АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-466/11 Головуючий у 1-й інстанції Герасименко М.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: Антонова В.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним користування приватною квартирою та про примусове виселення з квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним користування приватною квартирою та про примусове виселення з квартири задоволено.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення.

З рішенням не погодився відповідач. В своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.1992 року сторони уклали між собою шлюб, який 26 грудня 2008 року було розірвано.

Позивачка 26 січня 1988 року вступила в житловий кооператив «Зоря», та з 26.01.1988 року по 6.09.1993 року проводила грошові внески, за рахунок яких вона отримала спірну квартиру АДРЕСА_1, та в якій згодом сторони проживали разом.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.12.2009 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_3

Проте після розірвання шлюбу позивачка вимушена з двома синами проживати в іншому населеному пункті, оскільки відповідач не реагує на її вимоги щодо виселення із квартири.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Місцевим судом встановлено, що відповідач, після розірвання шлюбу з позивачкою проживає у спірній квартирі, яка є власністю ОСОБА_3 без відповідних правових підстав, договір найму житлового приміщеннія між сторонами не укладався.

Отже, з наведеного вбачається, що місцевий суд, при повному та всебічному дослідженні обставин справи, прийшов до вірного висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3

л В апеляційній скарзі апелянт зокрема посилається, на те, що місцевий суд не взяв

до уваги, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо безоплатного проживання відповідача у спірній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 не надав жодного належного доказу.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: