АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 листопада 2011 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік листопад 01 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Глущенко Н.Г., Городничої B.C.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, посилаючись на те, що 29 липня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено правочин, на підтвердження якого відповідачкою було складено відповідну розписку про отримання нею від нього 500 доларів США в рахунок укладення в майбутньому між ними договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, розташованої у будинку АДРЕСА_1 за конкретно визначено ціною 73 000 долари США.

Вказуючи на те, що предметом основного договору є квартира і такий договір у відповідності до ст. 657 ЦК України має укладатися у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, як і попередній договір щодо її купівлі-продажу, чого в дійсності додержано не було, позивач вважає, що укладений між ним та відповідачкою попередній договір у вигляді розписки є нікчемним з моменту його укладення, що такій договір не створює ні для кого із них ніяких юридичних наслідків, та що він, позивач, за таких обставин має право на повернення всього, що одержала відповідачка від нього при укладенні такого правочину.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що зазначене рішення суду прийняте без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин по справі та внаслідок неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення суду - частковому скасуванню з послідуючою постановкою нового рішення у скасованій частині, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, складена відповідачкою розписка не є попереднім договором.

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин по справі, з матеріалів якої вбачається, 29.07.2008 року ОСОБА_3 дійсно була складена розписка, відповідно до якої вії позивача нею був отриманий завдаток в сумі 500 доларів США в рахунок купівлі-продаж| квартири АДРЕСА_1, загальною вартістю 73 000 доларів США 15.09.2008 року, належної її батькові ОСОБА_4 і в розумінні ст. 635 ЦК України, на думку колегії суддів, вона є попереднім договором, оскільки попередній є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

І, оскільки попередній договір повинен укладатися у формі, встановленій для основного договору, чого в даному випадку сторонами додержано не було, такий договір є нікчемним і у відповідності до ст. 216 ЦК України за таким договором кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції, за таких обставин, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з послідуючою постановкою нового рішення про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 3 988 гривень 50 копійок, що еквівалентно 500 доларам США, із розрахунку офіційного курсу гривні до долара США де 100 доларів США відповідає 797.7000 грн., отриманих відповідачкою за розпискою від 29.07.2008 року.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь трьох відсотків річних від простроченої суми, то в цій частині рішення суду першої інстанції скасоване бути не може, оскільки, на думку колегії суддів, ст. 625 ЦК України встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошового зобов'язання, докази про вимогу сплати якого в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, п. 1 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 щодо стягнення грошової суми, одержаної нею за розпискою від 29.07.2008 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 988 гривень 50 копійок, а разом з понесеними витратами по справі у розмірі 404 гривень 20 копійок, всього 4 392 гривні 70 копійок.

В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. від 12 липня 2011 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді