Справа№1512/2-496/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про приведення обєкту до попереднього стану шляхом знесення

ВСТАНОВИВ:

Згідно уточнених вимог від 17.12.2010 року позивач просить суд знести самовільно зведену на місті навісу літ. Р, зазначеному в технічній документації КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації обєктів нерухомостіна житловий будинок за адресою: вул. Гвардійська, 2 у м. Одесі, автомийку за рахунок ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідно до доказів які є у матеріалах справи вказана автомийка було збудована саме ОСОБА_1, то вона, відповідно до вимог п.7 ст. 376 ЦК України ї повинна за свій рахунок знести незаконно побудовану мийку.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, та пояснила, що вона не будувала автомийку, не приймала ніякої участі в її збудовані, стала власником земельної ділянки на якої вже була збудована мийка, після попереднього рішення суду, яке потім було скасовано, добровільно демонтувала мийку та подарувала земельну ділянку с навісом літ. Р, ОСОБА_3 якій на сьогоднішній день є власником, тому вона взагалі не має відношення до існуючої автомийки, якщо вона і знаходиться на земельної ділянці належної ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснює у судовому засіданні, що дійсно є власником земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Гвардійська, 2 на якої розташована автомийка, але, сама автомийка ім. не будувалась, він не приймав участі в її будівництві та експлуатації. Всіма питаннями повязаними з автомийкою займався ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Надав до суду заперечення на позов, в яких стверджував що реконструював навіс літ.Р розташований на земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Гвардійська, 2, перетворив його у автомийку разом із своїм приятелем ОСОБА_6, та за матеріальною допомогою ОСОБА_1 ( т.3 а/с 49).

Третя особа по справі ОСОБА_4 позов підтримала, пояснює, що як сусідка земельної ділянки на якій розташована та експлуатується автомийка категорично заперечує проти існування автомийки, наявність у безпосередній близькості з житловими спорудами якої приводить до соціальної напруги та погіршення санітарних умов життя.

Третя особа по справі ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась та надала заяву про підтримку позовних вимог щодо знесення автомийки та розгляду справи у її відсутності.

Представник третій особи Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника управління.

Представник третій особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи.

Суд розглянувши у судовому засіданні позов, проаналізував надані сторонами докази, вислухавши пояснення учасників процесу вважає, що позовні вимоги про приведення обєкту до попереднього стану шляхом знесення підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 самочинно реконструювали навіс літ. Р по вул. Гвардійської, 2 у м. Одесі , збудував автомийку, загальною площею 127,7 кв. м. Факт причетності саме цих осіб до побудови автомийки доведено у судовому засіданні. Так, сам відповідач ОСОБА_2, у своєму заперечені від 11.02.2011 року пояснив що він зі своїм знайомим, діючим як компаньйон, побудували автомийку у 2004 році, за матеріальної допомоги ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_3, у судовому засіданні пояснив, що всіма питаннями повязаними з реконструкцією та експлуатацією автомийки займався його син ОСОБА_2 У постанові Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2008 року, по справі №30-26/308-07-6587 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської міської ради та КП ОМБТІпро визнання права власності на автомийку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Гвардійська,2, встановлено що ОСОБА_1 не одержавши право користування на земельну ділянку із зміною її цільового призначення, без відповідного дозволу та проекту будівництва, самочинно збудувала автомийку. Відповідно до п.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні не встановлено міра участі кожного у збудовані самовільної споруди автомийки, тому суд вважаю співучасть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рівною.

Згідно п.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пункт 7 ст. 376 ЦК України проголошує, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Законодавча норма про самочинне будівництво є складовою глави 27 Цивільного кодексу України Право власності на землю. Отже визначальною ознакою самовільного будівництва є володіння особою земельною ділянкою.

Відповідно до ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно з договором на право забудови, укладеним 16.04.1948 року між фізичною особою та управлінням виконкому Одеської міської ради, земельна ділянка на якій здійснене самочинне будівництво, передана під забудову житлової будівля. Рішення щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки не приймалось.

Самочинне будівництво автомийки є обєктом промислового виробництва, що змінює цільове використання земельної ділянки.

Згідно ст.. 29 Закону України Про планування та забудову територійздійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 18 Закону України Про основи містобудуваннявизначено, що будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, що можуть делегувати дане право своїм виконавчим органам.

Відповідачам не надавався відповідний дозвіл на будування автомийки. Звернення до контролюючих органів та отримання відповідних згод з боку цих органів свідчить тільки про початок дій для узгодження проекту. Але а ні самого проекту а ні дозволу відповідачі суду не надали.

Таким чином суд вважає обґрунтованим вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради щодо істотного порушення будівельних норм і правил при будуванні автомийки.

Суд критично ставиться до стверджень відповідачки стосовно того, що вона добровільно виконала попереднє рішення суду про знесення автомийки і демонтувала її, та не приймає до уваги надані докази у вигляді фотографій з яких вбачається факт якихось будівельних робіт та не доведено повний демонтаж автомийки. Вказані ствердження відповідачки спростовуються матеріалами справи, поясненнями третіх осіб, а крім того факт функціонування автомийки підтверджується рішенням Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області про тимчасову заборону експлуатації автомийки від 15.11.2010 року №14 ( т.3 а/с 18), листами управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 07.05.2010 року ( т.3 а/с 19), Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 20.10.2010 року ( т.3 а/с 20).

Технічна можливість знесення самовільно зведеної автомийки підтверджується Робочим проектом виконання робіт по демонтажу існуючої двоповерхової автомийки по вул. Гвардійській,2 у м. Одесі, розробленим Одеською філією ДП Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІПРОЕКТПРЕКОНСТРУКЦІЯ( т.3 а/с 21).

Законодавцем не врегульовано у п.7 ст. 376 ЦК України вимоги щодо декілька осіб які спільними зусиллями здійснили самовільне будівництво. Відповідно до п.1 ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). В даному випадку, суд вважає можливим при вирішенні питання участі співвідповідачів у відшкодуванні витрат повязаних з приведенням обєкту до попереднього стану, керуватися правовими нормами які регулюють відшкодування шкоди, згідно глави 82 ЦК України. Відповідно п.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294, ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 376 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про приведення обєкту до попереднього стану шляхом знесення задовольнити.

Знести самовільно зведену на місті навісу лит.Р, зазначеному в технічній документації КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомостіна житловий будинок за адресою вул. Гвардійська,2 у м. Одесі авто мийку за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.