Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №6-6/2011
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Ільяшук А.В.

при секретарі Войніковій Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції В особі державного виконавця Герасимчук І.Є. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, який за рішенням суду зобовязаний до сплати боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 35962,61 гривен.

В обґрунтування подання ОСОБА_3 зазначила, що на виконанні ВДВС знаходиться виконавчий лист №2-116, виданий 29.09.2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості в сумі 35962,61 гривен на користь ОСОБА_2. 04.10.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №21693809 (за ЄДРВП), №108/В-2 (за книгою обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю) по примусовому виконанню виконавчого листа №2-116, вказаного вище.

Боржник борг на користь стягувача не сплачує, в звязку з чим виникла заборгованість на вказану суму. В ході виконання рішення суду державним виконавцем виявлено майно боржника, а саме автомобіль Опель Рекорд держномер ВН 7846 АВ, св.ОІС 684718, на який постановою від 13.12.2010 року накладено арешт та цей автомобіль оголошено у розшук. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу ДВС боржник не зявився, від сплати боргу ухиляється, місце роботи приховує.

ОСОБА_1 належним чином сповіщений про час, дату і місце судового засідання, подавав заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні зясовано, що 29.09.2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист №2-116 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на суму 35962,61 гривен. 04.10.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №21693809 (за ЄДРВП), №108/В-2 (за книгою обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю) по примусовому виконанню виконавчого листа №2-116, вказаного вище. Боржник борг на користь стягувача не сплачує, в звязку з чим виникла заборгованість на вказану суму. В ході виконання рішення суду державним виконавцем виявлено майно боржника, а саме автомобіль Опель Рекорд держномер ВН 7846 АВ, св.ОІС 684718, на який постановою від 13.12.2010 року накладено арешт та цей автомобіль оголошено у розшук. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу ДВС боржник не зявився, від сплати боргу ухиляється, місце роботи приховує.

У відповідності до ст..124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст.14 ЦПК України та ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції.

Порядок здійснення права громадян на виїзд з України та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судове рішення» №11 звертає увагу на те, що судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликавши забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права (п.1).

Відповідно до п.п.2,5,8 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.п.24-26 Правил оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитиною їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 року №380) громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року №261/2008 визнане за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав та свобод людини щодо належного виконання рішень судів, зокрема, щодо удосконалення процедур, повязаних із примусовим виконанням рішень судів.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Як наголосив Європейський суд з прав людини у п.34 рішення, ухваленому 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» суд знову наголошує право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати у судах позов для вирішення цивільного спору та гарантії виконання судових рішень.

Статтею 217 ЦПК України встановлено,що суд, який ухвалив рішення, може визнати порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає рішення.

Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, що є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

Тому суд вважає за необхідне обмежити ОСОБА_1 право на виїзд за межі України до виконання зобовязання щодо сплати боргу ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-116 від 29.09.2010 року виданим Роздільнянським районним судом Одеської області.

Керуючись ст..ст.208-210,217 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до виконання виконавчого листа №2-116 виданого 29.09.2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення боргу у сумі 35962,61 гривен на користь ОСОБА_2 без вилучення закордонного паспортного документу.

Виконання рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі україни покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А.В.Ільяшук.