КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-19/11
Провадження № 2/1634/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарях судового засідання -Спільній.В.,ОСОБА_2,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідачів ОСОБА_5,ОСОБА_6,

представника відповідачів ОСОБА_7,

представника відповідача ОСОБА_8,

представника третьої особи ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань суду цивільнусправу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, Миколаївської міської ради, третя особа: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №24 про зміну договору найму та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5, ОСОБА_10 до ОСОБА_3, третя особа: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №24 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006р. ОСОБА_11, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про зміну договору найму жилого приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він та відповідачі є наймачами неприватизованої квартири АДРЕСА_1. Власником особового рахунку є його мати - ОСОБА_12 Протягом тривалого часу між ним та відповідачами тривають суперечки з приводу користування житловими приміщеннями в спірній квартирі. У зв'язку з цим, позивач просив суд змінити договір житлового найму та визнати його наймачем жилої кімнати, площею 16,2 кв. м., а відповідачів визнати наймачами двох жилих кімнат, площею 10,1 кв. м. та 11,7 кв. м. , приміщення загального користування залишити в спільному користуванні, а також зобов'язати комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №24 (далі КЖЕП № 24 ) укласти з ним та відповідачами окремі договори житлового найму.

Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.Об.2007р. у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 17.10.2007р. зазначене рішення суду було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_11 задоволено частково. Визнано порядок користування квартирою № 53 у будинку № 340/2 по проспекту Жовтневому в м. Миколаєві, яким виділено в користування ОСОБА_3 жилу кімнату, площею 10,1 кв. м. , а ОСОБА_5 та ОСОБА_10 жилі кімнати, площею 16,2 кз. м. та 11,7 кв. м. , інші приміщення залишено у спільному користуванні. Зобов'язано ККЖЕП № 24 укласти зі сторонами окремі договори найму на зазначені житлові приміщення .

Ухвалою Верховного Суду України від 10.09.2008р. рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 17.10.2007р. та рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.Об.2007р. скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При попередньому розгляді справи, суд вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та долучив у якості співвідповідача Миколаївську міську раду, а відповідачі пред'явили зустрічний позов до ОСОБА_11 про визнання його таким що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, посилаючись на те, ще ОСОБА_11 не проживає в спірній квартирі з 2 001 р. без поважних причин через те, що він стзорив сім'ю і з того часу залишив квартиру, які об'єднані в одне провадження.

До розгляду справи по суті відповідачі змінили підставу зустрічного позову та просили визнати ОСОБА_11 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №53 в будинку № 340/2 по проспекту Жовтневому в м. Миколаєві з підстав його вибуття на інше постійне місце проживання до своєї сім'ї, згідно ст. 107 ЖК України. Вони зазначили, що з червня 2001р. ОСОБА_11А створив сім'ю з ОСОБА_13, яка народила йому доньку і з цього часу вибув з квартири на інше постійне місце проживання за місцем проживання своєї сім'ї. Вибув він із спірної квартири з власної ініціативи, ніяких перешкод в користуванні квартирою йому не створювали. До спірної квартири ОСОБА_11 з цього часу не вселявся, не звертався ні до житлово-експлуатаційної контори, ні до правоохоронних органів, ні до суду з питань створення йому перешкод е користуванні квартирою.

У судовому засіданні позивач та його представник зменшили позовні вимоги і просили змінити договір житлового найму та визнати його наймачем жилої кімнати, площею 10,9 кв. м. , а відповідачів визнати наймачами двох жилих кімнат, площею 15,8 кв, м. та 11,3 кв. м., приміщення загального користування залишити в спільному користуванні, а також зобов'язати Миколаївську міську раду укласти з ним та відповідачами окремі договори житлового найму. У задоволенні зустрічного позову відмовити через те, що їх ствердження, що він не вселявся та не користувався спірною квартирою не відповідають дійсності.

Відповідачі та їх представник позов не визнали т. я. вважають, що укладання окремих договорів найму житла не можливо через те, що їх права суттєво будуть порушені, через те, що за розмірами кімнати, які просив надати їм позивач, будуть меншими ніж це передбачено ст. 47 ЖК України. Зустрічний позов підтримали та просили визнати позивача таким, що втратив право користування квартирою через те, що він вибув з спірної квартири на інше постійне місце проживання до своєї сім'ї .

Представник відповідача - Миколаївської міської ради, первісний позов не визнав, а зустрічний позов підтримав.

Представник третьої особи - КЖЕП № 24 позов не підтримав, а у задоволенні зустрічного позову не заперечувала та зазначив, що у технічному паспорті від 19.03.2007р., який надав позивач допущені помилки у загальній та житловій площі спірної квартири,яка дорівнює 62 кв.м., жила площа- 38 кв.м.,з якої: 1 кімната має площу 15,8 кв.м.,2 кімната-10,9 кв.м. та 3 кімната 11,3 кв.м. Всі ці розміри зазначені у поверховому плані будинку,який наданий суду.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків : ОСОБА_14, ОСОБА_15,, ОСОБА_16, Мігушова 1.1., ОСОБА_13 та дослідивши докази по справі суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 104 ЖК України наймач вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, укладання з ним окремого договору найму, якщо жила площа, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 663 ЖК України.

У відповідності до ст. 63 ЖК України зазначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованими, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора, тощо). Також жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром не може бути менше від встановленого для надання одній особі нормам, передбачений ч.2 ст.50 ЖК України, якою встановлена заборона щодо заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985р. з відповідними змінами «Про деякі питання, що виникли.

у практиці застосування Житлового кодексу України» роз'яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, яка припадає на нього (або з врахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням) може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання однієї особі.

Крім того треба зазначити, що при поділі жилого приміщення, за вимогою члена сім'ї наймача, йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Судом встановлено, що згідно довідки № 4381, виданої КЖЕП № 24 від 04.08.2011р.(а. с 118 ) у квартирі АДРЕСА_2 з правом на жилу площу: ОСОБА_5 - власник особового рахунку, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_17 - онук.

Відповідно до поверхового плану (а. с. 9 ) спірна квартира АДРЕСА_3 розташована на сьомому поверсі дев'яти поверхового будинку та складається з трьох ізольованих кімнат, загальною жилою площею 38 кв. м., в т.ч. 1 кімната, площею -15,8 кв. м.,2 кімната -10,9 кв. м. та 3 кімната -11,3 кв. м. Таким чином на кожного члена сім'ї в квартирі припадає по 9,5 кв. м. жилої площі ( 38 : 4 ).

Позивач просить змінити договір найму, надавши йому кімнату, площею 10,9 кв. м. , що на 1,4 кв. м. більше ніж йому припадає та менше ніж за нормою - 13,65 кв. м. , як це передбачено ст.47 ЖК України, а відповідачам залишає 2 кімнати, загальною площею 27,10 кв. м. (15,8+11,3), що на 1,4 кв. м. менше, чим їм припадає жилої площі ( 9,5х 3= 2 8,5) .

На підставі викладеного, суд вважає, що укладання окремого договору найму з позивачем не відповідає закону, призведе до суттєвого погіршення житлових умов сторін, а тому у задоволенні позову про зміну договору найму відмовити.

Що стосується зустрічного позову, то суд вважає, що він є безпідставний та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк, тощо).

Згідно актів складених свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_16 від 19.10.2005р. ( а. с. 119) та від 31.10.2007р. . ( а. с. 120) ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з 2001 року. Однак такі факти спростовуються рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.07.2008р. по цивільній справі № 2-228/2008р., згідно якого у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено. Встановлено, що за згодою позивачів він привіз свої речі до спірної квартири та приходив туди періодично, що підтвердили допитані свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_16 та спростовують показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Судом також встановлено, що іншого житла позивач не має, речі, які він привіз відповідачі викинули з квартири у тамбур, про що він звертався до правоохоронних органів. Частково сплачував комунальні послуги, коли було винесене рішення суду про задоволення позову про зміну договору найму, іншого постійного місця проживання позивача судом не встановлено. Дані факти підтвердила допитана у суді співмешканка ОСОБА_13.

Інших доказів, які б безспірно доказували, що позивач вибув на інше постійне місце проживання, відповідачі не надали.

На підставі викладеного, суд вважає у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_11 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Миколаївської міської ради, третя особа: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №24 про зміну договору найму та зустрічної позовної заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_11, третя особа: комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №24 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.Г.Циганок