АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Категорія № 30 ( 1 ) інстанції - Водопянов С.М.
Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Барильської А.П.,

суддів - Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, та її представника ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працює юрисконсультом в Комунальному підприємстві «Житлово- експлуатаційна організація № 31». 13 травня 2009 року відповідачі звернулись із заявою про надання інформації про послуги, яке надає КП «ЖЕО № 31». 03 червня 2009 року вона, виконуючи свої посадові обов'язки, надала відповідь на звернення. 11 червня 2009 року відповідачі прийшли до КП «ЖЕО№31» до робочого місця, де працювала позивач, голосно ображали її, погрожували розправою, розмовляли без поваги. Вона попередила відповідачів, що перебуває у стані вагітності та їй не можна хвилюватися, але відповідачі продовжували ображати її. Раптом їй стало зле, вона нервувала, плакала, її лихоманило, співробітники викликали швидку. Після приїзду швидкої допомоги, тиск був дуже великий,та для запобігання викидню, позивача забрали до лікарні.

У зв'язку із чим, позивач вважає, що діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона просить суд стягнути з кожного з відповідачів по 10 000 грн. та солідарно судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 серпня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог.

Зокрема: суд не взяв до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», згідно якої під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; судом без надання жодних доказів встановлено, що дитина народилась без патології та у встановлений строк. Вважає висновок суду про те, що свідок ОСОБА_8 не надала переконливих свідчень що саме відповідачі почали сварку таким, що не відповідає технічному запису судового засідання. Судом не взято до уваги та не досліджено у якості письмового доказу, картку виклику швидкої допомоги. Висновки суду ґрунтуються на припущеннях та поясненнях відповідачів, які не підтверджені жодним доказом.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду просять його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює юрисконсультом в Комунальному підприємстві «Житлово- експлуатаційна організація № 31».

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилалася на те, що відповідачі 11 червня 2009 року створили конфліктну ситуацію, внаслідок їх дій, у позивача погіршилося самопочуття, вона була каретою швидкої допомоги доставлена до лікарні, у зв'язку з підвищенням кров'яного тиску та для запобігання викидню. Своїми протиправними діями відповідачі спричинили позивачу моральну шкоду.

Відмовляючи у задоволенні позову. Суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особа.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідачі були ініціаторами конфлікту та саме їх діями позивачу спричинена моральна шкода.

Матеріалами справи не встановлено, що причиною конфлікту між сторонами 11.06.2009 року були протиправні дії відповідачів по справі. Як вбачається із матеріалів справи, згідно довідки підприємства КП «ЖЄУ №31», позивач 11.06.2009 року відпрацювала повний робочий день, від госпіталізації позивач відмовилася.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на карту виклику швидкої допомоги, як на підставу для задоволення позову, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вона не підтверджує наявність вини відповідачів у підвищенні кров'яного тиску позивача, а загроза викидня позивачем не підтверджена належними доказами.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, згідно обмінної карти на ім'я позивача, станом на 15.06.2009 року патології вагітності не виявлено.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного посилання судом на той факт, що дитина позивача народилась без патології та у встановлений строк, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження будь-якої патології у дитини та народження її не в строк.

За таких обставин, висновок суду щодо недоведеності позивачем вини відповідачів у спричиненні їй моральної шкоди є правильним.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 18 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

І.Є. Ляховська