Справа № 2-689/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Андрієць Д.Д.

при секретарі Матюшиній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року до суду звернулася ОСОБА_1. з вказаним позовом до ОСОБА_2

Зазначала, що 16.02.2010 року вона і її племінниця ОСОБА_2 уклали договір дарування, згідно якого квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність відповідача ОСОБА_2

Просила визнати недійсним вказаний договір, посилаючись на те, що відповідач для оформлення договору скористалась поганим станом її здоров»я, а також відповідач не виконала своєї обіцянки, і не переїхала проживати до неї у вказану квартиру, щоб здійснювати догляд.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити позов, посилаючись на те, що договір дарування квартири був оформлений позивачем під впливом тяжких обставин, на вкрай невигідних умовах, оскільки ОСОБА_1.виписалась із госпіталя , в якому проходила лікування 28.12.2009 року , а 16.02.2010 р. був укладений зазначений договір. Крім того, наполягав на тому, що договір оформлений під впливом обману, так як відповідач гарантувала позивачу постійний догляд і не виконала цієї умови.

Відповідач не визнала позовні вимоги. Стверджувала, що ініціатором укладання договору була позивач, яка побоювалась за своє життя і говорила, що на неї,як на власницю квартири похилого віку , можуть здійснити напад. Повідомила, що необхідності спонукати ОСОБА_1 до укладання договору дарування квартири у неї не було, оскільки згідно заповіту позивача, складеного у 2005 році, вона б успадкувала цю квартиру після смерті позивача. Не заперечувала, що позивач спочатку пропонувала їй укласти договір довічного утримання, однак вона відмовилась, оскільки не змогла б виконувати його умови, здійснювати догляд за ОСОБА_1,так як проживає в м.Снятин. Причини своєї відмови вона пояснювала позивачу. При укладанні договору нотаріус декілька раз роз»яснила наслідки укладання договору дарування, і позивачу було все зрозуміло.

Третя особа завідувач Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 заперечувала проти позову. Пояснила суду, що перед укладанням договору дарування своєї квартири. позивач неодноразово зверталась в нотаріальну контору з приводу його оформлення. Вона їй неодноразово роз»яснювала, що це безоплатний договір, і він не несе наслідків того, що обдарований буде вчиняти певні дії відносно дарувальника. На момент укладення договору ОСОБА_1І була в нормальному стані, і розуміла все, що вона їй пояснювала стосовно умов договору і його наслідків. Позивач не говорила про намір укласти договір довічного утримання.

Третя особа- КП «Кременчуцьке МБТІ» в судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи повідомлялась.

Свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що є соціальним працівником, здійснює догляд за позивачем близько 9 років. Відповідач , яка є племіннецею позивача, приїжджала до позивача один-два рази на рік. Останній раз вона приїхала, коли позивач виписалась із госпіталю. ОСОБА_1І хотіла на неї переоформити квартиру таким чином, щоб не втратити субсидію.

Свідок також повідомила, що відповідач надсилала посилки , гроші позивачу, однак ОСОБА_1І не ходила на пошту за грошима .

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є сусідкою позивача. У неї деякий час знаходились на зберіганні документи на квартиру позивача. Одного разу ОСОБА_1І забрала ці документи .

Про те, що ОСОБА_1І уклала договір дарування свідку не було відомо. Пізніше позивач їй стала говорити, що погано себе почувала і що відповідач їй пропонує переїхати до неї в село.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що є рідним братом відповідача., племінником позивача. Стверджував, що договір дарування квартири - це волевиявлення його тітки ОСОБА_7, її ніхто не спонукав до укладання цього договору.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

16.02.2010 року державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 був посвідчений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_1 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 прийняла в дар зазначену квартиру.

Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 3827035.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов»язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно(дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов»язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру,не є договором дарування.

Таким чином, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір дарування не встановлював і не міг встановлювати обов»язку відповідача здійснювати в подальшому догляд за позивачем.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» «Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. ... ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до п.23 цієї постанови правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин….Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Судом враховано ту обставину, що ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Кременчуцького обласного госпіталю для інвалідів війни з 11.12.2009 р. по 28.12.2009 р. Однак вказана обставина не підтверджує того, що договір дарування був укладений під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Крім того, договір був укладений 16.02.2010 р., тобто через півтора місяці після завершення позивачем лікування. Ні позивач ні його представник не заявляли клопотань з приводу проведення відповідних експертиз щодо стану здоров»я ОСОБА_1 на момент вчинення правочину.

Позивачем не надано суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів, підтверджуючих те, що вона була введена в оману відповідачем щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Посилання позивача на те,що відповідач ніби- то гарантувала їй постійний догляд після оформлення договору вказує на мотиви , якими керувалась ОСОБА_1 при його оформленні, однак не має істотного значення і не доводить того, що правочин був вчинений під впливом обману. Крім того, вказану обставину заперечує відповідач, вказуючи, що вона не могла обіцяти постійного догляду позивачу, так як проживає в м.Снятин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.233, 230, 638, 717 ЦК України, ст. ст. ст.ст.14, 57 59,208,209,212215,218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис:

Копіія вірна:

Суддя :