Справа № 2-717/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 жовтня 2011 року м.Сокиряни

суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Римлянська Г.О., розглянувши в порядку ст.ст.119-121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання споживчого валютного кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Просить визнати кредитний договір, укладений між ним та відповідачем 13.02.2007 року недійсним з моменту його укладення; стягнути з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді; визнати недійсним договір іпотеки від 13.02.2007 року; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію, а саме зобовязати відповідача повернути йому сплачені по кредитному договору кошти.

Ухвалою судді від 11 жовтня 2011 року залишено без руху дану позовну заяву у звязку з тим, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-120 ЦПК України, а саме:

Відповідно до вимог пункту 5 ст. 119 ЦПК України в ній не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо: його звертання до відповідача перед укладанням спірного кредитного договору за отриманням інформації про умови майбутнього кредитного договору та щодо відмови відповідача у наданні такої інформації; щодо місця укладення оспорюваного договору та наявності чи відсутності в даному місці на момент укладення між сторонами кредитного договору інформаційних стендів, плакатів, листівок тощо з розясненням умов валютного кредитування.

Незрозуміло зазначено п.5 позовних вимог щодо застосування судом наслідків недійсності нікчемного правочину, в той час як позивач оспорює кредитний договір та просить визнати його недійсним.

Відповідно до вимог пункту 6 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено докази або наявність підстав звільнення від доказування на підтвердження: вищенаведених обставин, а також щодо дати отримання позивачем від відповідача кредитних коштів на підставі оспорюваного договору та їх суми; щодо суми сплачених позивачем відповідачу коштів по кредитному договору (тіло кредиту, відсотки за користування кредитом тощо), які згідно п.5 позовних вимог просить суд зобовязати відповідача повернути позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач у встановлений строк 18.10.2011 року подав до суду клопотання, в якому просить забезпечити докази, які зазначені в ухвалі судді від 11.10.2011 року, зазначивши що він не має можливості витребувати дані докази від відповідача (не зазначено, які це докази). Обгрунтуванням його неможливості надати дані докази є те, що в додатках до позовної заяви є копії заяви про надання йому відповідачем доказів про загальну суму коштів, яку він сплатив в касу Новодністровського відділення «ПриватБанку» за весь період виконання договору, а також письмова відповідь на його запит. Зазначає, що всі інші докази (не зазначено які і на підтвердження яких обставин) будуть ним надані в судовому засіданні після відкриття провадження у справі.

Таким чином, позивач не виправив недоліки позовної заяви.

Так, на порушення вимог п. 5 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві відсутній виклад обставин, визначених положеннями ст. 15 Закону України «Про захист прав споживача», на яку позивач посилається в позовній заяві і врахування яких судом є обовязковим при вирішенні спору про захист прав споживача, а саме: його звертання до відповідача перед укладанням спірного кредитного договору за отриманням інформації про умови майбутнього кредитного договору та щодо відмови відповідача у наданні такої інформації; щодо місця укладення оспорюваного договору та наявності чи відсутності в даному місці на момент укладення між сторонами кредитного договору інформаційних стендів, плакатів, листівок тощо з розясненням умов валютного кредитування.

Крім того, незрозуміло зазначено п.5 позовних вимог щодо застосування судом наслідків недійсності нікчемного правочину, в той час як позивач оспорює кредитний договір та просить визнати його недійсним.

Також, відповідно до вимог пункту 6 ст. 119 ЦПК України ОСОБА_1 не виправлено недоліки позовної заяви щодо: зазначення доказів або наявність підстав звільнення від доказування на підтвердження: вищенаведених обставин; щодо дати отримання позивачем від відповідача кредитних коштів на підставі оспорюваного договору та їх суми; щодо суми сплачених позивачем відповідачу коштів по кредитному договору (тіло кредиту, відсотки за користування кредитом тощо), які згідно п.5 позовних вимог просить суд зобовязати відповідача повернути позивачу.

Дані недоліки позовної заяви позивачем не виправлено у позовній заяві та послідуючому клопотанні про забезпечення доказів, яке є неконкретним (не зазначено, які конкретно докази і на підтвердження яких обставин позивач просить суд витребувати, в чому полягають труднощі у витребуванні даних доказів ним і якими доказами такі труднощі підтверджуються) та охоплює тільки частково вищенаведені недоліки.

Мотивування позивачем можливості перевірки даної інформації в судовому засіданні під час розгляду даної справи не відповідає положенням ст. 119 ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви, зокрема встановлює обовязковий виклад обставин та зазначення доказів на підтвердження кожної обставини. Будь-які виключення щодо форми позовної заяви для певної категорії справ дана стаття не передбачає.

У звязку з цим, не може бути відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду, тому дана позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання споживчого валютного кредитного договору недійсним - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: