АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/1367/11 Суддя доповідач Шевченко Н.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Шевченко Н.Ф.,

Суддів Черкасова В.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «Дітям війни»

за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010

року, -

В СТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача, нарахувати, як дитині війни, несплачену щомісячну державну допомогу з 1 січня 2007 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни з 2007 року має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати йому не проводяться у розмірі,встановленому вказаною статтею, просив зобовязати відповідача здійснити нарахування за період з 2007 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано УПФУ у Лозівському районі Харківської області провести перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплаті за 2007 рік - за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 липня 2010 року. В іншій частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Лозівському районі Харківської області просять скасувати рішення районного суду, в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія вирішила апеляційну скаргу відхили, рішення залишити без змін з наступного.

Відповідно до ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни і відповідно до ст.,6 цього Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ч.І ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинено на 2007 рік дію ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 ЗУ «Про державний бюджет України за 2007 рік», якою встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами, розмірі 50 % від розміру надбавки встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення ст.. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення дії ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України. Таким чином з 9 липня 2007 року спірній відносини регулюються відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в редакції закону, яка діяла до 01 січня 2007 року.

З таких підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 9 липня 2007 року є обґрунтованими.

Відповідно до п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-У1 від 28.12.2007р. ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п.п.41 розділу 2 цього Закону.

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України.

З 1 січня по 22 травня 2008 року підвищення до пенсії позивачу нараховувалось та сплачені на підставі п.41 розділ 2 Закону України № 107-УІ від 28.12.2007р., а з 22 травня по 31 грудня 2008 року на підставі Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Законодавчими актами на 2009-2010 роки дію ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в чинній редакції, яка передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30 % мінімальної пенсії за віком, не зупинено.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплати підвищення пенсії щомісячної надбавки у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за період з 1 січня 2009 року по 31 липня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції не вбачається.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особи, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили

Головуючий

Судді