Справа № 1519/2-2015/11
МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1519/2-2015
27 вересня 2011 року м.Одеси
Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
судді - Маркарової С.В.
за участю - секретаря Тітової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису , -
22.10.2010 року ОСОБА_2 звернувся із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 25.09.1996 року на підставі спільної заяви сторін у справі, які у шлюбі не перебували, однак, мали близькі стосунки, він, довіряючи ОСОБА_3, яка повідомила про народження його дитини, був записаний батьком ОСОБА_4.
Однак, згодом позивач дізнався, про те, що не є біологічним батьком ОСОБА_5, в звязку із чим вважав можливим оспорити своє батьківство.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову власноручну заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила розглянути справу в судовому засіданні без її участі.
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обовязку суду відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України встановити, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2В та ОСОБА_3 були добре знайомі з літа 1994 року, мали близькі інтимні стосунки, однак, в 1995 році їх припинили.
26.05.1995 року у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5.
В вересні 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відновили свої стосунки.
ОСОБА_3, скориставшись довірою та почуттями ОСОБА_2 до неї, умисно ввела його в оману, повідомивши, що він є батьком її сина.
Позивач, повністю довіряючи ОСОБА_3 та маючи намір створити із нею в майбутньому сім*ю, без будь-яких сумнівів визнав своє батьківство.
Сторони в порядку ч. 1 ст. 126 СК України як чоловік та жінка, які не перебували у шлюбі між собою, подали заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визначення походження дитини від батька.
25.09.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №09відновлено, ОСОБА_2 був записаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В подальшому ОСОБА_2 від спільних знайомих дізнався, що після припинення їх з ОСОБА_3 стосунків в 1995 році, остання проживала з іншим чоловіком.
Згодом сама ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_2, що він не є біологічним батьком її сина, що вона, народивши дитину та не перебуваючи у шлюбі, остерігаючись осуду з боку людей та бажаючи, щоб у її дитини був батько, умисно обманула його щодо походження дитини від нього.
Відповідно до ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
В порядку ст. 143 ЦПК України ухвалою суду від 03.02.2011 року для зясування обставин справи та її правильного вирішення по суті заявлених позовних вимог було призначено судову генетичну експертизу.
За висновком експертизи № 68 від 25.05.2011 року, проведеної КУ Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, народженого громадянкою ОСОБА_3.
При таких обставинах відповідно до вимог Сімейного законодавства України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментівсуд, зясувавши обставини справи дійшов висновку, що відсутність кровного споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є доведеною.
Вирішуючи спір суд враховує вимоги частини 5 ст. 136 СК України за якою, особа записана батьком дитини не має права оспорювати батьківство, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 в момент реєстрації себе батьком ОСОБА_4 не знав, що не є його батьком.
При таких обставинах вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження є обгрунтованою та відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст. 57, 58, 59, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису задовольнити.
Виключити запис про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про народження ОСОБА_4, зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Одеси від 25.09.1996 року, актовий запис №09відновлено.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення може бути переглянуто Малиновським районним судом м.Одеси за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

27.09.11