АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2011 року позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ «СК»Універсальна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 19 420 грн., вирішено питання щодо розподіл' судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «Універсальна», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по справі, яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу" і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що договором добровільного страхування транспортних засобів № 3014/205 000 135 від 05 травня 2010 року, укладеним між сторонами, застраховано автомобіль позивача HYNDAI ACCENT,2008 року випуску, реєстраційний № АЕ 7331 CM.

17 вересня 2010 року позивач припаркував свій автомобіль на пр. К.Маркса в м. Дніпропетровську, в районі пам'ятника Слави та пішов на зустріч. Коли він повернувся, то побачив, що його автомобіль пошкоджено, після чого викликав ДАІ та звернувся до відповідача з заявою щодо виплати страхового відшкодування.

20 вересня 2010 року позивач звернувся до профільного СТО, яке рекомендували йому працівники ПАТ «СК «Універсальна» де було проведено обстеження автомобіля. Сума витрат на ремонт застрахованого транспортного засобу згідно розрахунку ПП «Аеліта» становить 19 420 грн. Вищезазначений розрахунок позивач надав відповідачу.

Листом від ПАТ «СК «Універсальна» № 05/32 від 21 жовтня 2010 року, позивача повідомлено про те, що згідно з п.6.3.9.1 розділу 6 Договору страхування страхова компанія проводить додаткову перевірку матеріалів страхового випадку, у зв'язку з тим, що не повністю з'ясовані обставини пригоди яка мала місце 17 вересня 2010 року.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» страховику надане право розслідування обставин страхового випадку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, за умовами договору страхування № 3014/205/000135 від 05 травня 2010 року немає об'єктивних та безумовних причин для розслідування та додаткової перевірки матеріалів страхового випадку, що стався з автомобілем позивача. Пригода, що розглядається, не підпадає під розряд випадків які не можуть бути визнані, як страхові. Повний перелік виключень зі страхових випадків перелічено у розділі 3 договору страхування № 3014/205/000135 від 05 травня 2010 року, при цьому жодна з вказаних у цьому переліку дій водія не мала місце у пригоді з автомобілем позивача. Перелік причин, за якими страхова компанія має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, наведено у розділі 11 договору страхування. В цьому переліку немає пункту, безпосередньо пов'язаному з дорожньою пригодою та діями позивача.

Відповідно до п. 9.4. договору страхування, страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 12 (дванадцяти) календарних днів від дня отримання останнього необхідного документу. Оскільки останній документ був переданий 11 жовтня 2011 року, про що є відмітка у відповідному переліку необхідних документів, то станом на 25 жовтня 2010 року відповідач зобов'язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно положень ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування V страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

За таких обставин, суд прийшов до обґрунтованого до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача, щодо стягнення з відповідача пені та відшкодування моральної шкоди, то суд, виходячи з обставин справи, наданих відповідачем доказів та положень цивільного законодавства обґрунтовано прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд правильно стягнув з відповідачів судові витрати у вигляді судового збору та витрат з інформаційно-технічного розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2011 року -залишити без змін.

Судді

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: