Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„12" жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді Товянської О.В. суддів Микитюк О.Ю., Гансецької І.А. при секретарі Трохимчук Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 серпня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Коросл^нської міської ради, відділу житлової політики виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання незаконним розпорядження органу місцевого самоврядзшання, -

встановила:

У листопаді 2010р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження органу місцевого самоврядування та визнання свідоцтва про право власності на житло недійсними.

Ухвалою Коростенського міськрайонного від 22.02.2011 року провадження у справі про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним закрито на підставі п.2 ст.205 ЦПК України.

Ухвала сторонами не оскаржується.

Вимоги в частині визнання розпорядження органу місцевого самоврядування недійсним позивач мотивує тим, що з часу одруження з відповідачем - 06.02.1999р., вона проживає у кв.№13 буд.бЗ по вул. Дзержинського в м. Коростені. Це житло весь час є постійним місцем її проживання. Згідно розпорядження Коростенського міськвиконкому №5719 від 25.09.2003 року відповідач приватизував вказану квартиру лише на себе, про що їй стало відомо під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Просить визнати недійсним розпорядження Коростенського міськвиконкому від 25.09.2003р. № 519, оскільки під час приватизації були порушені її права як члена сім"ї наймача.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 серпня 2011 року позов задоволено. Розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Коростенської міської ради № 5719 від 25.09.2003 року про передачу у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові. Зазначає, що неправильно застосовані норми матеріального права. Посилається на те, що на момент приватизації квартири позивачка була зареєстрована в житловому будинку своїх батьків в м. Новоград-Волинський по вул. К.Лібкнехта,6.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 липня 2010р. встановлено, що сторони після реєстрації шлюбу у лютому 1999р. разом із неповнолітнім сином однією сім'єю проживають у кв.13 буд.63 по вул. Дзержинського у м. Коростені. 09 квітня 2009р. шлюб між сторонами розірвано.

Розпорядженням Коростенського міськвиконкому №5719 від 25.09.2003р. Ле-

Справа № 22ц/0б90/2488/11 Головзтючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_4

Категорія 57 Судця-доповідач ОСОБА_5

вченку ОСОБА_6 передано у приватну власність вказану квартиру.

Відповідно до ст.5,8 Закону України „Про приватизацію державного житло-

вого фонду" право на приватизаиію квартир (будинків) державного житлового

фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які по

стійно проживають в цих квартирах. Передача квартир здійснюється в спільну

сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які

постійно мешкають у цій квартирі з обов'язковим визначенням уповноваженого

власника квартири.

Згідно зі ст.64,65 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які про-

живають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі

обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї на-

ймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Наймач вправі в установленому

порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а

також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача,

набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням,

якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які прожи-

вають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено і матеріалами справи доведено, що спірна квартира із

1999р. була єдиним постійним місцем проживання сімї ОСОБА_3. Вселення позива-

чки відбулось за згодою її чоловіка, вони вели спільне господарство, разом вихову-

ють неповнолітню дитину. Проте під час приватизації відповідач не повідомив пов-

новажний орган про те, що у квартирі разом із ним постійно проживає його дружи-

на, з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, не отримав від неї письмової зго-

ди на приватизацію державного житлового фонду, чим було порушено її права. Ін-

шого житла, крім спірної квартири у позивачки та неповнолітньої дитини сторін не-

має. Посилання на те, що позивачка на час приватизації спірного житла була зареє-

стрована у своїх батьків, не має правового значення і на законність захваленого рі-

шення не впливає.

За таких обставин суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Підстави для

задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

керуючись СТ.СТ.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, ко-

легія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23

серпня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскар-

жена в касаційному порядку до Вищог® спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної

сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5