Справа№1512/2-465/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, договору дарування земельної ділянки, державних актів на право приватної власності на землю, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування, поділ земельної ділянки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 10.08.2008 року з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування. Уточнивши позовні вимоги, 25.01.2011 року, представник позивача просить суд визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_7, 21.09.2001 р., Третьою ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-2263, в частині спадкування нею 1/2 частини майна померлого ОСОБА_8, рішення ОСОБА_5 міської ради № 372-ХХІV від 26.07.2002 р. Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0, 0960 га гр. ОСОБА_7, за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 129, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівельв частині передання ОСОБА_7 у приватну власність 1/2 частини (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі, державний акт на право приватної власності на землю, виданий 29.08.2002 р. на імя ОСОБА_7 і зареєстрований за № 1814/7248, договір дарування земельної ділянки, укладений 08.10.2002 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, реєстровий № 1-3487, в частині дарування ОСОБА_2, ОСОБА_3 1/2 частини (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі, державні акти на право приватної власності на землю, видані 01.11.2002 р. на імя ОСОБА_3, ОСОБА_2 і зареєстровані за №№ 1946/7424, 1947/7425 відповідно, скасувати записи про державну реєстрацію цих державних актів, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0,0960 га, яка розташована по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі, розділити земельну ділянку площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі за висновком судової будівельно-технічної експертизи № 144 від 28.04.2007 р., виділивши позивачу 1/2 частину земельної ділянки (площею 0, 0480 га) в таких межах: 39 м2 - частка ділянки загального користування в таких межах: від лівої бокової межі (з сусідньої ділянкою № 127) з відступом 4,0 м від вуличного розмежувального забору на кут двохповерхового будинку за ламаною з довжинами відрізків 4,36 + 6,16 + 5,24 м; вздовж зовнішньої стіни двохповерхового будинку довжиною 5,35 м і далі за лінією продовження довжиною 2 м; поворот праворуч до межі з ділянкою № 131 довжиною 2,6 м; 441 м2 - ділянка особистого користування, прилегла до правої бокової межі, в наступних межах: від задньої межі з відступом 23,45 м від правої межі в бік ділянки № 131 довжиною 6,3 м; поворот ліворуч довжиною 3 м; поворот праворуч в бік ділянки загального користування довжиною 11,76 м з відступом 2 м від двохповерхової будівлі, стягнути судові витрати, повязані із зверненням до суду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позові посилається на те, що 13 лютого 1976 року померла ОСОБА_10, а 12 травня 1976 року помер ОСОБА_8. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на збудований на сто відсотків, але не зданий в експлуатацію житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці по вул. Бригадній, 129 в м. Одесі. На момент відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом були діти ОСОБА_8 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7 У встановлений законом термін ОСОБА_11 поряд з ОСОБА_14 та ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та користування спадковим майном. В 1994 році померла ОСОБА_12 Спадщина після її смерті спадкоємцями першої черги прийнята не була, в зв'язку з чим її частка у спадковому майні ОСОБА_8 перейшла до ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в рівних частинах, так як ОСОБА_13 подала заяву про те, що вона вважає себе спадщину не прийнявшою і відмовляється від отримання свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_11, як одна зі спадкоємиць, що прийняла поряд з ОСОБА_7 спадщину, набула права на 1/2 його частину. 17.09.2007 року ОСОБА_11 померла, залишивши після себе заповіт, яким заповіла позивачу будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Бригадній, 129. Позивач спадщину прийняла, звернувшись із заявою до Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Вважає, що в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11 до неї перейшло право власності на 1/2 частину (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0,0960 га, яка розташована по вул. Бригадній, 129 в м. Одесі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути у відсутності представника ОСОБА_1

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник у судове засідання не зявилися, в раніше даних по справі поясненнях позов не визнали з посиланням на те, що ОСОБА_11 після смерті батьків спадщину не прийняла, оскільки не мешкала в спадковому будинку та не претендувала на нього, а лише користувалася частиною земельної ділянки та деякими господарськими спорудами. Крім того, на думку відповідачів, після смерті ОСОБА_8 спадщина відкрилася лише на житловий будинок, а спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_5 міською радою особисто ОСОБА_7 в порядку безоплатної передачі за нормами Земельного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, до канцелярії суду надійшла її заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради у судове засідання не зявився, повідомлявся у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, але про причини неявки суд не сповістив.

Представник третьої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, розгляд справи залишив на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13 лютого 1976 року померла ОСОБА_10. 12 травня 1976 року помер ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть від 13.05.1976 року, актовий запис №3784) та після його смерті відкрилася спадщина на збудований на сто відсотків, але не зданий в експлуатацію житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці по вул. Бригадній, 129 в м. Одесі, відведеній для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, який належав ОСОБА_8 на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 14 лютого 1950 року, реєстровий № 9282 (а.с. 67).

У судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом були діти ОСОБА_8 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР (у ред. 1963 р., чинній на момент існування спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, а також не оспорюється відповідачами, ОСОБА_11 з 1976 року користувалася частиною земельної ділянки та деякими господарськими спорудами, побудувала будинок літнього типу, розводила тварин, частково сплачувала витрати за комунальні послуги та користування земельною ділянкою, що підтверджує факт, що ОСОБА_15 у встановлений законом строк разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та користування спадковим майном.

В 1994 році померла ОСОБА_12 та після її смерті спадщина спадкоємцями першої черги прийнята не була, в зв'язку з чим її частка у спадковому майні ОСОБА_8 перейшла до ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в рівних частинах.

З матеріалів справи вбачається, що з 1976 по 2001 роки ОСОБА_11 та ОСОБА_7 володіли та користувалися спадковим майном сумісно, за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом ніхто з них до 2001 року не звертався.

З матеріалів спадкової справи, заведеної Третьою одеською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8, вбачається, що 12 січня 2001 року ОСОБА_13 звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою, в якій зазначила, що вона вважає себе спадщину не прийнявшою і відмовляється від отримання свідоцтва про право на спадщину (Том № 1 а.с. 64 ).

За своїм змістом така заява ОСОБА_13 не є відмовою від спадщини в розумінні ст. 553 ЦК Української РСР 1963 року, оскільки відмові від спадщини має передувати її прийняття особою, що відмовляється від спадщини. ОСОБА_13 спадщину ОСОБА_8 не приймала.

Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку, що ОСОБА_11 як одна зі спадкоємиць, прийнявша поряд з ОСОБА_7 спадщину, набула права на 1/2 її частину.

12 січня 2001 року ОСОБА_7 подала до Третьої одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зазначивши, що крім неї інших спадкоємців немає, при цьому приховав від державного нотаріуса той факт, що крім неї існує ще один спадкоємець після смерті ОСОБА_8 ( Том № 1 а.с. 59).

На підставі поданої ОСОБА_7 заяви 21 вересня 2001 року останній було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на збудований на сто відсотків, але не зданий в експлуатацію житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Бригадній, 129 в м. Одесі. В свідоцтві також зазначено, що до нього приєднується договір на право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 14 лютого 1950 року та усі права та обов'язки за ним приймає на себе ОСОБА_7 (Том № 1 а.с. 73 ).

Видачею такого свідоцтва були порушені права ОСОБА_11 як спадкоємиці ОСОБА_8, оскільки останнє видано без врахування їй частки у спадковому майні.

За таких обставин суд доходить висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 вересня 2001 року, реєстровий № 1-2263 має бути визнано частково недійсним.

З наявних у матеріалах справи доказів (викопіровок ОСОБА_5 МБТІ від 17.05.1973 р., від 26.06.2001 р. та висновків експертизи від 05.08.2003 року та від 28.04.2007 року) вбачається, що ОСОБА_8 разом зі своєю родиною користувався ще додатковою земельною ділянкою площею 360 м2, що відбувалося протягом тривалого часу.

З урахуванням цієї обставини рішенням ОСОБА_5 міської ради № 372-ХХІV від 26 липня 2002 року у власність ОСОБА_7 було передано саме земельну ділянку площею 0,0960 га.

Суд вважає, що оскільки правовою підставою рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_7 були спадкові права щодо спірної земельної ділянки, які поряд з ОСОБА_7 належали і ОСОБА_11, ОСОБА_11 мала право на 1/2 частину переданої у власність земельної ділянки. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року ОСОБА_7 і ОСОБА_11 набули права на спадкове майно з моменту відкриття спадщини, тобто з 12.05.1976 р. Взаємні права і обовязки ОСОБА_11 та ОСОБА_7 щодо спірної земельної ділянки не можуть визначатися чинним ЗК України, оскільки правовідносини між ними виникли до введення його норм в дію. Прийняття спадщини слугувало підставою для набуття ОСОБА_11 та ОСОБА_7 права на земельну ділянку. В подальшому це право рішенням ОСОБА_5 міської ради було закріплено лише за ОСОБА_7 без врахування спадкової частки ОСОБА_11

При таких обставинах суд вважає, що вищезазначене рішення ОСОБА_5 міської ради в частині передання ОСОБА_7 у приватну власність належної ОСОБА_11 частки земельної ділянки недійсне, а відповідно недійсні державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_7, договір дарування земельної ділянки від 08 жовтня 2002 року, державні акти на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2007 року померла ОСОБА_11, 11 червня 2008 року померла ОСОБА_7 (Том № 3 а.с. 32, Том № 2 а.с. 214 ).

9 лютого 2004 року ОСОБА_11 складений заповіт, за яким вона заповіла ОСОБА_1 будинковолодіння з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою м. Одеса, вул. Бригадна, буд. № 129. Заповіт посвідчений ОСОБА_16, приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу 9 лютого 2004 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 932 (Том № 3 а.с. 11 ).

Позивач ОСОБА_1 своєчасно звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної Сьомою одеською державною конторою після смерті ОСОБА_11 (Том № 3 а.с. 12 ).

Також до органів нотаріату звернувся ОСОБА_6, який доводився чоловіком померлій ОСОБА_11, надавши заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині, на яку він мав право як непрацездатний вдівець. 2 січня 2010 року ОСОБА_6 помер (Том № 3 а.с. 13, 61 ).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо всієї спадщини або її частини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За правилами до ст. 1241 ЦК України непрацездатний вдівець спадкує не залежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0,0960 га, яка розташована по вул. Бригадній, 129 в м. Одесі.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 144 від 28 квітня 2007 року визначений варіант поділу вказаної земельної ділянки, що є найбільш доцільним і у повній мірі задовольняє інтереси сторін (Том № 2 а.с. 46-48 ).

У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та витрати на проведення судових будівельно-технічних експертиз у загальному розмірі 1227,84 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що судові витрати, які поніс позивач, мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідачів у сумі 2 957, 84 грн. (1700 + 30 + 1227,84 = 2957,84).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р., ст. ст. 15, 16, 1218, 1223, 1225, 1241, 1268-1270, 1273, 1301 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_7 Третьою одеською державною нотаріальною конторою 21.09.2001 р., реєстровий № 1-2263 в частині спадкування нею 1/2 частини майна померлого ОСОБА_8.

Визнати недійсним рішення ОСОБА_5 міської ради № 372-ХХІV від 26.07.2002 р. Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0, 0960 га гр. ОСОБА_7, за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, 129, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівельв частині передання ОСОБА_7 у приватну власність 1/2 частини (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 29.08.2002 р. на імя ОСОБА_7, зареєстрований за № 1814/7248.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений 08.10.2002 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, реєстровий № 1-3487, в частині дарування ОСОБА_2, ОСОБА_3 1/2 частини (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 01.11.2002 р. на імя ОСОБА_3, зареєстрований за № 1946/7424.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 01.11.2002 р. на імя ОСОБА_2, зареєстрований за № 1947/7425.

Скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю, виданого 01.11.2002 р. на імя ОСОБА_3, зареєстрованого за № 1946/7424.

Скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю, виданого 01.11.2002 р. на імя ОСОБА_2, зареєстрований за № 1947/7425.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину (площею 0,0480 га) земельної ділянки площею 0,0960 га, яка розташована по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі.

Розділити земельну ділянку площею 0, 0960 га по вулиці Бригадній, 129 в м. Одесі, виділивши ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки (площею 0, 0480 га) в таких межах: 39 м2 - частка ділянки загального користування в таких межах: від лівої бокової межі (з сусідньої ділянкою № 127) з відступом 4,0 м від вуличного розмежувального забору на кут двохповерхового будинку за ламаною з довжинами відрізків 4,36 + 6,16 + 5,24 м; вздовж зовнішньої стіни двохповерхового будинку довжиною 5,35 м і далі за лінією продовження довжиною 2 м; поворот праворуч до межі з ділянкою № 131 довжиною 2,6 м; 441 м2 - ділянка особистого користування, прилегла до правої бокової межі, в наступних межах: від задньої межі з відступом 23,45 м від правої межі в бік ділянки № 131 довжиною 6,3 м; поворот ліворуч довжиною 3 м; поворот праворуч в бік ділянки загального користування довжиною 11,76 м з відступом 2 м від двохповерхової будівлі.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 2 957 (дві тисячі девятсот пятдесят сім) грн. 84 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.