Справа № 2-128/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

при секретарі Корюковець П.Д.

з участю :

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухома майно,

В С Т А Н О В И В:

В лютому місяці 2011 року ОСОБА_1 заявила в суді позовні вимоги до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухома майно.

Мотивувала позивачка своє звернення тим , що 12.10.1990 року померла її мама , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ ЕЛ № 415148 виданого Менським районним бюро ЗАЦС 12.10.1990 року про що зроблено запис № 104 .Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями , що розташований в м.Мена по вул.Воровського 75 та інше майно .

Спадкоємцем першої черги за законом є позивачка . Вступивши в управління та володіння спадковим майном , позивачка звернулась до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини . В нотаріальній конторі позивачці було розяснено , що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може по причині відсутності правовстановлюючих документів та витягу з реєстру прав нерухомості на нерухоме майно , яке знаходиться за адресою м.Мена вул. Воровського 75 .

Присадибна земельна ділянка за адресою м.Мена вул.Воровського ,45 , належить на праві приватної власності позивачці , згідно державного акту , який вона отримала в 1998 році .

В ході судового розгляду справи , позивачка зменшила свої позовні вимоги і наполягала на визнанні права власності на нерухоме майно , а саме : будинок , прибудова , 2 погреба та ворота .

В судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити її вимоги .

Відповідачі в судове засідання не прибули , хоча відповідно до вимог чинного законодавства були повідомлені про час та місце розгляду справи .

Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши всі зібрані по справі докази , суд приходить до наступного .

Відповідно ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 р.) , визнається , що спадкоємець прийняв спадщину , зокрема , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном .

За відомостями з спадкової справи №548/2010 року , 25.11.2010 року ОСОБА_1 звернулась з заявою № 1367 до Менської нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно , яке залишилося після смерті матері ОСОБА_3 ( померлої 12.10.1990 року ) .

Згідно дозволу № 65 від 28.04.1980 року , спадкодавиці було дозволено будувати будинок , сарай .

Згідно рішення виконавчого комітету Менської міської ради депутатів трудящих Чернігівської області № 117 від 28.04.1977 року , було надано дозвіл ОСОБА_3 на перебудову житлового будинку за адресою м. Мена вул. Воровського , 75 . Будівництво нового будинку проводити із цегли , шириною не більше 7,0 м. верандою в город ( а.с.13) .

Судом було зясовано , що будинок має розміри , які перевищують дозволені , а саме : 9.70 х 9,90 м.( а.с. 11) , крім того , прибудова не обумовлювалася документами на дозвіл будівництва , що дає підстави вважати про забудову прибудови не в 1986 році , а вже після смерті спадкодавиці , експертного висновку щодо терміну забудови немає . Рік забудови в характеристиці будинку зазначається працівником бюро технічної інвентаризації із слів господаря .

Що стосується вимог про визнання права власності на №1 ворота з хв. , то відповідно відомостей технічної документації , їх було збудовано в 2010 році .

Відповідно до ст. 376 ЦК України , житловий будинок , будівля , споруда , інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом , якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці , що не була відведена для цієї мети , бо без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил . Особа , яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна , не набуває права власності на нього .

Відповідно ст. 376 ч.3 ЦК України , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно .

В матеріалах справи відсутні відомості про те , що спадкодавця мала правовстановлюючі документи на нерухоме майно .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті .

Суд вважає недоцільним враховувати факт приватизації земельної ділянки за адресою м. Мена вул. Воровського , 75 на імя позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ЧН № 009547 від 17.03.1998 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 732, в якому зазначено , що земельна ділянка площею 0.17 га була передана для ведення особистого підсобного господарства ( не для будівництва і обслуговування житлового будинку ) .

Встановлено , що Рішенням виконкому менської міської ради № 117 від 28.04.1977 року , ОСОБА_3 було дозволено перебудувати житловий будинок по вул. Воровського , 75 , що в м. Мена , при умові зносу половини старого будинку до початку будівництва нового будинку . Другу половину старого будинку необхідно було знести після закінчення будівництва .

Відповідно до п.27 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР , від 31 січня 1966 року , в разі будівництва , з дозволу виконкому місцевої Ради депутатів трудящих , будинку взамін старого , що підлягає знесенню , після закінчення будівництва та прийняття нового будинку в експлуатацію , забудовнику повинно бути видано на підставі відповідного рішення виконкому місцевої ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності , а старий правовстановлюючий документ відбирається та погашається .

Відповідно ст. 524 ЦК України ( 1963 року ) , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом .

Згідно свідоцтва про смерть ІІ-ЕЛ № 415148 виданого 12.10.1990 року , ОСОБА_3 померла 12.10.1990 року .

В звязку із зменшенням позовних вимог , зайво сплачений судовий збір у розмірі 694 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 ( і.н. НОМЕР_1 ) .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 376, 1258, 1261, 1273 ЦК України, ст.ст. 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця, матері ОСОБА_3, померлої 12.10.1990 року в м. Мена, Чернігівської області на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (А-1 будинок, Г-1 погріб, Д-1 погріб), розташованих в м. Мена по вул. Воровського, 75 Чернігівської області по вул. Перемоги, 26.

Повернути ОСОБА_1 надлишково сплачений судовий збір в розмірі 694 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Т.Г.Сова