Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-233/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

з участю:

прокурора Бородіної Л.Г.

відповідачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

представників третіх осіб: ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом прокурора Олевського району в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Олевського району Житомирської області звернулася до суду з позовом в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідачів стосовно їхньої неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнути з відповідачів аліменти на її утримання, що і підтримала у судовому засіданні, пояснивши суду, що ОСОБА_1, та ОСОБА_2, є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 Підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів є те, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклуються про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, не цікавляться життям дитини, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя.

Дитина проживає разом із батьками, навчається у 8-а класі Олевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Житомирської області і перебуває на утриманні батьків.

Представник органу опіки та піклування Олевської міської ради Житомирської області та представник служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області у судовому засіданні позов прокурора підтримали із підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2, та відповідач ОСОБА_1, у судовому засіданні заявлені до них позовні вимоги не визнали та надали суду аналогічні пояснення про те, що вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із ними та знаходиться на їх утриманні. Вони належним чином виховують свою дитину, дочку ОСОБА_6. Так були випадки коли вони випивала, тобто зловживали алкоголем, але змінили на даний час ставлення до самих себе, своєї поведінки в суспільстві та до дитини. Дитина має місце для сну і підготовки уроків. Дочка завжди одягнена охайно, нагодована, має свій власний мобільний телефон. Крім того ОСОБА_2, сама водить дитину до школи, оскільки були випадки, що дитина не відвідувала школи про що, їй повідомлялося класним керівником школи і тоді вона приймала рішення щодо проводження дитини до школи. ОСОБА_2, довгий час не працює так як не має роботи, а підзаробляє випадковими заробітками восени, а в літку, осінню і взимку заробляє тим, що ходить до лісу де збирає ягоди, гриби, березові бруньки. Літом також із нею та батьком до лісу по ягоди ходить і їхня донька ОСОБА_5. ОСОБА_1, раніше працював на Олевському заводі тракторних нормалей поки завод працював, а зараз також наймається до сусідів та інших громадян села на заробітки, ходить до лісу збирає ягоди, взимку в'яже віники, збирає березові бруньки. На даний час ОСОБА_2, неофіційно працевлаштувалася до приватного підприємця ОСОБА_7, де працює робітницею, а ОСОБА_1, у цього ж підприємця на посаді охоронника. У них посаджено огород, приведено до порядку обійстя та придбано паливо на зиму.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та ОСОБА_11, надали суду аналогічні показання про те, що вони є сусідами сім'ї ОСОБА_1, які мають неповнолітню дочку ОСОБА_6. Батьки належно виховують та утримують дитину, оскільки дитина завжди одіта охайно, обута, привітна, допомагає батькам, дитині батьками придбано мобільний телефон, мають у будинку меблі, телевізор. Батьки дитини ніколи не сваряться, дитину не ображають, проживають за рахунок заробітків та збирання у лісі ягід, грибів, березових бруньок, в'язання віників. Свідки не бачили, щоб батьки дитини зловживали алкогольними напоями, однак подружжя ОСОБА_1 випивають. Мати дитини постійно проводить дитину до школи.

Свідок ОСОБА_12, у судовому засіданні надала суду свідчення про те, що вона є вчителем Олевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Житомирської області. Так вона була класним керівником до 7-го класу, у класі де навчалася ОСОБА_5. Дитина навчалася дуже добре, але не в повну силу своїх можливостей. Батьки дитини відвідували спочатку батьківськи збори, цікавилися навчанням дитини, але через деякий час перестали цікавитися навчанням дитини і дитина часто пропускала шкільні заняття. Після бесіди з батьками відвідування і навчання покращувалося. Мати дитини приходила до школи цікавилася навчанням та відвідуванням школи. При відвідуванні дитини за місцем проживання щодо підготовки дитини до уроків та відвідування школи зауважень щодо поганих умов проживання і виховання дитини не було. Дитина розумна, хоча і схильна до обману, однак завжди охайно одіта, чиста, забезпечена підручниками та зошитами.

Свідок ОСОБА_13, у судовому засіданні надала суду свідчення про те, що вона є вчителем Олевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Житомирської області. Із 7-го класу є класним керівником, у класі де навчається ОСОБА_5. Дитина розумна, але навчається не в повну силу своїх можливостей, раніше часто пропускала уроки, однак після пропуску уроків та проведених бесід із батьками дуже швидко засвоює шкільний матеріал, працелюбна, прислухається до зауважень вчителів. При неодноразовому відвідуванні дитини за місцем проживання щодо підготовки дитини до уроків та відвідування школи зауважень щодо поганих умов проживання і виховання дитини не було. Батьків відносно перебування них у тверезому стані жодного разу не бачила. Дитина завжди охайно одіта, чиста, забезпечена підручниками та зошитами. Мати дитину проводить до школи щоденно, цікавиться її навчанням, постійно спілкується по телефону щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина на даний час навчається у 8-му класі Олевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Житомирської області і перебуває на утриманні та вихованні батьків.

Із висновку органу опіки і піклування Олевської міської ради Житомирської області слідує, що відповідачі вихованням дитини не займаються, не піклуються про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, батьківських обов'язків не виконують, що стверджується висновком органу опіки і піклування Олевської міської ради Житомирської області та актом обстеження матеріально-побутових умов від 01.02.2011 року Олевської міської ради. У зв'язку з чим орган опіки і піклування Олевської міської ради вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів, так як вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Заслухавши пояснення відповідачів, представників третіх осіб, свідків, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що даний позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України).

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

У даному випадку сторона, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що відповідачі характеризуються за місцем проживання з негативної сторони, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя, не забезпечують дитині її належне виховання, не створюють належні умови для її проживання та духовного розвитку, а будинок в якому проживає дитина знаходиться в занедбаному стані.

Пленум ВС України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, - є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Так прокурором в судовому засіданні не було надано доказів, які б безспірно свідчили про ухилення ОСОБА_2, та ОСОБА_1, від виконання ними своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини, у чому полягала винна поведінка відповідачів та свідоме нехтування ними своїми обов'язками, чи вживалися до них заходи реагування. Не надано жодного доказу відносно того, що відповідачі після надання судом 29.06.2011 року ОСОБА_2, та ОСОБА_1, часу для створення умов (працевлаштування, приведення до порядку обійстя, придбання палива, придбання сезонного одягу та взуття дитині, тощо), щодо утримання і виховання дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Із характеристики виданої Олевською міською радою від 27.09.2011 року та інформації про навчально-виховну діяльність ОСОБА_5, учениці 8-а класу Олевської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 слідує те, що відповідачі - батьки дитини ведуть домашнє господарство, заробляють на прожиття щоденною заготівлею ягід, ними посаджено огород, приведено до порядку обійстя, придбано паливо на зиму. Дитина постійно відвідує школу, має середній рівень знань, стала краще навчатися в порівнянні з минулим роком, хоча працює не в повну силу своїх можливостей. Покращилися стосунки з однокласниками. Бере активну участь у житті школи, забезпечена всіма необхідними канцтоварами, сезонним одягом, має охайний зовнішній вигляд. Мати дитини постійно цікавиться навчанням дитини.

Батьки дитини, з приводу алкогольної залежності не перебувають на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Олевської ЦРЛ, що стверджується довідками №№2967, 2968 від 25.10.2011 року.

Згідно з ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування"органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у місті, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч.3 ст.253 ЦПК України.

Висновок без дати його оформлення, який міститься в матеріалах справи (а.с.3), про доцільність позбавлення батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їхньої дитини, дочки ОСОБА_6 підписаний керівником виконавчого органу Олевської міської ради, однак не скріплений печаткою, у зв'язку з чим не відповідає вимогам зазначеним вище і не може бути прийнятим судом, як належний.

Разом з тим Пленум ВС України в п.18 постанови від 30 березня 2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"роз'яснив, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

На підставі вищенаведеного та керуючись: ст.ст.3,10,11,15,57,60,81,88,209,212-218,253,294 ЦПК України, ст.ст.19,164,165,166 СК України, ч.1 ст.11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову прокурора Олевського району в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -відмовити.

Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки і піклування Олевської міської ради Житомирської області контроль за виконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Волощук