Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
У Х В А Л А

13 січня 2011 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Висоцька Г.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

22.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 189870 грн. 41 коп.

Позивач зазначає, що за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 647/4-421 від 19.09.2008 року ОСОБА_1 Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку « Укрсоцбанк» (в подальшому відбулася зміна найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») був наданий кредит в сумі 18918 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.5 % на рік строком до 18.09.2015 року за графіком погашення заборгованості до 10 числа кожного місяця по 225 доларів США.

Посилаючись на те, що відповідач умови кредитного договору не виконує позивач, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України та накладення арешту на транспортний засіб SUZUKI, модель SX4 АТ GL, легковий комбі-В, номер шасі ( кузов, рама) TSMEYA 21S00335700, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню оскільки е безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову у разі якщо невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні даного клопотання оцінка доказів, що стосується суті спору є неприпустимою і не може бути обгрунтуванням правомірності застосування заходів по забезпеченню позову.

Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити і такі його- відповідача дії можуть призвести в майбутньому до того, що виконання рішення про присудження може бути взагалі неможливим.

Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", свідчать про те, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до п 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 N 261/2008, та міжвідомчого порядку врегулювання виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, запровадження вказаного єдиного порядку застосовується державними виконавцями при примусовому виконанні рішення. До того ж цей спосіб забезпечення має застосовуватись на підставі судового рішення.

Згідно ч 2 ст. 152 ЦПК України суд може застосувати як один так і кілька видів забезпечення позову.

Клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб є безпідставним оскільки з наданого представником позивача договору застави від 19.09.2008 року вбачається обтяження автомобіля SUZUKI, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу, як предмета застави заставою.

Зважаючи на викладене запропоновані представником позивача види забезпечення позову не можуть бути застосовані судом

Керуючись ст. ст.151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Висоцька Г.А