АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 18 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

Суддів Чубукова О.П., Красвітної Т.П.

При секретарі Лещинській О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзінвестгруп" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзінвестгруп" про визнання договорів поруки припиненими, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2011 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа - ТОВ "Союзінвестгруп" про визнання договорів поруки припиненими відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Союзінвестгруп", посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставлять питання про скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказані вимоги не врахував та ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, що відповідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачі, які є поручителями за кредитним договором, укладеним між ПАТ Приватбанкта ТОВ Союзінвестгруп, були ознайомлені з умовами кредитного договору № 2096 від 12.09.2008 р. Відповідно до п.п.2.3,2.3.2.(а) кредитного договору кредитор відповідач по справі ПАТ Приватбанкмає право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а також у разі неотримання згоди на таке збільшення вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобовязань за договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення.

Вказані обставини підтверджуються договором поруки № 1, 2 та № 3 від 12.09.2008 р., що укладені між ПАТ Приватбанкта відповідно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що одностороннє підвищення процентної ставки не є збільшенням відповідальності поручителів, у розумінні ст. 559 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Але з даними висновками суду першої інстанції погодитися неможна, оскільки відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно до ч.1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок відмови відповідача ТОВ Союзінвестгрупвід підвищення процентної ставки, відповідач - ПАТ Приватбанкв односторонньому порядку змінив умови договору та став вимагати дострокового повернення кредиту за інших умов сплати відсоткової ставки.

Вказаним обставинам суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, а між тим скорочення строку повернення кредиту із визначенням іншої процентної ставки змінює обсяг зобовязань та відповідальності поручителя у порівнянні з тим, що був визначений предметом договору поруки. А саме, відповідно до вказаних вище договорів поруки предметом договорів визначалось, що поручитель надає поруку перед кредитором за виконання ТОВ Союзінвестгрупсвоїх зобовязань за кредитним договором від 12.09.2008 р. № 2096, згідно якого боржнику надано кредит в сумі 40000 доларів США, а боржник зобовязаний повернути його у строки, згідно з графіком погашення кредиту, кінцевий термін погашення 12.09.2011 р., сплачувати 16% річних за користування кредитом.

Будь-які зміни до договорів поруки повинні укладатися за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладання відповідної додаткової угоди, що визначено в самих договорах. Вказаних умов, в даному випадку, дотримано не було.

Таким чином, мали місце події, які відповідно до положення ч.1 ст.559 ЦК, є підставою для припинення поруки.

В звязку з наведеним, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про визнання договору поруки №№ 1, 2 , 3 від 12.09.2008 р. припиненими.

В звязку із задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ КБ Приватбанкна користь ОСОБА_4 ІТЗ в розмірі 37 грн. та судовий збір 17 грн., оскільки саме дії ПАТ КБ Приватбанкпорушили права відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзінвестгруп" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 1 від 12.09.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_3.

Визнати припиненим договір поруки № 2 від 12.09.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_4.

Визнати припиненим договір поруки № 3 від 12.09.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банка "Приватбанк" на користь ОСОБА_4 судові витрати, повязані із сплатою судового збору в розмірі 17 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 17 грн.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді