26.09.2011 Справа № 2-1256/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Поцелуйко К.Ю.

за участю сторін:

позивача представник ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білявка позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 28000 грн. у якості повергнення боргу та стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51, 00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.08.2010 р. відповідачка ОСОБА_2 позичила у неї грошову суму у розмірі 28000 гривень (що еквівалентно 3500 доларів США) про що написала розписку і підписала відповідну розписку. У даній розписці відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути позивачу дану грошову суму повністю в строк до 01 червня 2011 року.

В судове засідання позивачка з`явилась. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.08.2010 р. відповідачка ОСОБА_2 позичила у позивача грошову суму у розмірі 28000 гривень(що еквівалентно 3500 доларів США) про що написала розписку. У даній розписці відповідачка узяла на себе зобов`язання повернути позивачу дану грошову суму повністю в строк до 01 червня 2011 року.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Аналіз норм Цивільного кодексу України яки регламентують укладання та виконання договору позики, вказують на те, що у договорі позики обов`язково повинно вказуватись найменування позикодавця та позичальника.

Проте розписка, яка додана до матеріалів справи на підтвердження вимог позивачки, не може бути доказом того, що відповідачка ОСОБА_2 є боржницею, так як у розписці не вказано в кого саме вона позичала гроші та кому саме зобов`язувалася їх повернути. А отже суд не бере до уваги посилання позивача на розписку, як на доказ у справі.

Таким чином суд дійшов висновку, оскільки в розписки не вказано позикодавця, то договір позики не був укладений в письмовий формі як того вимогає закон

Крім того, як вбачається зі змісту статті 1051 ЦК України, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що укладання договору позики мало місце, або що такий не укладався.

Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та не доведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.1046, 1047, 1051 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити у повному обсязі.

На рішення суду може бути подано Апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Буран В.М.