Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2о-130/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просив встановити той факт, що одруження між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично відбулося між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Звертаючись з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 зазначив наступні обставини.

ОСОБА_1Г послався в заяві на те, що він народився 06.06.1971 року у м. Бровари Київської області, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими він проживав разом за адресою: м. Бровари, вул. М. Лагунової б. 1 кв.36.

Як зазначив у заяві ОСОБА_1 він має з дитинства вади зору, з приводу чого йому була встановлена П група інвалідності по зору безстроково. Через вади зору він навчався у спеціалізованій школі № 4 Подільського району м. Києва, що має документальне підтвердження. Ні середньої спеціальної, ні вищої освіти ОСОБА_1 не має.

Проживаючи у м. Бровари, ОСОБА_6 в серпні 1990 року зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_7 мешканкою м. Бровари і від шлюбу з ОСОБА_8 має повнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою : м. Бровари, вул.. Незалежності, б. 5 кв.16.

Розлучившись з ОСОБА_7, ОСОБА_6Г 29.07.1994 року зареєстрував шлюб з мешканкою м. Бровари ОСОБА_3, від шлюбу з якою має неповнолітню дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_1 послався в заяві на те, що 01 жовтня та 20 листопада 1994 року він на території Дніпровського району м. Києва скоїв два епізоди злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в зв»язу з чим проти нього була порушена кримінальна справа. Міра запобіжного заходу обрана не була.

Скориставшись цією обставиною, боячись кримінальної відповідальності за скоєний злочин, маючи вади зору та беручи до уваги ту обставину, що його дружина від другого шлюбу повинна була народити дитину, а за санкцією ч. 2 ст. 187 КК України передбачено увязнення, він у 1995 році виїхав до ОСОБА_11 разом з дружиною ОСОБА_12.

Проживаючи в ОСОБА_11, його дружина ОСОБА_13 фіктивно розірвала шлюб з ним у 1997 році для того щоб після цього у тому ж 1997 році, коли він, ОСОБА_12 В,г мав вже паспорт громадянина ОСОБА_11 на ім»я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Зареєструвавши з ним шлюб як зазначив заявник він одночасно мав громадянство України, що підтверджується паспортом СК № 216384 виданого 23.05.1996 р. Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області.

ОСОБА_12 посилається на те, що весь час, перебуваючи в ОСОБА_11, він проживав однією сім»єю з ОСОБА_3, фактично шлюбні відносини з ОСОБА_3 ОСОБА_1 припинив 20.01.2011 року, офіційно шлюб між ним та ОСОБА_3 розірваний 26.05.2009 року.

ОСОБА_1 послався в заяві також на те, що 08.10.2010 року він добровільно з»явився на території України в правоохоронні органи з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК на підставі ст. 49 КК України у зв»язку із закінченням строків давності.

17.11.2010 року Дніпровський районний суд м. Києва прийняв постанову про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності.

Після звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 стало відомо про те, що з нього за заявою ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6.

З урахуванням наведених обставин ОСОБА_1 просив суд прийняти рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що одруження, яке відбулося між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 01 грудня 1997 року та розірвання шлюбу, яке відбулося між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 26.05.2009 року, актовий запис № 90 зроблений Головним управлінням РАГСу Рязанської області територіальним відділом по Рибновському району, фактично відбулося між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_15, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, дослідивши паспорти на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_6, на яких є фото та на яких відображена одна і та ж особа особа заявника ОСОБА_1, фотокартки, які долучені до справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Достовірно судом встановлено те, що заявник ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України СК № 216384, виданого 23.05.1996 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області з відміткою про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: м. Бровари, вул. М. Лагунової, б. 10-а, кв. 10. Достовірно судом встановлено те, що ОСОБА_1 народився 06.06.1971 року у м. Бровари Київської області і те, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, мешканці м. Бровари Київської області.

Заявник ОСОБА_1 документально підтвердив, що має вади зору, що він є інвалідом П групи по зору, що він дійсно перший та другий свій шлюб реєстрував у м. Бровари, підтвердивши ці факти документально.

Достовірно судом встановлено, що ОСОБА_1 від шлюбів має двох дочок повнолітню ОСОБА_9 від шлюбу з ОСОБА_7 та неповнолітню ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 від шлюбу з ОСОБА_3, з якою у 1995 році виїхав до ОСОБА_11.

Судом достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_1 у 1994 році на території Дніпровського району м. Києва скоїв злочини, передбачені ч. 2 ст. 187 КК України та , що він був звільнений згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва 17.11.2010 року від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України згідно вимог ст.49 КК України у зв»язку із закінченням строків давності.

Достовірно встановлено судом те, що ОСОБА_1 має окрім паспорта громадянина України на його ім»я, тобто на ім»я ОСОБА_1 паспорт громадянина ОСОБА_11 на ім»я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, на якому розміщене фото ОСОБА_1, що свідчить про правдивість заяви ОСОБА_1 в тій частині заяви, що він, перебуваючи на території ОСОБА_11 та маючи паспорт громадянина ОСОБА_11 ОСОБА_2 одружився у 1997 році зі своєю ж дружиною від другого шлюбу ОСОБА_3 та у 2009 році розлучився з нею, що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні документально.

ОСОБА_1 заявив у судовому засіданні про те, що за час шлюбу з ОСОБА_3 вони придбали спільне майно, яке мають намір поділити після припинення у січні 2011 року шлюбних стосунків, для чого йому необхідно мати докази того факту, що майно набуте під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який документально до прийняття судом рішення по заяві про встановлення факту, що має юридичне значення є шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Підтвердженням того факту, що між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після розлучення будуть мати місце позови у відповідності з вимогами сімейного законодавства, є те, що ОСОБА_3 вже звернулася з позовом про стягненн з ОСОБА_1 аліментів на її користь для утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_16 і що в даний час згідно рішення суду аліменти стягнуті, що підтверджено документально.

Виходячи з вище викладеного та керуючись ст. 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що одруження, яке відбулося 01 грудня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та розірвання шлюбу між ОСОБА_17 та ОСОБА_3, яке відбулося 26 травня 2009 року фактично відбулося між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Шинкар А.О.