Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2011 р. Справа2-815/11

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.

при секретарі ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 30 грудня 2008 року відповідач по справі ОСОБА_3 позичив у нього гроші в сумі 22000 гривень. Зобовязався повернути борг до 10 січня 2009 року. Спільно з ним була присутня і його дружина відповідачка по справі ОСОБА_4, яка поручилась за свого чоловіка і також зобовязалась повернути кошти спільно із ним. Після закінчення зазначеного терміну, відповідачі почали уникати його, на телефонні дзвінки не відповідали. З тих пір він не може добитись повернення своїх коштів. Тому він змушений звернутись до суду і просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на його користь 22000 гривень та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позовні вимоги не визнає. Такого боргу не існує. Вона не відмовляється від того, що були позичені кошти . Кошти позичались два рази. Перший раз вони з чоловіком прийшли позичили кошти, написали розписку, і того ж дня до вечора пішли допозичити ще. Написали знову розписку-основну, а ту першу розписку позивач їм не повернув. А вони з чоловіком про неї забули. Так у нього на руках залишилось дві розписки. Частину грошей вони йому повернули, але у них немає доказів, так як позивач не повернув розписку. Просить відмовити в задоволенні позову.

Із наданих документів встановлено, а саме: із оригіналу розписки, що 30 грудня 2008 року ОСОБА_3 написав власноруч розписку про те, що він позичає 22000 гривень у ОСОБА_2, ОСОБА_4 поручилась за ОСОБА_3, про що в розписці є їх підписи.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між позивачем та відповідачами виникли взаємні цивільні права та обовязки із підстави, передбаченої ст.11 ч.2. п.1 ЦК України, а саме із укладеного 30 грудня 2008 року договору позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, доводи сторін, суд вважає обґрунтованими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Судом встановлено, що борг відповідачів перед позивачем становить 22000 гривень, які й підлягають стягненню.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі у сумі 22000 гривень.

При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування позивачу судових витрат, суд виходить із наступного. Оскільки позов задоволено, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати згідно із квитанціями становлять 640 гривень, а тому суд за правилами ст. 88 ч.1 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог має підстави присудити позивачу за рахунок відповідачів судові витрати у розмірі 640 гривень, задовольнивши заявлені вимоги.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 509, 526, 527, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 509, 526, 527, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 22000 ( двадцять дві тисячі) гривень, 220 гривень держмита, 120 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а також 300 гривень витрат на юридичну допомогу адвоката, а всього на загальну суму 22640 (двадцять дві тисячі шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Дзерин