_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-207/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2011 року,

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 1300 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 10303 грн. 54 коп., з урахуванням індексу інфляції на загальну суму 6742 грн. 89 коп., трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 927 грн. 31 коп., процентів за користування грошовими коштами - 3132 грн. 10 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за договором позики.

Відповідач, повідомлений належним чином, до суду не зявився,заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26 лютого 2004 р. в усній формі був укладений договір позики. На підтвердження укладення договору позики, була складена розписка про отримання відповідачем ОСОБА_2 1300 доларів США, які вона зобовязалася повернути позивачеві (до) 3.05.2007 року.

Відповідно до ст. 1047 ЦПК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка є борговим документом, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення загальної суми - з додатковим урахуванням індексу інфляції в сумі 6742 грн. 89 коп., трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 927 грн. 31 коп., процентів за користування грошовими коштами в сумі 3132 грн. 10 коп. слід відмовити, оскільки вони є безпідставними.

Сторони при передачі грошей не домовлялися про сплату трьох процентів річних та сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків за користування грошовими коштами, з тексту розписки вбачається, що гроші повинні бути повернуті в сумі 1300 доларів США.

Згідно зі ст. 4 п. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, фінансовими вважаються таки послуги, як надання коштів у позику.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача 3132 грн. 10 коп. - суму відсотків за користування позикою, однак позивач не є субєктом підприємницької діяльності. Позовні вимоги щодо стягнення на користь фізичної особи відсотків за користування позикою суперечать чинному законодавству, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1046, 525, 625, 610 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10303 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 123 грн. 03 коп.

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення суми індексу інфляції 6742 грн. 89 коп., трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 927 грн. 31 коп., процентів за користування грошовими коштами в сумі 3132 грн. 10 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : Пучкова І. М.