АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1027/11 Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Антонова В.М.

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2011 року в задоволенні позоних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

З рішенням не погодився позивач. В своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.04.2010 року на підставі ст. 38 ЗЗпП України позивач був звільнений з ВАТ «Тепловозоремонтний завод», проте не отримав розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день

звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Місцевим судом вірно встановлено, що при звільненні позивача з не було проведено розрахунок, не виплачено суми, що належать звільненому працівникові.

Проте, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25.08.2010 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ВАТ «Тепловозоремонтний завод», та з останнього стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 10 312,17 грн. , середній заробіток за час затримки розрахунку за період з часу звільнення до винесення судом рішення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи, організації суми, в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі наступного дня після предявлення роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення.

З наведеного вбачається, що місцевий суд, при повному та всебічному дослідженні обставин справи, прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянти зокрема зазначають, що місцевим судом не повно було досліджено обставини справи, зокрема що місцевим судом не в повній мірі досліджено наявність вини відповідачів у затопленні квартири позивачки.

Доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: