КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1070/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.04.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Непши О.І.,

при секретарі - Піроженко А.О.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - товарна біржа «Нерухомість-Південь», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,

встановив:

01 лютого 2011 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2293 квартири АДРЕСА_1 , укладений 02 грудня 1998 року на товарній біржі «Нерухомість-Південь» між ОСОБА_3 та матір`ю позивача, ОСОБА_4 , яка на той час діяла в інтересах позивача, оскільки остання була неповнолітньою, а також визнати право власності за нею на вказану квартиру.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що 02 грудня 1998 року між відповідачкою та матір`ю позивача, ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах позивача на товарній біржі «Нерухомість-Південь» був укладений вказаний договір купівлі-продажу квартири. Мати позивачки сплатила обумовлену суму за придбане нерухоме майно, а відповідачка звільнила квартиру. Таким чином сторони виконали свої обов`язки за договором. На сьогоднішній день позивачці стало відомо, що укладена на біржі угода є недійсною, тому що всі договори щодо нерухомості, де хоча б однією зі сторін є громадянин, мають бути посвідчені нотаріально. Зазначає, що сторони добросовісно виконали всі умови договору, проте відповідач наразі ухиляється від нотаріального посвідчення договору, відтак, позивач змушена звернутися до суду за визнанням укладеної угоди купівлі-продажу нерухомого майна дійсною та визнанням за нею права власності на квартиру.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена судом завчасно і належним чином, проте надіслала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи сповіщена судом завчасно і належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила, будь-яких заперечень проти позову не надала.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, за її згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлювала ч.І ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на момент укладення угоди, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Разом із тим, згідно із ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічні положення також закріплені і в ч.2 ст.220, ст.657 ЦК України (в редакції 2003 року), чинного на час розгляду справи.

Крім того, як встановлювала ч.2 ст.12 Закону України «Про власність» N 697-ХІІ від 07 лютого 1991 року, чинного на час укладення угоди, громадянин набуває права власності, на майно, одержане, зокрема, внаслідок укладення угод, не заборонених законом.

За правилами ст.392 ЦК України (в редакції 2003 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі- продажу, виконали угоду, набули прав відповідно покупця і продавця, угода зареєстрована в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, втім продавець ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, що позбавляє позивачку можливості підтвердити законність набуття спірного майна у позасудовому порядку.

Відтак, суд находить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає можливим віднести судові витрати, пов`язані із розглядом справи, на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.208, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 02 грудня 1998 року на товарній біржі «Нерухомість- Південь» за реєстровим номером № 2293 від між покупцем ОСОБА_2 , в інтересах якої діяла законний представник ОСОБА_4 , та продавцем ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І.Непша