АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2563/11
Головуючий по 1-й інстанції Косик С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамов П.С.

Суддів : Гальонкіна С.А., Корнієнка В.І.

При секретарі: Амеліній М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 21червня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : Машівська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування за законом , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути відповідача від права на спадкування після померлої ОСОБА_4. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач ухилявся від надання догляду та будь-якої допомоги своїй матері яка перебував у безпорадному стані.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 21червня 2011 року в задоволенні позову відмовлено .

Не погодившись з таким рішенням , позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог.

В скарзі посилалась на те, що суд дав не вірну оцінку доказам, показам свідків, не врахував надані медичні документи, які підтверджували безпорадний стан ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді доповідача,, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції , виходив з того, що позивач не довів, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, а також що відповідач ухилявся від обовязку утримувати спадкодавця.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони в повній мірі відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ч. 3 ст. 1224 ЦК не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З огляду на зміст зазначеної норми закону суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, таке ухилення характеризується умисною формою вини

Суд першої інстанції, дослідивши всі докази, які були надані позивачем, не встановив, що відповідач умисно ухилявся від надання допомоги матері яка перебувала у безпорадному стані.

Відмовляючи в задоволенні позову суд встановив, що відповідач не надавав постійну допомогу своїй матері з поважних причин, через те, що в 2007 році у нього народилася дитина тяжко хвора на гідронефрозом 5 ст. обох нирок, протягом тривалого часу відповідач займався її лікуванням, що потребувала великих коштів, взяв кредит в банку, а в 2008 році дитина померла.

Тобто матеріальний стан самого відповідача був негативний і він не мав можливості надавати фінансову допомогу на лікування своєї матері.

Сам по собі факт хвороби ОСОБА_4 та її похилий вік не свідчить про умисне ухилення відповідача від надання останньому допомоги. Суд вірно оцінив всі докази, що були надані суду, в тому числі і покази свідків.

Ні в суді першої інстанції ні в апеляційній скарзі позивачем не наведено доказів, які б спростували встановлені судом обставини, щодо відсутності у відповідача можливості надавати матері матеріальну допомогу та постійний догляд.

Суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Суд при винесенні рішення правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 307, 308, 313, п.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 21червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :

Згідно

Копія