АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні Доповідач - Коваленко І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 02 вересня 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк до ОСОБА_1. ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року публічне акціонерне товариство „СЕБ Банк звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 02 вересня 2011 року була задоволена заява публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк про забезпечення позову і обмежені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять ухвалу суду скасувати і відмовити у задоволені заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також на те, що судом були порушені їх права вільно залишати територію України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що невжиттям заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду відповідачів за межі України може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Повноваження суду першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Серед видів такого забезпечення стаття 152 ЦПК України не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстаь для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може 'бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином, ураховуючи, що в Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 151-153 ЦПК України, застосувати такий захід забезпечення позову як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у звязку з порушенням у суді цивільної справи, слід дійти висновку про те, що суд застосував зазначений спосіб забезпечення позову з порушенням норм Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з постановлениям нової ухвали, якою в задоволені заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.2 ст.307, 313, п.6 ч.І ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2

Олександрівни задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районногоЬуду м.Харкова від 02 вересня 2011 року скасувати і в задоволені заяви публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий

судді