Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2548/2011
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2011 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Войтенко Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на ? частини майна та визнання права власності на майно
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на ? частини майна та визнання права власності на майно.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_4 зазначив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2010 року справа № 2-741 2010 рік ОСОБА_5 виділено ? частини квартири АДРЕСА_1.
Співвласником вищевказаної квартири є відповідачка ОСОБА_3, яка володіє ? частини квартири відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2010 року справа.
Інвентаризаційна вартість квартири в цілому, відповідно до технічного паспорту становить 53 112 гривень, а отже вартість ? частини квартири, що належить відповідачу становить 13 278 гривень. Частка відповідача у спільному майні є незначною, її не може бути виділено в натурі, спільне володіння і користування не є можливим. Крім того, відповідач не піклується про свою частку спільного майна і не сплачує комунальні платежі. У травні 2011 року позивач мав намір отримати кредит у банку під заставу свого майна, а саме частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Але, банком було відмовлено позивачу, адже у заставу відповідно до ст. 5 ЗУ «Про Іпотеку» Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд: припинити право приватної власності ОСОБА_3 на ? частину квартири за адресою м. Запоріжжя вул. Правди, б 20 кв. 138; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири за адресою м. Запоріжжя вул. Правди, б 20 кв. 138; зобовязати ОП ЗМБТІ зареєструвати право власності на ? частину квартири за адресою м. Запоріжжя вул. Правди, б 20 кв. 138 за ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за ? частину квартири за адресою м. Запоріжжя вул. Правди, б 20 кв. 138 у розмірі 13 278 гривень.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про дату і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є докази, заперечення на позов не надала, тому на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі матеріалів справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у звязку з наступним.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, зареєстровано за сторонами: ОСОБА_2 належить 3/4 частина квартири згідно до договору дарування від 29 квітня 2011 року що було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі під № 964.
ОСОБА_3 належить 1/4 частина квартири згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2010 року( справа № 2-741 2010 рік).
Спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат площею: 12,47 та 17, 85 кв.м., кухні, коридору, ванної кімнати, комори і вбиральні. Загальна площа квартири складає 61,52 кв.м., жила площа - 23.14 кв.м.
Згідно зі звітом про оцінку ринкової вартості ? житлової квартири станом на 28.07.2011року - ринкова вартість ? частки квартири що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 складає 13 278 грн.
Крім того, згідно інформації наданої обласним адресно довідковим сектором ВГІРФО при УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_3 (відповідач) змінила прізвище на „Дудар та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 322 ЦК України Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Аналогічні норми містяться у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом було встановлено, що ОСОБА_3 ухилялась від сплати комунальних послуг за квартиру та не піклувалась про стан її частки, що значною мірою впливало на стан квартири в цілому, що у свою чергу порушувало право власності позивача на його частку квартири.
Також встановлено, що частка відповідачки є незначною, не може бути виділена в натурі, спірна частка квартири є неділимою, спільне володіння та користування квартирою є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на долю в спільному майні може бути припинено по рішенню суду на підставі позову інших власників, якщо доля є незначною і не може бути виділена в натурі; якщо річ є неділимою; якщо загальне володіння та користування майном є неможливим; якщо таке припинення не спричинить суттєвих збитків інтересам власника і членів його родини.
Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на долю в загальному майні при умовах попереднього внеску позивачем вартості цієї долі на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, власники майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, володіють та користуються їм особисто, якщо інше не встановлено договором між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, яке знаходиться в спільній сумісній власності, здійснюється зі згоди всіх власників.
За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо припинення права приватної власності ОСОБА_3 та визнання права власності на ? частину спірної квартири законними, обґрунтованими, у звязку із чим, підлягають задоволенню.
Позовні вимоги щодо зобовязання ОП ЗМБТІ зареєструвати право власності на ? частину квартири не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності на майно.
Керуючись ст. ст. 10, 15, 18, 60, 130, 174, 215, 224, 226, 294 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Припинити право приватної власності ОСОБА_3 на ? частину квартири АДРЕСА_5.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_5.
Виплатити ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6, матеріальну компенсацію за ? частину квартири АДРЕСА_5 у розмірі 13 278,00 (тринадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень 00коп.) грн., яка внесена на депозитний рахунок ОСОБА_8, згідно квитанції №К18/R/6 від 27.07.2011року (код платника НОМЕР_1, банк платника ББО № 18, отримувач ТУ ДСА в Запорізькій області, код отримувача ГУДКУ У Запорізькій області, код банку отримувача 813015).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Крамаренко І.А.