Справа № 2/1324-124/11
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мороз Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Трускавецької міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконкому Трускавецької міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач позивні вимоги мотивує тим, що 18 лютого 1998 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради №84 «Про реалізацію гаражу міської санітарно-епідеміологічної станції» дозволено Трускавецькій міській санітарно-епідеміологічній станції реалізувати гараж по вул. Калініна (ОСОБА_2) ОСОБА_1 за готівку по балансовій вартості. На підставі даного рішення 26 лютого 1988 року між позивачем та Трускавецькою міською санітарно-епідеміологічною станцією був укладений договір купівлі-продажу гаражу який був затверджений секретарем Трускавецького міськвиконкому. У відповідності до даного договору позивач придбав гараж №13 ряд 17 по вул. Сагайдачного в м. Трускавці розмірами: зовнішні розміри 4.74 х 6.98 м., внутрішніми розмірами 6.42 х 4.46 м. загальною площею 28.6 кв.м., який обладнаний підвалом розмірами 4.32 х 2.20 м. загальною площею 9.3 кв.м. Після придбання даного гаражу позивач не може зареєструвати право власності на придбаний гараж у встановленому порядку так, як даний договір не був додатково посвідчений нотаріально, а тому позивач змушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному розмірі.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності проти позову заперечила.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Трускавецької міської Ради народних депутатів за №84 від 18.02.1988 року, виконком міської Ради народних депутатів вирішив дозволити міській санітарно-епідеміологічній станції реалізувати гараж по вулиці Калініна громадянину ОСОБА_1 за готівку по балансовій вартості.

Згідно копії договору від 26.02.1988 року, укладеного між ОСОБА_4, діючого на підставі довіреності Трускавецької міськсанепідемстанції №12 від 29.02.1988 року та ОСОБА_1, а також затвердженого секретарем Трускавецького міськвиконкому: міськсанепідемстанція продала належний їй гараж по вулиці Калиніна громадянину ОСОБА_1 за 616 руб. 44 коп.

Представник відповідача у своїх запереченнях проти позову, зазначає про нікчемність договору, посилаючись на те, що даний договір не був нотаріально посвідченим, оскільки у відповідності до ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

При дослідженні вищезазначеного договору, з письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що сторони, які уклали договір мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне виконання договору (міськсанепідемстанція передала гараж, а позивач прийняв гараж і сплатив обумовленні кошти, що підтверджується даним договором).

У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Крім того, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.14 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про нотаріат», який діяв на час підписання договору, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти, інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 26.02.1988 року, укладений між ОСОБА_4, діючого на підставі довіреності Трускавецької міськсанепідемстанції №12 від 29.02.1988 року та ОСОБА_1, та, який затверджений секретарем Трускавецького міськвиконкому про продаж міськсанепідемстанцією належного їй гаражу по вулиці Калиніна громадянину ОСОБА_1 за 616 руб. 44 коп. є дійсний.

Згідно копії технічного паспорту на гараж №13 ряд 17 по вул. Сагайдачного в м. Трускавці, даний гараж складається з підвалу розміром 4.22 х 2,20 м. загальною площею 9.3 кв. м. та першого поверху зовнішніми розмірами 4.74 х 6.98 м. та внутрішніми розмірами 6.42 х 4.46 м. загальною площею 28.6 кв. м.

Відповідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10,11,15,60,179,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 16,218,220,328, 334 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу гаражу від 26.02.1988 року укладений між ОСОБА_1 та Трускавецькою міською санітарно-епідеміологічною станцією - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно гараж №13 ряд 17 розмірами: зовнішні розміри 4.74 х 6.98 м., внутрішні розміра 6.42 х 4.46 м. загальною площею 28.6 кв.м., який обладнаний підвалом розмірами 4.32 х 2.20 м. загальною площею 9.3 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Сагайдачного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5