АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 26 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Михайлів Л.В.,

суддів - Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що у звязку з ушкодженням здоровя на підприємстві висновком МСЕК від 20.12.1995 року йому встановлено 40% втрати профпрацездатності та ВАТ «Кривбасзалізрудком» призначено страхові виплати у відшкодування втраченого заробітку.

Вважаючи, що підприємством призначено й виплачувалося відшкодування шкоди здоровю у звязку з втратою профпрацездатності без коригування його середньомісячного заробітку за вересень-листопад 1995 року на коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві, починаючи з 01.01.1996 року, просив суд стягнути на його користь з ВАТ «Кривбасзалізрудком» недоплату по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку в розмірі 23760,76 грн., компенсацію в розмірі 9470,89 грн.

Враховуючи те, що починаючи з 01.04.2001 року страхові виплати на його користь здійснює Відділення Фонду у неправильному розмірі, просив суд стягнути з останнього суму недоплати по страховим виплатам в розмірі 12591,65 грн., компенсацію в сумі 550,44 грн., а також щомісячні страхові виплати, починаючи з 01.08.2003 року в розмірі 513,04 грн.

Під час розгляду справи позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги й в остаточній редакції уточненої позовної заяви від 01.07.2010 року, позивач просив суд стягнути з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на його користь заборгованість із щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку в розмірі 17511,28 грн., компенсацію в розмірі 34905,25 грн.; стягнути з Відділення Фонду на його користь заборгованість із щомісячних страхових виплат в розмірі 55413,80грн., компенсацію в розмірі 38243,32 грн., а також щомісячні страхові виплати у звязку з відшкодуванням шкоди, заподіяної здоровю у розмірі 957,85 грн., починаючи з 01.07.2010 року до зміни обставин, які впливають на їх перерахунок.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2011 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 8,50 грн. державного мита та 17 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при вирішенні справи суд першої інстанції керувався тільки галузевими угодами, а не положеннями п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, яким визначено порядок перерахунку страхових виплат у разі підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві.

Отже судом не було враховано, що ВАТ «Кривбасзалізрудком» повинно було здійснювати перерахунок розміру страхових виплат на його користь з коригуванням на коефіцієнт 2,5 з 01.01.1996 року, на коефіцієнт 1,25 з 01.06.1997 року, на коефіцієнт 1,3 з 01.01.1998 року, на коефіцієнт 1,265 з 01.07.1999 року, на коефіцієнт 1,226 з 01.01.2000 року, на коефіцієнт 1,217 з 01.05.2000 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2, працюючи на посаді гірничого робітника очисного забою на шахті ім. «Орджонікідзе» ВАТ «Кривбасзалізрудком», 19.12.1986 року отримав виробничу травму.

Висновком МСЕК від 20.12.1995 року позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності. При повторних переоглядах позивача відсоток втрати профпрацездатності змінювався: йому було встановлено 65%, 70%, 40%, а висновком МСЕК від 27.02.2003 року 20%.

Підприємством ОСОБА_2 призначені і виплачувались виплати у відшкодування шкоди здоровю в розмірі 11863000 крб. відповідно до наказу № 202 від 27.05.1996 року, виданого на зміну наказу № 8 від 11.01.1996 року, виходячи із середнього заробітку за професією позивача з урахуванням 40% втрати ним стійкої втрати профпрацездатності та з застосуванням коефіцієнту 1,25 з 01.01.1996 року, який склав 23625000 крб. В подальшому підприємство перераховувало суми відшкодування шкоди позивачу відповідно до законодавства.

Спір виник з приводу неправильного, на думку позивача, застосування підприємством коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів при розрахунку відшкодування шкоди ВАТ «Кривбасзалізрудком», починаючи з 01.01.1996 року, що потягнуло неправильне її нарахування та виплату, а з 01.04.2001 року страхових виплат Відділенням Фонду.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перерахунку сум відшкодування шкоди.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції як таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року (надалі Правил), перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Положення про перерахунок сум відшкодування шкоди передбачено Галузевими угодами між Міністерством промислової політики України та виробничими обєднаннями і ЦК профспілок трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України на 19952000 рр., а саме: роботодавець проводить перерахунок відшкодування шкоди, повязаної з виконанням трудових обовязків одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією (п. 5.23 Галузевої угоди на 1996 рік, дію якої продовжено й на 1997 рік, п. 4.23 Галузевої угоди на 1998 рік, дію якої продовжено й на 1999 рік, п. 4.22 Галузевої угоди на 2000 рік з внесеними змінами).

Отже, якщо при зростанні тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах встановленого фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати (одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її загального розміру), підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок не має.

ВАТ «Кривбасзалізрудком» в межах своїх повноважень та, виходячи із своїх фінансових можливостей, визначило розмір коефіцієнтів зростання тарифних ставок і посадових окладів.

Позивачем та його адвокатом не надано суду першої та апеляційної інстанцій доказів на підтвердження фактичного підвищення заробітної плати за оспорюванй період, що протирічить положенню ч.1 ст. 60 ЦПК України.

Оскільки в період з 1996-2000 роки підприємство правильно проводило перерахунок сум відшкодування шкоди позивачу на коефіцієнти збільшення заробітної плати, що ґрунтується на законі, та визначило розмір страхового відшкодування на час передачі справи до Відділення Фонду, то підстави для перерахування цих платежів, починаючи з 01.04.2001 року відсутні.

У звязку з вищенаведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплатам у відшкодування втраченого заробітку, щомісячним страховим виплатам, а також компенсації.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, а доводи апеляційної скарги їх правильності не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін у відповідності до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: