АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 1430 Головуючий суддя І інстанції Трофименко
Провадження № Суддя доповідач Ізмайлова Г.Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Ізмайлової Г.Н.

суддів -Борової С.А., Коростійової В.І.

за участі секретаря - Остапович Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання угоди договору купівлі-продажу квартири недійсною та визнання права власності в порядку спадкування за законом та про визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010р. ОСОБА_5 звернулась до суду зі вказаним позовом.

Доповнивши і уточнивши позовні вимоги, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1, укладений між її батьком ОСОБА_6 і ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 06.06.2008р. за реєстровим номером 221 та визнати за нею право власності на вказану квартиру як за спадкоємицею першої черги.

Як на підставу визнання недійсним договору посилалась на те, що його укладено ОСОБА_6 на вкрай невигідних для нього умовах, оскільки ціна квартири, вказана в договорі, не відповідала її вартості. Крім того, спірна квартира була єдиним житлом ОСОБА_6 1.М., якою ОСОБА_2 після укладення договору вивезла у сел. Занки Зміївського району Харківської області, де він і помер 21 грудня 2010р. без належного догляду і відповідної медичної допомоги.

Просила також визнати недійсним і заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4В 13 липня 2007р. за р. № 1414, відповідно якого ОСОБА_6 заповідав усе належне йому майно ОСОБА_2 позбавивши своїх дітей її та сина, ОСОБА_7 права на спадкування.

Недійсність заповіту обгрунтовує тим, що ОСОБА_6 був неграмотною людиною, не володів українською мовою, не вмів читати і писати, що позбавляло його можливості прочитати заповіт, складений та технічно виготовлений нотаріусом. Разом з тим, в порушення п.п. 157, 158 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріусом ОСОБА_4 власноручно, без свідків виконано запис, що ОСОБА_6 вголос прочитав і підписав заповіт.

Крім того, нотаріусом ОСОБА_4 не було прийнято до уваги, що вона за віком (на день посвідчення заповіту їй виповнилось 58 років) мала право на обовязкову частку у спадщині.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала, в зустрічному позові просила стягнути з ОСОБА_5 7000 грн. в відшкодування моральної шкоди, завданої викладенням у позовній заяві ОСОБА_5 обставин щодо укладення договору купівлі- продажу квартири та складенням заповіту ОСОБА_6 такими, що не відповідають дійсності.

Треті особи - приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та ОСОБА_4В в своїх письмових запереченнях позовних вимог ОСОБА_5 не визнали.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010р. визнано недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений 13 липня 2007р. за р. № 1414 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в частині позбавлення права на спадщину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_2 в задоволенні позову також відмовлено.

Цим же рішенням суд стягнув з ОСОБА_2О на користь ОСОБА_9 судовий збір у сумі 12,75 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., а також скасував заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги та визнати недійсним договір купівлі-продажу і заповіт ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_10 1.1., яка є дочкою ОСОБА_6М, померлого 21 грудня 2009 року, оспорюється дійсність його заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 13 липня 2007р. за р. № 1414 і договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11 06 червня 2008р. за р. № 221.

Як на підставу недійсності заповіту, ОСОБА_10 I I. посилається на ту обставину, що батько був неграмотним, не знав української мови, якою було складено нотаріусом заповіт, не міг його прочитати, а запис про те, що він заповіт прочитав, здійснено не ним, а нотаріусом, чим порушено порядок посвідчення заповіту.

Згідно ч.І ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його норми та посвідчення, є нікчемним.

Порядок вчинення нотаріальних дій врегульовано Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004р. № 20/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України А.03.2004р. за№ 283/8882 (далі Інструкція).

Абзацом 3 п. 157 Інструкції, передбачено, що нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом.

У оскаржуваному заповіті запис від імені ОСОБА_6 про те, що заповіт ним прочитано, виконано не ОСОБА_6, а нотаріусом ОСОБА_4, чого вона не заперечувала у своїх письмових поясненнях.

Відмовляючи ОСОБА_1, в позові про визнання недійсним заповіту, суд дійшов помилкового висновку, що неможливість ОСОБА_6 власноруч здійснити напис, що заповіт ним прочитано і власноручно підписано, не є підставою для застосування вимог ч.1 ст. 1257 ЦК України.

В той же час, здійснення такого напису самим нотаріусом, а не заповідачем, як того вимагає інструкція, є порушенням порядку складення заповіту, що є підставою для визнання його недійсним.

Виходячи з того, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при вирішенні питання про визнання заповіту недійсним, на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, судова колегія в цій частині скасовує рішення і ухвалює нове рішення, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5

В іншій частині рішення є законним і обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири:

Згідно ч.І ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлено ч.ч. 1-3, ч .5 та ч. 6 ст. 203 цього Кодексу.

Позивачкою ОСОБА_5 оспорюється дійсність договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 06.06.2008р. з підстав, передбачених ч.І ст. 233 ЦК України, як вчинений її батьком ОСОБА_6 під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах.

Отже, у даному випадку встановленню судом підлягає волевиявлення продавця, яке відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також умови, за яких було укладено договір.

У судовому засіданні ОСОБА_5 1.1. не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_6 уклав договір купівлі-продажу квартири під впливом тяжких для нього обставин, якими скористалася ОСОБА_2, і на вкрай невигідних для нього умовах.

Так, згідно ОСОБА_8 з Реєстру прав власності на нерухоме майно вартість спірної квартири становить 20699 грн., а продаж вчинено за 50000 грн., що не може свідчити про вкрай невигідні для ОСОБА_6 умови договору.

Рішення в частині відмови ОСОБА_2 1.0. в позові про відшкодування моральної шкоди учасниками судового розгляду справи не оскаржувалось і відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК У країни судовою колегією не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 209, 218, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ч,2 ст. 314, ст. ст. 316, 317,

319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2010р. в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні повністю недійсним заповіту скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 13 липня 2007 р. за реєстром № 1414.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову про відшкодування моральної шкоди в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення набирає законної сили від дня його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів від дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді