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в нотконторі їй було відмовлено через те, що у право встановлювальному документі на житловий будинок договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, є помилка в написанні прізвища батька. Так, при складенні вказаного документа в російському написанні прізвища батька замість Ситниковнаписано ОСОБА_7, а по батькові Валерианяк ОСОБА_7.

Між тим, даний документ належить її батьку.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач не прийняв свою Ѕ частину спадщини за заповітом після смерті 18.05.2009 року ОСОБА_6, позивач є спадкоємцем першої черги, має право на визнання за нею права власності на Ѕ частину спадкового майна житлового будинку № 30 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі за законом та на Ѕ його частину за заповітом.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги, викладені в позовній заяві підтримали, просять позов задовольнити

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі в Срофіївській ВК № 55 Запорізької області, від нього надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, з яких вбачається, що позов він визнав в повному обсязі, жодних претензій до позивача не має.

Відповідач Запорізька міська рада в особі Шевченківської районної адміністрації не заперечує проти позовних вимог, і вважає можливим слухання справи без їхньої участі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши позивач та його представника, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, , дослідивши письмові пояснення ОСОБА_3, заяви відповідача - Запорізької міської рада в особі Шевченківської районної адміністрації, третьої особи, перевіривши письмові докази в справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами.

Судом встановлено, що 31.01.1954 року ОСОБА_4 (на російській мові Ситников Валериян Сергеевич) зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Сталінським РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 17.

25.06.1956 року ОСОБА_4 (на російській мові Сытникову Валерьяну Сергеевичу) на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 25.06.1956 року, р. № 1-4335, була надана земельна ділянка, площею 520 кв.м. на АДРЕСА_1 ділянка 3.

Згідно технічного паспорту власником житлового будинку № 30 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі є ОСОБА_11 (ОСОБА_7 російською.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_12, яка народилась 17.06.1955 року, виданого Сталінським бюро РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 1752, її батьками є ОСОБА_4 (на російській мові Ситников Валериян Сергеевич) та ОСОБА_6.

31.08.1974 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, та змінила прізвище на Марченко, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Оріхівським відділом РАГС Запорізької області, актовий запис № 146.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3, який народився 28.06.1957 року, виданого Сталінським райбюро РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 1982, його батьками є ОСОБА_4 (на російській мові Ситников Валерьян Сергеевич) та ОСОБА_6.

28.06.1985 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 4313. Після його смерті фактично прийняла спадщину його дружина ОСОБА_6, шляхом постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією домової книги на вказаний житловий будинок.

18.05.2009 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 4552.

За життя ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений 15.09.2006 року державним нотаріусом ОСОБА_14 Пятої Запорізької державної нотаріальної контори, р. № 2-1917, згідно якого ОСОБА_6 все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Як вбачається зі спадкової справи № 472-2009 після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

12.06.2009 року державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії № 55 Запорізької області у вигляді довічного позбавлення волі, що підтверджується довідками № 7/2-6346 від 28.12.2006 року та № 1/2-1057 від 2.03.2011 року, виданими начальником вказаної виправної установи, було направлено повідомлення про відкриття спадщини за заповітом після смерті його матері ОСОБА_6 Із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 так і не звернувся, а у відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину.

До та після смерті ОСОБА_6 разом з нею у спірному житловому будинку постійно проживала та залишилась проживати ОСОБА_2, яка безпосередньо здійснювала догляд за матірю, займалась її похованням. Крім того, ОСОБА_2 доглядала за будинком, підтримувала його в належному стані, проводила поточні ремонти, сплачувала рахунки за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом або за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на момент відкриття спадщини.

В силу ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом віднесені діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця, які народились після його смерті, переживший чоловік чи дружина та батьки .

Ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, 1222 ч. 1, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273, 1275 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку № 30 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.05.2009 року її матері, ОСОБА_6, який належав ОСОБА_15.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку № 30 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті 18.05.2009 року її матері, ОСОБА_6, який належав ОСОБА_15.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: