АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-6713/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 36 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

Суддів Михайловської С.Ю. Чубукова О.П.

При секретарі Куць О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -

встановила:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: КП "ДМБТІ", про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2М,. посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 16.06.1998 р. За життя ОСОБА_3, як член житлово-будівельного кооперативу № 209, отримав квартиру АДРЕСА_1. У 1998 р. пай за квартиру був повністю сплачений та ОСОБА_3 набув право власності на вказану квартиру. Але за життя останній не встиг отримати свідоцтво про право власності. Це свідоцтво було отримано ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 08.01.2008 р. Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у оформленні спадщини на вказану квартиру з тих підстав, що свідоцтво про право власності отримано останньою після смерті ОСОБА_3

Суд першої інстанції також дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру саме з цих підстав, пославшись при цьому на положення ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1218 ЦК.

Але з вказаними висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а саме Цивільний Кодекс України в редакції 2004 р., оскільки правовідносини виникли у 1998 р., що є підставою для застосування Цивільного Кодексу в редакції 1963 р.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачка дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). 16.06.1998 р. ОСОБА_3 помер. За життя ОСОБА_3, як член житлово-будівельного кооперативу № 209, отримав квартиру АДРЕСА_1, а у 1998 р. повністю виплатив пай за квартиру та набув право власності на вказану квартиру.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.9), а саме на спірну квартиру, було видане після смерті ОСОБА_3 та отримано ОСОБА_2

Відповідно до п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 р. зі змінами та доповненнями, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.

Згідно до положень ст.524 ЦК (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК (1963 р.), у разі відсутності заповіту, дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом.

До спадкоємця, що приймає майно спадкодавця, переходять як майнові права, так і обовязки. До майнових прав відносяться у тому числі і права власності. Також до спадкоємця переходять ті особисті немайнові права, котрі тісно повязані з майновими правами (у тому числі отримання свідоцтва про право власності).

Таким чином, отримання свідоцтва про право власності на спірну квартиру після смерті спадкодавця не може бути підставою для відмови у визнання права власності на неї в порядку спадкування, оскільки по-перше, саме право було набуте за життя ОСОБА_3, а по-друге, свідоцтво про право власності спірну квартиру на імя ОСОБА_3, хоча і видане після його смерті, але підтверджує його право власності, є дійсним та ніким не оспорюється.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 та ч.2 ст. 309 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки матеріалами справи повністю підтверджується, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 16.06.1998 р., який за життя набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, колегія суддів вважає можливим задовольнити позовні вимоги останній та визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - на квартиру АДРЕСА_1.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 16 червня 1998 р. - на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді