Справа № 2-70/12
Провадження № 2/1015/73/12
РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді УсатоваД.Д. при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Андріївської сільської ради треті особи КП КОР Макарівське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на будинок, визнання рішення Андріївської сільської ради і свідоцтва про право власності на будинок недійсними, внесення змін в реєстрації прав власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки сумісною власністю подружжя та визначення порядку користування, -

встановив:

У березні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що їй на підставі договору дарування належить земельна ділянка №117 площею 0,073 га, яка знаходиться в садовому товаристві «Медик» на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області. На час дарування, на подарованій ОСОБА_1 земельній ділянці знаходився недобудований житловий будинок, будівництво якого було розпочато ще дарувальником ОСОБА_4 Після того, як ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки, вона разом зі своїм батьком продовжувала будівництво будинку. Оскільки у ОСОБА_1 не було можливості часто приїздити на її земельну ділянку, вона дозволила тимчасово користуватися нею її колишньому чоловіку ОСОБА_3В та колишній свекрусі ОСОБА_2 Ніяких домовленостей щодо ведення будівництва житлового будинку сторони не укладали. Проте Андріївською сільською радою Макарівського району Київської області на підставі рішення від 11.12.2007 року за №139 на належний ОСОБА_1 житловий будинок, який розташований на її земельній ділянці 14.12.2007 року було видано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №548501 на імя ОСОБА_2.

Просила визнати за нею право власності на житловий будинок №117 А розташований на території Андріївської сільської ради садове товариство «Медик», зобовязати Андріївську сільську раду видати їй свідоцтво про право власності на житловий будинок, визнати рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради від 11.12.2007 року №139 про передачу ОСОБА_2 вказаного житлового будинку незаконним, скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок серії ЯЯЯ №548501 від 14.12.2007 року та внести зміни в реєстр прав власності на нерухоме майно, в частині зміни власника житлового будинку.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання земельної ділянки спільною власністю подружжя та визначення порядку користування, мотивуючи це тим, що він знаходився в шлюбі з ОСОБА_1 27.02.2002 року сторони розірвали шлюб, проте фактично проживали разом та вели спільне господарство до отримання права власності на спірний будинок. Батьки ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мешкали в с.Тарандинці Полтавської області Лубенського району. Подружжя вирішило забрати їх ближче до себе, купивши їм земельну ділянку та побудувавши житловий будинок. Замість договору купівлі-продажу був оформлений договір дарування на ОСОБА_1, але фактично розраховувались за земельну ділянку та проводили подальше будівництво житлового будинку батьки ОСОБА_3

Просив визнати земельну ділянку №117 в СТ «Медик» Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області загальною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визначити порядок користування вказаною земельною ділянкою, призначивши за ним 2,3 сотки земельної ділянки під садовим будинком №117-А, у СТ «Медик» Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрованим за ОСОБА_2 та прилеглою до неї територією, та призначити за ОСОБА_1 право користування всією іншою частиною земельної ділянки, площею 5,0 соток.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник свої вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували, просили відмовити. Додатково пояснили, що будівництво спірного будинку здійснювалось позивачкою за основним позовом, з допомогою її батьків та знайомих. Втім, доказів того, що будівництво здійснювалось виключно на її кошти, не надали. Доказів того, що вона заперечувала стосовно спорудження будинку на її земельній ділянці ОСОБА_3, не назвали. Підтвердили, що спірний будинок споруджено частково на земельній ділянці позивачки, та частково за її межами.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх представник основний позов не визнали, просили відмовити, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Додатково пояснили, що будівництво спірного будинку здійснювалось позивачем за зустрічним позовом, з допомогою його батьків та знайомих. Втім, доказів того, що будівництво здійснювалось виключно на його кошти, чи кошти його батьків, не надали. Пояснити, яким чином було зареєстровано право власності на житловий будинок за ОСОБА_2, при тому, що той розташований значною мірою на земельній ділянці позивачки ОСОБА_1, без згоди на це останньої, не змогли.

Представник Андріївської сільської ради до суду не зявився, надав листа де просив справу слухати й їх відсутність.

Представник третьої особи КП КОР Макарівське бюро технічної інвентаризації до суду не зявився, надав листа де просив справу слухати у їх відсутність.

Вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення як основного позову так і зустрічного, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.1988 року. Рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 27.02.2002 року шлюб було розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-БК №035704 було видано 05.12.2006 року, відділом РАЦС Соломянського РУЮ у м.Києві.

На імя ОСОБА_1 зареєстровано земельну ділянку площею 0,073 га, для ведення садівництва, яка знаходиться у садовому товаристві «Медик» на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області. Це підтверджується договором дарування серії ВВК №464486 від 29.10.2004 року, за реєстраційним № 228455, та державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.10.2006 року, виданим Макарівським районним відділом земельних ресурсів.

На час відчуження на земельній ділянці знаходився недобудований житловий будинок, будівництво якого було розпочато ще дарувальником ОСОБА_4 у 1990 році, але не завершено, та зупинено на стадії будівництва коробки споруди, без крівлі, що сторонами не оспорювалось.

До грудня 2007 року будівництво спірного садового будинку було завершено, та виконкомом Андріївської сільської ради було видано свідоцтво про право власності на нього, на імя ОСОБА_2, від 14.12.2007 року. Назване свідоцтво видавалось на підставі рішення виконкому Андріївської сільради від 11.12.2007 року, №139, що ухвалено за розглядом заяви ОСОБА_2

Але, спірний садовий будинок збудований частково на земельній ділянці ОСОБА_1, та частково за її межами, на суміжній земельній ділянці ОСОБА_2, якій ділянку для ведення садівництва площею 0,06 га, було передано безкоштовно у власність рішенням Андріївської сільради №122-11-У від 16.01.2008 року, що сторони не оспорювали.

Доказів погодження надання права власності на садовий будинок з ОСОБА_1, як власником земельної ділянки, де частково споруджено будинок, судом не встановлено.

До будинку були підведені інженерні мережі, прийнято у експлуатацію систему газопостачання, що підтверджується актом про приймання закінченого будівництвом обєкту системи газопостачання від 03.07.2006 року, складеним між ОСОБА_3, як замовником, ТОВ «Теплий дім», як підрядником, та Макарівським ФЕГГ, як експлуатаційною організацією.

ОСОБА_1 проти будівництва на той час не заперечувала. Як пояснила у судовому засіданні особисто, вона дозволила користуватись спірною земельною ділянкою колишньому чоловіку ОСОБА_3, та свекрусі ОСОБА_2 Стосовно оплати подружжям ОСОБА_2 будь-яких коштів на оплату спірної земельної ділянки ОСОБА_4 категорично заперечувала, про такі оплати їй, нібито, невідомо. Однак, причини та підстави дарування ОСОБА_4 їй спірної земельної ділянки назвати не змогла.

З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що на час відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 спірної земельної ділянки він був головою садового товариства, де вона розташована. Пояснив, що сторін з відчужувачем ОСОБА_4 познайомив саме він. До нього звертався ОСОБА_3, та спілкувались вони з приводу придбання земельної ділянки разом з ОСОБА_1 Як йому відомо, ОСОБА_4 відчужувала спірну земельну ділянку відплатно, за 1000 доларів США, та, додатково, з погашенням існуючого боргу перед садовим товариством у розмірі 290 гривень. Оформлено було договір дарування, а не купівлі-продажу для того, щоб уникнути довготривалої процедури підготування документів. На час відчуження значно простіше було оформити саме договір дарування. Знає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час набуття спірної земельної ділянки були подружжям, оскільки вони самі так називали себе під час їх спілкування, та, на його думку, діяли узгоджено, перебуваючи у близьких, довірительних відносинах.

На момент набуття Осадченками земельної ділянки на ній знаходилась незавершена та зупинена будівництвом споруда садового будинку, а саме були стіни та не накриті крівлею деревяні балки, окремо на ділянці був шифер. Балки стали негідними до використання внаслідок впливу сонечних променів та природних осадів. Первинні роботи з підготовки залишків споруди до наступної добудови здійснював ОСОБА_3, особисто демонтував балки перекриттів, займався утилізацією відходів, тощо.

Як йому разом пояснювали ОСОБА_3, земельна ділянка придбана з метою спорудження будинку для батьків ОСОБА_3, людей похилого віку, які проживали на той момент далеко, та догляд за ними у звязку з цим був ускладнений.

Також пояснив, що йому невідомо, за чиї саме кошти придбавалася спірна земельна ділянка, ким саме та на чиї кошти здійснювалась наступна добудова садового будинку. Втім, оплату заборгованості перед садовим товариством у сумі 290 гривень здійснила йому особисто ОСОБА_2

Яким саме чином було зареєстровано право власності на добудований спірний садовий будинок, не знає.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що працювала тривалий час з ОСОБА_3, знає про обставини набуття Осадченками спірної земельної ділянки. Цікавився ділянкою ОСОБА_3, для своїх батьків, літніх осіб, що мешкали далеко, але планували переїхати ближче до позивачів, для полегшення догляду. Саме вона рекомендувала спірну земельну ділянку, оскільки її земельна ділянка була у тому ж садовому товаристві, та вона знала, які ділянки продаються.

Про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були подружжям, знає точно, оскільки бачила документи про це на роботі, куди їх подавав ОСОБА_3

За земельну ділянку Осадченками ОСОБА_4 було сплачено 1000 доларів США, додатково було погашено борг попереднього власника земельної ділянки перед садовим товариством, що свідку розповіла ОСОБА_1 особисто.

Вважає, що наступна добудова будинку на спірній земельній ділянці здійснювалась на кошти батьків ОСОБА_3, втім, доказів цього назвати не змогла.

Крім цього, пояснила, що ОСОБА_1 спочатку постійно була на будівництві, яке здійснювалось на спірній земельній ділянці, разом з ОСОБА_3 Потім бачила тільки ОСОБА_3, який особисто здійснював роботи на будівництві. Так, наприклад, він піднімав наверх шифер для облаштування крівлі. Памятає, що батьки ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку у будинок переїхали взимку, після того, як продали нерухомість за колишнім місцем проживання.

Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали та зявлялись разом приблизно до 2008 року. Обставин реєстрації права власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку не назвала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є власником земельної ділянки у тому ж садовому товаристві, що і спірна. Знає всіх сторін у справі. Спірна земельна ділянка належала раніше ОСОБА_4, потім придбали ОСОБА_3 та ОСОБА_1, для батьків ОСОБА_3, які згодом, після побудови будинку, переїхали туди проживати. На момент придбання Осадченками спірної земельної ділянки, на ній попереднім власником було розпочато та надовго зупинено будівництво садового будинку. Придбали за 1000 доларів США, що особисто говорила їй ОСОБА_1

Добудували ОСОБА_1 разом. Бачила на будівництві кілька разів батька ОСОБА_1, та частіше ОСОБА_3 особисто. Знає зі слів ОСОБА_3, що той брав кредит для добудови. Приблизно до 2006 2007 років ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як ій відомо, жили разом. Знає, оскільки її ділянка через одну від спірної, та як все відбувалось на будівництві та у побутовому спілкуванні подружжя ОСОБА_3 та Т.В., бачила особисто.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що на час набуття права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 перебувала у розірваному шлюбі з ОСОБА_3, однак продовжували проживати разом та вести спільне господарство, що не спростовано протягом розгляду справи по суті.

Отже, суд вважає, що спірна земельна ділянка набута у 2004 році спільно ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за відплатним принципом, під час їх фактичного проживання у шлюбі, яке продовжувалось після формального розірвання шлюбу, та за цей час ними було здійснено суттєве поліпшення стану земельної ділянки, що виявилось у будівництві садового будинку на ній, та призвело до значного збільшення вартості ділянки, як нерухомого майна. Стосовно меж спірної земельної ділянки у сторін протягом розгляду спору по суті суперечок не виникало.

Тому суд має визнати спірну земельну ділянку №117 у садовому товаристві «Медик» на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, задовольнивши зустрічну позовну вимогу ОСОБА_3 про це.

Також слід враховувати, що ОСОБА_1 не заперечувала проти спільної добудови садового будинку, який частково знаходився на її земельній ділянці, а частково на земельній ділянці ОСОБА_2, оскільки, як встановлено судом, добудову здійснювали разом як ОСОБА_1, так і ОСОБА_3

Після того, як за ОСОБА_1 у 2004 році було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, сторони разом з батьками обох сторін продовжували будівництво, ОСОБА_1 рідше приїздила на земельну ділянку, а ОСОБА_3В частіше, що підтвердили свідки та не заперечили сторони.

Сторони закінчили будівництво у 2007 році, але ніяких письмових домовленостей щодо будівництва житлового будинку не укладали.

Будинок знаходиться частково на земельній ділянці ОСОБА_1, та інша частина на земельній ділянці ОСОБА_2, що сторони не оспорювали. Проте Андріївською сільською радою Макарівського району Київської області на підставі рішення від 11.12.2007 року №139 було визнано право власності на спірний садовий будинок лише за ОСОБА_2, внаслідок чого 14.12.2007 року було видано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №548501 на імя ОСОБА_2, що порушує право власності ОСОБА_1, як співвласника земельної ділянки, де розташований будинок.

Тому суд має задовольнити позовну вимогу стосовно визнання рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради від 11.12.2007 року №139 про передачу ОСОБА_2 садового будинку незаконним, та скасувати свідоцтво про право власності на садовий будинок серії ЯЯЯ №548501 від 14.12.2007 року, на імя ОСОБА_2

Стосовно інших вимог сторін слід зазначити наступне.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається в якості доказів своїх вимог чи заперечень.

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на житловий будинок №117-А розташований на території Андріївської сільської ради садове товариство «Медик», зобовязати Андріївську сільську раду видати їй свідоцтво про право власності на житловий будинок.

Ці вимоги не підлягають до задоволення, оскільки вона не довела, що будівництво здійснювалось виключно нею на свої кошти, та що вона не знала чи заперечувала проти добудови садового будинку ОСОБА_3 Крім цього, «житловий» будинок, на визнанні власності на який наголошує ОСОБА_1, не існує, а є лише «садовий» будинок, право власності на який скасовується цим рішенням суду.

Одночасно ОСОБА_3 просив визначити порядок користування спірною земельною ділянкою, яка цим рішенням суду визнається спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 А саме просить призначити за ним 2,3 сотки земельної ділянки під садовим будинком № 117 А СТ «Медик» Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрованим за ОСОБА_2 та прилеглою до неї територією, та призначити за ОСОБА_1 право користування всією іншою частиною земельної ділянки площею 5,0 соток.

Ці вимоги не підлягають до задоволення, оскільки у ОСОБА_1 наявний державний акт на право власності на земельну ділянку, який не скасовано. Земельну ділянку в натурі не розподілено. На цій земельній ділянці розташовано частину садового будинку, інша частина якого знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 Оскільки скасовується свідоцтво про право власності на садовий будинок та рішення, яким визнано право власності на нього, на момент ухвалення цього рішення судом не визначено, яким особам належить названий будинок, та на яких підставах набуто право власності на нього. За таких умов неможливо встановити порядок користування спірною земельною ділянкою, запропонований ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 321, 391, 393 ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215, ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Андріївської сільської ради треті особи КП КОР Макарівське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на будинок, визнання рішення Андріївської сільської ради і свідоцтва про право власності на будинок недійсними, внесення змін в реєстрації прав власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області від 11.12.2007 року №139 про передачу у власність ОСОБА_2 садового будинку №117-А, розташованого на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області у садовому товаристві «Медик».

Скасувати свідоцтво про право власності, серії ЯЯЯ №548501 від 14.12.2007 року, виданий на імя ОСОБА_2, на садовий будинок №117-А, розташований на території Андріївської сільської ради, садове товариство «Медик», Макарівського району Київської області.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки сумісною власністю подружжя та визначення порядку користування задовольнити частково.

Визнати земельну ділянку №117-А, розташовану на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, у садовому товаристві «Медик», загальною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

У задоволенні всіх інших вимог як основного, так і зустрічного позовів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов