справа № 2-666/11
провадження № 2/2302/1908/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2011 рокуГородищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

головуючого судді Черненка В.О.

при секретарях Сидоренко О.С.

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист ділової репутації, честі та гідності,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у сумі 1699 гривень та судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є пенсіонерка, «дитина війни», ветеран праці, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, має єдину дочку ОСОБА_4, яка неодноразово їй скаржилася на те, що жителька цього ж села ОСОБА_3, на підґрунті неприязних відносин, безпричинно обзиває її непристойними словами.

01.05.2011 року в поминальний день на кладовищі у с. В'язівок, Городищенського району відповідач образила її дочку непристойними словами. Вона, як мати, яка виховувала дитину сама, вирішила вияснити на якій підставі у відповідача до її дитини неприязні відносини, та яке вона мала право принижувати її дочку. 02.05.2011 року, коли проводжала дочку на автобус до м. Київ, зайшла в магазин, де працює ОСОБА_3, крім останньої в магазині нікого не було. На її запитання, чому ОСОБА_3 принижує її дочку, вона почула лише лайку в її та дочки адресу, яка чергувалася з нецензурними словами. Спочатку вона розгубилася, тому що не очікувала від людини, яка на 25 років молодша і годиться їй в дочки, що та може ображати людину похилого віку нецензурними словами. Оговтавшись, вона також відповіла її тими ж словами. Все це тривало хвилини три, після чого вона пішла з магазину. В ході лайки до відповідача та її майна вона фізичного насилля не застосовувала.

В другій половині дня 02.05.2011 року на її подвір'я прийшла ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_5 та племінником ОСОБА_6 і знову почала висловлюватися в її адресу нецензурними словами та вимагати у неї 3500 гривень за те, що вона наче б то в магазині під час сварки пошкодила ваги та товар. Вона була вражена зухвалістю вчинку ОСОБА_3 Крім цього, привівши з собою двох здорових «молодиків», вона демонструвала перед нею силу. Вона живе одиноко і побачивши у своєму дворі двох здорових хлопців, вона зазнала нервового потрясіння, довго не могла заспокоїтися і справлятися зі своїми обовязками по господарству. У неї почалися розлади здоров'я та трапився серцевий напад і вона довгий час приймала пігулки. Вона почуває постійну тривогу, плаче з будь-якого приводу, погано спить, душевно страждає. Про те, що відповідач приходила до неї з сином та племінником вимагали 3500 гривень може підтвердити її сусідка ОСОБА_7

Крім цього, ОСОБА_3 продовжує наносити їй образи та погрози, по селу розповідає всім жителям, які приходять до магазину, про те, що нібито вона пошкодила товар на 3500 гривень і її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доказом того, що вона не пошкодила ваги та товар є те, що ОСОБА_3 не розказала про це власнику магазину ОСОБА_8, акта про псування товару не складено і свідками не зафіксовано, працівники Городищенського РВ УМВС не викликались.

Своїми протиправними діями щодо неї та членів її сім'ї, що виразилися у поширенні неправдивої інформації щодо неї, висловлювання нецензурними словами, порушення її конституційних прав щодо недоторканості житла, ОСОБА_3 принизила її честь та гідність, спричинила їй душевні страждання та фізичну біль, чим спричинила моральну шкоду, яку вона оцінює у 1699 гривень.

Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду у сумі 1699 гривень та судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить стягнути на її корить з ОСОБА_2 1500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 92 гривні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_3 посилається на те, що вона працює продавцем у магазині «Левада» в с. В'язівок, Городищенського району у ФОП ОСОБА_9В з 25.05.2010 року по даний час. 03.05.2011 року, близько 14.00. години, коли вона працювала в магазині, до неї зайшла ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_10 і вчинила з незрозумілих причин сварку, в ході якої висловлювалася у її адресу нецензурними словами, що принижують її честь та гідність, а потім намагалася її вдарити і подряпала їй обличчя, також погрожувала фізичною розправою їй та її дітям.

04.05.2011 року вона звернулася з відповідною заявою до Городищенського РВ УМВС на дії ОСОБА_2, після чого була проведена перевірка і 11.05.2011 року вона отримала постанову про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та притягнення останньої до адміністративної відповідальності, згідно ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_2, також зустріла власника магазину ОСОБА_9 і стала негативно висловлюватись про неї та погрожувати йому, що якщо він не вижене її з роботи, то вона буде звертатися у різні інстанції, щоб йому були неприємності через неї.

На виконання своїх погроз, ОСОБА_2 звернулась з заявою до Державної санітарно-епідеміологічної служби України в Городищенському районі, працівник якої, 19.05.2011 року, провів перевірку дотримання санітарного законодавства в магазині, під час якої будь-яких грубих порушень виявлено не було.

Аналогічні скарги були направлені також і в Городищенську райдержадміністрацію та повторно в Городищенську СЕС. Проведені перевірки не виявили будь-яких порушень в її роботі. Але, незважаючи на відсутність порушень, ОСОБА_2 знову перестрічає її роботодавця ОСОБА_9 та погрожує йому великими неприємностями в разі, якщо він не звільнить її з роботи.

Своїми діями ОСОБА_2 принизила її ділову репутацію та принизила її честь і гідність, чим завдала моральну шкоду, яку вона оцінює в 1500 гривень. Моральна шкода полягає в тому, що від вчинення сварки на її робочому місці в магазині «Левада», в якому вона працює продавцем, принижено її ділову репутацію, честь та гідність як працівника та жінки. Вона втратила нормальний сон, свою врівноваженість, була змушена звертатись до лікарів по медичну допомогу, працюючи в магазині весь час очікує будь-якої провокації від ОСОБА_2, а перед власником магазину ОСОБА_9 вона змушена увесь час оправдовуватись за вчинки, які вона ніколи не вчиняла та за дії самої ОСОБА_2

Враховуючи викладене, просить стягнути на її корить з ОСОБА_2 1500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 92 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник свої вимоги підтримали, вимоги ОСОБА_3 за зустрічною позовною заявою, не визнали.

В судовому засіданні. представник ОСОБА_3, вимоги ОСОБА_2, не визнав, а вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі.

Суд, вислухавши ОСОБА_2 та її представника, представника ОСОБА_3, допитавши свідків, вивчивши матеріали цієї справи та матеріали перевірки по заявах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, витребувані з Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами, а тому до задоволення не підлягають. Щодо вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, то вони недостатньо обґрунтовані, а тому підлягають до часткового задоволення.

Так, ОСОБА_2, звернувшись до суду, в своїй позовній заяві, та в судовому засіданні, як на підставу своїх вимог посилалася на те, що ОСОБА_3 постійно ображає її дочку ОСОБА_4 Зокрема, 01.05.2011 року, в поминальний день, на цвинтарі в селі Вязівок обізвала дочку непристойним словом, а 02.05.2011 року, в магазині «Левада» в селі Вязівок, ображала не тільки дочку, а і в її адресу висловлювалася нецензурною лайкою, а ввечері цього ж дня приходила до неї додому разом з сином та племінником, де знову висловлювалася в її сторону нецензурною лайкою та вимагала грошові кошти в сумі 3500 гривень за пошкоджені ваги та товар в магазині, а після цих подій постійно розповсюджує по селу плітки про те, що вона, 02.05.2011 року, в магазині «Левада» пошкодила ваги та товар.

Зазначені дії ОСОБА_3, ніякими доказами, окрім пояснень свідка ОСОБА_4, яка підтвердила факт сварки в магазині та те, що відповідач постійно ображає її, та пояснень свідка ОСОБА_11, який підтвердив неприязні відносини позивача з відповідачем, позивач ОСОБА_2, не підтвердила. Зазначені пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_11, суд критично оцінює, вважає їх нещирими та не бере до уваги, оскільки ОСОБА_4 є дочкою позивача ОСОБА_2, яку відповідач ОСОБА_3 постійно ображає, а ОСОБА_11 є колишнім чоловіком відповідача і знаходиться з останньою в неприязних стосунках і безпосереднім очевидцем подій, які стали підставою звернення ОСОБА_2 до суду, не був. Допитана, за клопотанням ОСОБА_2, в якості свідка ОСОБА_7 щодо подій, які відбулися на подвірї позивача 02.05.2011 року, також не підтвердила якихось дій відповідача, в результаті яких, останньою, позивачу, могла б бути спричинена моральна шкода. Щодо посилання позивача ОСОБА_2 на те, що відповідач, 01.05.2011 року, в поминальний день, на цвинтарі в селі Вязівок обізвала дочку непристойним словом та постійно розповсюджує по селу плітки про те, що вона, 02.05.2011 року, в магазині «Левада» пошкодила ваги та товар, то зазначені обставини, взагалі, жодним доказом не підтверджені.

На підставі вищезазначеного, суд, вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 слід повністю відмовити.

Щодо вимог ОСОБА_3 за зустрічним позовом до ОСОБА_2, то вони підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Так, згідно Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, від 10.05.2011 року, винесеної ДІМ Городищенського РВ УМВС України В Черкаській області ОСОБА_12, погодженої з начальником СДІМ ОСОБА_13 та заступником начальника зазначеного райвідділу ОСОБА_14, та затвердженої начальником Городищенського РВ ОСОБА_15, за результатами перевірки заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо подій в магазині та на подвірї ОСОБА_2, встановлено, що ініціатором сварки 03.05.2011 року, в магазині «Левада» в селі Вязівок, була саме ОСОБА_2, яку дільничний інспектор постановив притягнути до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Зазначена постанова, на час розгляду цієї справи, є чинною, оскільки ОСОБА_2 її не оскаржувала. Тобто, ОСОБА_2 погодилась з тим, що саме вона є винною в сварці, що відбулась в магазині «Левада» за місцем роботи ОСОБА_3 Окрім того, в своїй позовній заяві та в судовому засіданні, ОСОБА_2, не заперечувала того, що вона висловлювалась в адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою. Щодо намагань ОСОБА_2 звільнити ОСОБА_3 з роботи та спричинити її роботодавцю неприємності, на що посилається в зустрічній позовній заяві ОСОБА_3, то зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_9, який підтвердив той факт, що ОСОБА_2 зверталась до нього з вимогою звільнити ОСОБА_3 з роботи продавця, при цьому говорила, що остання є повією, неохайна в побуті, а її син хворий на СНІД. В разі не виконання її вимоги, погрожувала написанням на нього скарг в різні контролюючі його бізнес, органи. Зазначені пояснення підтверджуються приєднаними до матеріалів справи копією ОСОБА_14 перевірки дотримання санітарного законодавства від 19.05.2011 року ФОП ОСОБА_9 в магазині «Левада» за скаргою ОСОБА_2, копією листа заступника Голови Городищенської райдержадміністрації ОСОБА_16 в адресу ОСОБА_2, від 20.05.2011 року, №Д-45/04-08, копією листа ОСОБА_17 державного санітарного лікаря Городищенського району ОСОБА_18 в адресу ОСОБА_2, від 15.09.2011 року, №1159 та його письмовим поясненням від 07.10.2011 року, надісланим до суду, копією листа заступника Голови Городищенської райдержадміністрації ОСОБА_16 в адресу Головного державного санітарного лікаря Городищенського району ОСОБА_19 від 11.05.2011 року, №Д-45/04-08, копією ОСОБА_14 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_9 від 13.10.2011 року, №733, проведеної ДПІ у Шполянському районі Черкаської області за місцем реєстрації ФОП.

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями спричинила ОСОБА_20 моральну шкоду. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань потерпілого та з врахуванням вимог розумності та справедливості. Суд приймає до уваги, те, що позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в зв'язку з вищевказаними діями відповідача ОСОБА_2 отримала негативні емоції та переживання і вживала додаткові зусилля щодо організації свого життя, однак вважає, що позов слід задоволити частково, зменшивши суму відшкодування до 300 гривень, оскільки позивач не надала суду доказів, якими б належним чином обґрунтувала розмір суми 1500 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 Також, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 є пенсіонеркою та має незначний дохід.

На підставі наведеного та керуючись ст. 23 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 14, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, відмовити в повному обсязі.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист ділової репутації, честі та гідності задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 300 (триста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 18 (вісімнадцять) гривень 14 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-ти денний строк, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_21