Справа № 2-1143/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" лютого 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який підтримала у судовому засіданні, до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинно збудовані та перебудовані приміщення. В позові посилається на те, що вона є співвласником будинку № 43-а по вул. 17 Вересня в м. Бердянську. Іншим співвласником будинку є ОСОБА_2 Для поліпшення своїх житлових умов нею самочинно до будинку була прибудовані баня «Н»і переобладнана кухня у житлову кімнату, а на території домоволодіння вона на місці старої вбиральні самочинно збудувала душ-вбиральню «М». Душ-вбиральня збудована з порушенням норм розміщення ( менше 1 метру від сусідньої межі). Баня збудована з дотриманням будівельних, санітарно-технічних і пожежних норм. Житлову кімнату вона переобладнала шляхом знесення пічки. Самовільними будівлями права третіх осіб не порушені, тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини його неявки судом були визнані неповажними. Справа розглянута за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечує.

Інші треті особи у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення позивача і третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Будівництво вважається самочинним, якщо в діях особи є хоча б одна з ознак, передбачених частиною першою статті 376 ЦК України , а саме, якщо: а) на земельній ділянці, що не була відведена для будівництва, збудовано або будується жилий будинок, будівля, споруда; б) забудова проведена або здійснюється без одержаного у встановленому порядку дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, згідно із законодавством, державними стандартами, регіональними та місцевими правилами забудови, містобудівною.

Згідно зі ст.ст. 331, 332 ЦК України до основних ознак нової речі - об'єкту нерухомості, зокрема, відноситься наступне: річ створена з матеріалів особи, що претендує на новостворене майно.

Із матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 є власником Ѕ частки будинку, в якій, за твердженням позивача, були здійснені перебудова та добудова.

Тобто в цьому разі не може йти мова про визнання права власності на новостворене майно - об'єкт самочинного будівництва - бані «Н», прибудованої до житлового будинку «А»та приміщення №1-9 житлового будинку «А», оскільки житловий будинок вже знаходиться у власності позивача й реконструкція не змінює його статусу як власника.

У відповідності до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на це, збудований позивачем душ - вбиральня, є приналежною річчю, оскільки призначений для обслуговування будинку, тому визнання окремого права власності на нього не потребує.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Будівництво, реконструкція і прийняття в експлуатацію обєктів нерухомості проводиться з дозволу і за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування чи органу державної влади, а не за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про звернення ОСОБА_1 до органів місцевого самоврядування з питання узаконення обєктів самочинної реконструкції і будівництва, а тому судом не встановлено наявність спору між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" забороняється експлуатація об'єктів, не прийнятих у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про планування і забудову територій" забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Відповідно до змісту пп. 1 п. "б" ч. 1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України "Про планування і забудову територій" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 15,60, 208,212-215 ЦПК України, ст. 186,376 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні рішення суду - протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: ОСОБА_8