АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: спадкове інстанції: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2011 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 22 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: м. Люботин, вулиця Гоголя, 12 в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що його батько ОСОБА_9 та ОСОБА_10 являються забудовниками самочинно збудованих будівель. 20.10.1957 року померла ОСОБА_10 03.03.1999 року його батько склав заповіт, яким заповідав все своє майно йому. 03.05.2002 року помер його батько. Своєчасно ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори, але спадщину не оформив, оскільки батько не оформив право власності на вказане домоволодіння. У 2005 році Люботинською міською радою ОСОБА_4 надано дозвіл на розміщення самочинно збудованих будівель, затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта прибудови А2-1 в експлуатацію. Після смерті батька він здійснював поточний ремонт, обслуговування, благоустрій домоволодіння та господарських будівель.

У звязку з чим просив встановити факт будівництва житлового будинку за вказаною адресою його батьком ОСОБА_9; визнати за ним право власності на частину домоволодіння за вказаною адресою, що складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1 та літ. А2-1 з тамбуром а 3 , гаражу літ.С з сіньми літ.с, льоху літ. Д1, вбиральні літ. И та літнього душу літ. Р, літньої кухні літ. В, сараю літ. Ж, сараю літ. Г та сараю літ. З в порядку спадкування за заповітом після смерті померлого ОСОБА_9

ОСОБА_3 позов визнала, у лютому 2011 року подала зустрічний позов, в якому просила визнати за нею право власності на частину домоволодіння за вказаною адресою, що складається з житлового будинку літ. Б-1, сарай літ. Л, сарай літ. М, вбиральню літ. Н в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_11

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 18.02.2011 року позови обєднано в одне провадження.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 22 липня 2011 року позов ОСОБА_4 - задоволено; визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, літ. А2-1 з тамбуром а 3, гараж літ. С з сіньми літ. с, льох літ. Д1, вбиральню літ.И та літній душ літ. Р, літню кухню літ. В, сарай літ. Ж, сарай літ. Г та сарай літ. З у складі домоволодіння за адресою: м. Люботин вул. Гоголя, 12 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 03.05.2002 року; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено; визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. Б-1, сарай літ. П, сарай літ. М, вбиральню літ. Н у складі домоволодіння за адресою: м. Люботин, вул. Гоголя, 12 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_11, померлого 19.05.2005 року, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_10, померлої 20.10.1957 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити, ії зустрічний позов залишити без руху. При цьому посилалася на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, а саме тому, що ОСОБА_12 подав зустрічний позов, який вона не уповноважувала його підписувати; що ОСОБА_4 не звертався до суду з позовом щодо визнання права власності за ним в порядку спадкування за законом; що житловий будинок літ. А-1 з прибудовою літ. А1-1 збудовано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно в 1947 році та в 1975 роках на наданій їм в сумісне користування земельній ділянці площею 1617 кв.м., тому вона також претендує на частину житлового будинку літ. А-1.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення суду скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 і зустрічний позов ОСОБА_3 та визнаючи за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, літ. А2-1 з тамбуром а 3, гараж літ. С з сіньми літ. с, льох літ. Д1, вбиральню літ.И та літній душ літ. Р, літню кухню літ. В, сарай літ. Ж, сарай літ. Г та сарай літ. З у складі домоволодіння за адресою: м. Люботин вул. Гоголя, 12 в порядку спадкування за законом, а за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. Б-1, сарай літ. П, сарай літ. М, вбиральню літ. Н у складі домоволодіння за адресою: м. Люботин, вул. Гоголя, 12 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_11, померлого 19.05.2005 року, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_10, померлої 20.10.1957 року, суд першої інстанції виходив з того, що ці прибудови на момент відкриття спадщини не являлися самочинними, тому увійшли до складу спадщини.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що Люботинським комунгоспом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 10.06.1948 року надано у строкове користування земельну ділянку розміром 1280 кв.м. в місті Люботині для забудови житлового будинку розміром 6,10х5,30 м. з хлівом. Строк користування земельною ділянкою визначено 55 років починаючи з 1948 року.

Із змісту вказаного договору від 10.06.1948 року вбачається, що після закінчення його дії всі житлові, нежитлові будівлі та інші спорудження, збудовані на цій ділянці і взагалі всі поліпшення, що складають приналежність ділянці або будівлі переходять у власність держави і передаються Комунальному господарству в доброму стані. У 1955 році земельну ділянку зазначеного розміру та ще 337 кв. м. лишків надано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у тимчасове користування. Протягом 1947 2000 року на вказаній земельній ділянці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самочинно збудовано житлові будинки літ.А-1, літ. Б-1, самочинні прибудови до житлового будинку літ. А-1, а саме прибудова літ. А1-1 з тамбуром, гараж літ И, гараж літ.З, сарай літ.П; сарай літ.Г, сарай літ.Ж, літня кухня літ.В-1; самочинні прибудови до житлового будинку літ. Б-1 - сарай літ.Л, сарай літ.М, тамбур літ.а1. 20.10.1957 року померла ОСОБА_10 Протягом 1990 - 2000 року гараж літ. З самочинно переобладнано в сарай, знесено сарай літ. И та самочинно збудовано прибудову до житлового будинку літ. А-1 літ. А2-1 з тамбуром а3, гараж літ. С з сіньми літ. с, льох літ. Д1, вбиральня літ. И, літній душ літ. Р. 03.05.2002 року помер ОСОБА_13 19.05.2005 року помер син ОСОБА_10 ОСОБА_11 За життя ані ОСОБА_9, ані ОСОБА_10 до бюро технічної інвентаризації не зверталися.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 являється сином померлого ОСОБА_9, а ОСОБА_3- дружиною померлого ОСОБА_11, який є сином померлої ОСОБА_10 ОСОБА_2 матеріалів справи не вбачається, що на момент смерті спадкодавців спадкоємці проживали разом з ними за адресою спірного домоволодіння, тобто фактично прийняли спадщину. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті зазначених осіб ніхто не звертався.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії договору щодо тимчасового користування земельною ділянкою закінчився 10.06.2003 року. Доказів того, що ОСОБА_9 за життя або сторони по справі - ОСОБА_4, ОСОБА_3 отримали документ, що засвідчує право власності чи постійного користування земельною ділянкою, на якій розташовані самочинні будівлі, матеріали справи не містять і доказів щодо цього в суді апеляційної інстанції не надано.

Посилання ОСОБА_9 на те, що оскільки рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів від 14.04.1987 року № 4/302 вирішено оформити та прийняти в експлуатацію самовільно побудований другий житловий будинок літ. Б-1 розміром 12,0х8,6 м житловою площею 58,9 кв.м.; оформити самовільно збудовану ОСОБА_9 прибудову літ.А1 розміром 10,0х3,3 до житлового будинку А-1 з тамбуром площею 3,5 кв.м. та оформити право приватної власності у звязку з прибудовами; оформити гараж літ И розміром 4,65х2,7 м., літ.З розміром 2,65х2, 25 м., сарай літ.П розміром 2,0х0,5 м.; сарай літ.Г розміром 4,04х3,5 м., сарай літ.Ж розміром 1,65х1,3 м.; самовільно збудовану прибудову літ.В-1 розміром 3,9х7,15 м. вважати літньою кухнею в складі домоволодіння; вирішено також оформити ОСОБА_10 самовільно збудовані сарай літ.Л розміром 4,0х11,0 м., сарай літ.М розміром 2,9х4,0 м., тамбур літ.а1 площею 4,2 кв.м. та зобовязано цим рішенням ОСОБА_10 провести відчуження ? частини житлового будинку протягом року з дня виникнення права власності на другий житловий будинок, тому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 набули право власності за життя на вказане нерухоме майно судовою колегією не приймаються, оскільки висновку про технічний стан будинку (будівлі), складеного бюро технічної інвентарізації і документу, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані обєкти будівництва, за якими у 1987 році провадилося оформлення права власності на обєкти нерухомого майна матеріали справи не містять. Із наданого технічного паспорту від 16.01.2009 року вбачається, що площа житлового будинку літ. А-1, збільшена до 95,50 кв.м. і не відповідає площі будинку літ. А-1 32,33 кв.м., яку дозволено побудувати ОСОБА_9 згідно договору на право забудови, збільшена також і площа будинку літ. Б-1 та інших споруд, зазначених у рішенні виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів від 14.04.1987 року № 4/302, на який посилається ОСОБА_4, тому відповідно до ст. 105 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час спірних правовідносин, вони вважаються самочинними і до спадщини входити не можуть.

Доводи ОСОБА_4 стосовно того, що оскільки рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради від 14.06.2005 року надано дозвіл для розміщення самочинно побудованих будівель, а саме прибудови літ.А2-1 площею 8,10 кв.м. з тамбуром а3 площею 2,30 кв.м. та допоміжних господарських будівель і споруд, а саме сараю літ.З, гаражу літ.С з сіньми літ.с, льоху літ. Д1, вбиральні літ.И, літнього душу літ.Р та затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 07.06.2005 року на прибудову літ.А2-1, тому необхідно задовольнити його позов, судовою колегією також не приймаються, оскільки як вбачається з зазначеного рішення площа вказаних обєктів не співпадає з площею, вказаною в технічному паспорті, не надано сертифікату відповідності таких будівель державним будівельним нормам, стандартам та правилам, який видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, тому вважати, що вказані будівлі прийняті в експлуатацію, підстав немає, у звязку з чим заінтересованим особам необхідно звернутися до відповідних органів з заявами про прийняття їх в експлуатацію, яке здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Виходячи з цього судова колегія вважає, що висновок суду стосовно того, що вказані прибудови не самочинні і являються спадковими, тому за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як спадкоємцями, необхідно визнати право власності на відповідні житлові будинки та прибудови, являється помилковим.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що оскільки ОСОБА_12 подав зустрічний позов, який вона не уповноважувала його підписувати, тому позов ії необхідно залишити без руху, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається з матеріалів справи зустрічний позов від імені ОСОБА_3 подано ОСОБА_12, як її представником, відповідно до ст.. ст.. 38,42,44 ЦПК України. Доказів того, що ОСОБА_3 припинено представництво ОСОБА_12 на момент подачі позову відповідно до ст.. ст.. 248-250 ЦК України, матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції доказів щодо цього новий представник ОСОБА_3 не надав.

Крім того, ухвалюючи рішення щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Вказував, що його батько ОСОБА_9 03.03.1999 року залишив заповіт. Доказів того, що ОСОБА_4 до початку розгляду судом справи по суті звернувся до суду з письмовою заявою щодо зміни підстави позову, матеріали справи не містять, і в суді апеляційної інстанції таких доказів не надано.

Виходячи з наведеного і вимог закону, судова колегія вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що являється підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.2.ч.1.ст. 307, п.4.ч.1.ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 22 липня 2011 року скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: