Справа № 2-5880/11
УХВАЛА

іменем України

14 листопада 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з травня 2005 року проживала однією сімєю із відповідачем без реєстрації шлюбу в орендовані квартирі; 12.06.2008 р. у них народилася дитина ОСОБА_3, та у 2009 році придбали трьохкімнатну кватиру №14 у буд. 48 «а»по вул. М.Малиновського у м. Дніпропетровську, право власності на кватиру було зареєстровано за ОСОБА_3 зазначаючи у позові про те, що кватира облаштовувалася за спільні кошти, спільними зусиллям та коштом проводився ремонт, місце проживання позивача зареєстровано у зазначеній вище квартирі та, посилаючись на приписи СК щодо спільної сумісної власності жінки та чоловіка, проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю та про визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, згідно зі змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позивачем при зверненні до суду не було дотримано вимог закону, позовну заяву ухвалою судді від 28.10.2011 р. було залишено без руху із наданням строку для виправлення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, утім не пізніше 10 листопада 2011 р.

За ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення заяви водночас враховується, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і ч. 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, проте, позивачем не були дотримані усі вимоги закону при подачі позовної заяви, що було перепоною для вирішення передбаченого ч. 1 ст. 122 ЦПК України питання, та через що позовна заява була залишена без руху із наданням строку для її приведення відповідно до вимог закону, та, окрім того, в наданий строк допущені з боку позивача при зверненні до суду недоліки позовної заяви усунені ним не були (поданий 09.11.2011 р. позивачем до суду оригінал документу про здійснення валютно-обмінної операції /від 09.11.2011 р./ ОСОБА_4 продажу іноземної валюти в розмірі 400,00 дол. США не підмінює собою оригінала документу про сплату судового збору).

Разом з тим, в обґрунтування прийнятого рішення, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно зі змістом якої Конвенція та практика Суду підлягатиме застосуванню судом як джерело права, варто зазначити про те, що, виходячи із практики Європейського Суду (Societe anonyme «Sotiris et Nikos Kouturas ATTEE», 20), дотримання форм, які передбачені у внутрішньому праві для предявлення позову до компетентного суду, становить обовязок для особи/осіб, які звертатимуться із цим позовом, що, безсумнівно, має за мету забезпечення належного здійснення правосуддя, та зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Керуючись ч. 2 та ч. 4 ст. 121, п. 1 ч. 1 ст. 208, ст. 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частину квартири повернути.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя