АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3528/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1П Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
15 лютого 2011 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік лютий 15 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Глущенко Н.Г., Городничої B.C.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах неповнолітніх Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, Відділ опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх Індустріальної у м. Дніпропетровську ради, про визначення місяця проживання дитини, посилаючись на те, що з 25 листопада 2000 року вона знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 19 грудня 2002 року народився син ОСОБА_4.

З причин зловживання відповідачем алкогольними напоями, за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2008 року, ініціатором звернення до якого був саме відповідач, шлюб між сторонами розірваний.

Після розірвання шлюбу, відповідач погоджувався з тим, що син буде проживати разом з позивачкою, але в січні 2008 року він, будучи в сп'янілому стані, вигнав її о 23 годині зі своєї квартири, а син, який спав у цей час, так і залишився у нього з цієї причини і с тих пір вона позбавлена можливості зустрічатися зі своєю дитиною, а тому вимушена була звернутися з даним позовом до суду.

ОСОБА_2 не погодившись з позовною заявою ОСОБА_3, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини саме за його місцем проживання, вказуючи на те, що з моменту народження дитини і до розірвання шлюбу ОСОБА_3 жодного дня не працювала, вихованням дитини не займалась, бо вважала, що оскільки є бабуся та дідусь то вони повинні приділяти увагу до свого онука.Її більш інтересували друзі з якими вона провадила значний час, а дитина, коли потребувала уваги та спілкування з матір'ю, її дратувала. Небажання виховувати та поділяти увагу дитині стало однією з причинрозірвання шлюбу, де під час розгляду справиКоваленко І.М. проти доводів ОСОБА_2 не заперечувала .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2010 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено разом з його матір'ю ОСОБА_3, АДРЕСА_1. В задоволені зустрічної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2С, посилаючись на не врахування судом першої інстанції дійсних обставин по справі, які мають значення для правильного вирішення спору, просив рішення суду скасувати, задовольнивши його зустрічний позов та визначивши місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 саме з ним, батьком дитини АДРЕСА_2, а в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2С підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з послідуючим ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визначаючи місце проживання дитини разом з її матір'ю, суд першої інстанції виходив з того, що дитина, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 29 листопада 1959 року, може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений без належної оцінки зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що дитина сторін тривалий час проживає разом зі своїм батьком, за його місцем проживання, ІНФОРМАЦІЯ_2 за спільною згодою сторін, що видно з рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2008 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З наданих учбовим центром «АБВГД-ка» психолого-педагогічної характеристики, акту обстеження з дитячої поліклініки № 4, результатів психодіагностичної роботи, проведеної з малолітнім ОСОБА_4, наданого директором Центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська з'ясовано, що у дитини виникає відчуття страху, тривоги та нервозності при згадуванні про матір, дитина намагається уникнути зустрічей з нею. Зазначається найбільша прихильність дитини до батька, а ставлення до матері носить негативний характер і дитина психологічно не готова до спілкування та проживання з нею.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради щодо визначення місця проживання та реєстрації малолітньої дитини та відповідність його інтересам дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 257 від 15.05.2009 року місце проживання малолітнього ОСОБА_5, 19.12.2002 року визначено разом з батьком ОСОБА_2 з адресою АДРЕСА_3.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 займається вихованням малолітнього сина, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на території України ні засудженим ні в розшуку не перебуває, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, малолітня дитина проживає разом з батьком, дідусем та бабусею, які люблять його, турбуються про нього, умови для проживання дитини задовільні, батько цікавиться здібностями сина, турбується про його моральний, психологічний та фізичний розвиток, активно бере участь у його житті, дитина має все необхідне, відокремлену кімнату обладнану всім необхідним для повноцінного розвитку і відпочинку та має найбільшу прихильність до свого батька, чому судом першої інстанції не була дана належна оцінка при вирішенні спору по суті, рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, з послідуючою постановкою нового рішення про визначення місця проживання дитини саме з його батьком, оскільки при зазначених доказах та з врахуванням положень пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на вік дитини та з'ясовувати з ким із батьків вона бажає проживати, що судом першої інстанції також належним чином не було прийнято до уваги.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.З ст. 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2010 року - скасувати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його батьком ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах неповнолітніх Індустріальної райнної у м. Дніпропетровську ради, Відділ опіки та піклування Амур-Ннжньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: