Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року

Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Горбатенко О.В.,

при секретарі судового засідання Литвиненко Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 1997 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №655. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В липні 2011 року суддею Лисичанського міського суду Стаховою Н.В. було відкрите провадження по справі за її позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання двох малолітніх дітей з матір'ю. До 2011 року відповідач надавав незначну допомогу у вигляді 100 грн. або 200 грн. на тиждень, купував самостійно продукти харчування та одяг, але з 2011 року така допомога з боку відповідача припинилась.

Вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, активно займається пошуком роботи. Фінансову допомогу на утримання дітей надають її родичі та батьки. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 гривень та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400 гривень щомісячно і до їх повноліття.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, суду дала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позові. Додатково пояснила, що рішенням Лисичанського міського суду від 22.08.2011 року №2-1219/11 шлюб з відповідачем розірвано. Через тяжке матеріальне становище, син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з липня 2011 року тимчасово мешкає з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2, а молодший син ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає з нею у АДРЕСА_1 . Вважає, що діти повинні жити з нею, а відповідач надавати матеріальну допомогу на їх утримання у вигляді сплати аліментів в розмірі 850грн. Відповідач працює в м. Москва, тому син ОСОБА_5 мешкає в квартирі з цивільною дружиною відповідача, її дитиною та матір'ю. Молодший син ОСОБА_6 бажає проживати з нею.

Коли вони мешкали з відповідачем однією сім'єю, він надавав матеріальну допомогу на двох синів в добровільному порядку. В теперішній час все змінилося, вона не працює, доглядає за дідусем та отримує допомогу по його догляду. В утриманні дітей їй допомагають дідусь та сестра. Підготовкою молодшого сина ОСОБА_6 до школи, а саме: придбання одягу, канцелярських товарів займалася вона, а підготовкою до школи старшого сина ОСОБА_5 -відповідач.

Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на двох синів, оскільки старший син ОСОБА_5 скоро житиме з нею.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що коли позивач зверталася з позов до суду про розірвання шлюбу, відповідач був згоден з позовними вимогами у повному обсязі та погодився, що діти після розірвання шлюбу будуть мешкати з матір'ю. Вважає, що рішенням суду про розірвання шлюбу було встановлено місце проживання дітей з матір'ю. Позивач надала можливість сину ОСОБА_5 проживати з разом відповідачем, пояснивши, що поведінка сина ОСОБА_5 була неприпустима. Але позивач проявляла турботу про сина ОСОБА_5, надавала можливість йому спілкуватися з молодшим братом ОСОБА_6. Але відповідач перешкоджав спілкуванню братів та позивача.

Вважає, що аліменти повинен отримувати той з батьків, з яким проживають діти. А син ОСОБА_5 з відповідачем проживає тимчасово. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що з позивачем перебував у шлюбі, який розірвано. Від спільного подружнього життя з позивачем мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З липня 2011 року син ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає з ним, а молодший син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає з позивачем. Позивач не приділяла достатньо уваги вихованню дітей. З 02.07.2011р. по 14.07.2011р. позивач знаходилася на відпочинку, дітей при цьому залишила на бабусю, яка знаходилася в стані алкогольного сп'яніння. Він працює в РФ, що підтверджується трудовим договором укладеного строком на 3 роки. Графік роботи ненормований. Коли він виїжджає до РФ, син ОСОБА_5 залишається з цивільною дружиною, яка за ним доглядає.

Вважає, що в інтересах сина ОСОБА_6 проживати з ним, а не з матір'ю. Він любить своїх синів та спроможній їх забезпечити всім необхідним. Спілкування дітей та позивача він не перешкоджає, а навпаки, молодший син ОСОБА_6 також практично весь час знаходиться у нього на утриманні. Просив позов задовольнити частково, в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила пояснення відповідача, просила позов задовольнити частково, в частині вимог про стягнення аліментів на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити за необґрунтованістю, оскільки дитина проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта позивача (а.с.4), копія свідоцтва про шлюб (а.с.6), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7,8), копія рішень Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. №2-1219/11, копія характеристики відповідача, копії довіреностей.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. №2-1219/11 (а.с.22). Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з липня 2011 року проживає з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на його утримання, що не оспорювалося у судовому засіданні позивачем та її представником. Малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачем у АДРЕСА_1.

Пояснення позивача щодо тимчасового проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідачем та те, що дитина в майбутньому буде проживати з нею і на неї необхідно стягнути аліменти суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на даний момент неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає з позивачем та не знаходиться на її утриманні, відповідно її права в цій частині не порушено.

Посилання позивача на те, що відповідач перешкоджає її спілкуванню з неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не беруться до уваги та суперечать ст..11 ЦПК України, оскільки вони не є предметом позову і виходять за межі позовних вимог.

Також, пояснення позивача та її представника з приводу проживання дітей з позивачем на підставі рішення Лисичанського міського 22.08.2001 року суд не бере до уваги, оскільки, аналізуючи його зміст, ніяких обставин, які б свідчили про встановлення місця проживання дітей рішенням Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. за №1219/11 не зазначено і це питання не вирішувалося.

Частково відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Позивачем суду не надані докази ухилення відповідача від обов'язку матеріального утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. З пояснень сторін та їх представників вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на утриманні відповідача та мешкають за однією адресою: АДРЕСА_2.

Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400грн. щомісячно до повноліття дитини підлягають задоволенню.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн.. 00 копійок щомісячно, починаючи з 03.08.2011 року, до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст..367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Горбатенко О.В.