Справа № 2-9922/2010
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ іменем України
21 листопада 2011 року М.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого -судді Парій О.В.
при секретарі - Мирошничснко Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнених аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнених аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволений частково. Припинено з 01 лютого 2010 року стягнення аліментів в розмірі 200 гривень щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23 квітня 2007 року. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 01 лютого 2010 року до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати, які фактично понесені за період з 26.01.08 року по 01.02.10 року, в розмірі 3417 (три тисячі чотириста сімнадцять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок, та додаткові витрати наперед для планового та санаторно-курортного лікування дитини в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 державне мито на користь держави в розмірі 51 гривні 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень 00 копійок. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 квітня 2011 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2011 року залишено без змін.

До суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення суду, оскільки суд не вирішив питання на чию користь підлягають стягненню додаткові витрати, які фактично понесені за період з 26.01.08 року по 01.02.10 року, в розмірі 3417 (три тисячі чотириста сімнадцять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок, та додаткові витрати наперед для планового та санаторно-курортного лікування дитини в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала. Зазначила, що рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини та додаткові витрати, які фактично понесені нею та додаткові витрати наперед. Проте в рішенні не зазначено, на чию користь підлягають стягненню зазначені витрати.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлений. До суду надійшов лист про відмову в задоволенні заяви, оскільки, з нього проводяться відрахування за вказаним рішенням суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до матеріалів справи судом було встановлено, що позивач та відповідач розлучені та проживають окремо. Відповідач є батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 квітня 2007 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом також було встановлено, що стан здоров'я дитини погіршився, що потребує додаткових витрат. Дитина потребує додаткових витрат на санаторно-курортне та планове лікування. Зазначене підтверджується висновками ВКК від 09.09.09 року та від 13.01.10 року, виписним епікризом від 10.06.94 року, направленням до обласної клінічної дитячої лікарні від 20.10.10 року № 235, випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 20.10.10 року, виписним епікризом КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради про находження ОСОБА_3 на лікуванні з 21.10.10 року по 28.10.10 року, ультразвуковою допплерографією від 22.10.10 року Запорізького обласного центру ранньої медико-соціальної реабілітації дітей з органічним враженням центральної нервової системи та дітей інвалідів, висновком лікаря-кардіолога від 28.10.10 року, протоколом ехокардіоскопичного дослідження від 28.10.10 року. Розмір додаткових витрат, понесених позивачем за період з 26.01.08 року до 01.02.10 року становить 6835,96 грн., що підтверджується рецептами лікарів, записами про огляд дитини від 27.10.08 року, протоколом дослідження від 28.05.08 року, епікризом-випискою від 22.05.09 року, квитанціями на придбання ліків, договором про надання платних послуг та квитанціями про оплату послуг та дослідження за зазначений період. Позивачем було надано квитанції та чеки в підтвердження понесених витрат на медичне обстеження та придбання ліків для дитини за період з 21.10.10 року по 28.10.10 року на загальну суму 1620 грн. 04 коп.. Позивачем не заявлено позовні вимоги стосовно стягнення додаткових витрат на утримання дитини, понесених за період з 01.02.10 року по 28.10.10 року. Враховуючи пояснення позивача, що вказані додаткові витрати з 21.10.10 року по 28.10.10 року є підтвердженням додаткових витрат, які будуть витрачені в майбутньому в розмірі 5000 гривень, про які нею заявлено в позовній заяві, суд вважав можливим стягнути з відповідача наперед додаткові витрати в розмір: 2500 гривень, включаючи в дану суму половину витрат (1620,04 : 2 = 810,02 грн.), вже понесених позивачем. Крім цього, враховуючи той факт, що позивачем витрачено кошти на додаткове утримання дитини в розмір: 6835,96 грн. за період з 26.01.08 року до 01.02.10 року, суд вважав можливим стягнути з відповідача половину затраченої суми, а саме 3417,98 грн., а не 5000 гривень, як заявлено в позові.

В резолютивній частині рішення суду від 29 листопада 2010 року не зазначено про те, на чию користь належить стягнути з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати, які фактично понесені за період з 26.01.08 року по 01.02.10 року, в розмірі 3417 (три тисячі чотириста сімнадцять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок, та додаткові витрати наперед для планового та санаторно-курортного лікування дитини в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок.

Згідно ст.ст. 141, 185 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових втратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції від 17 серпня 2011 року стягувачу ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9922/2010 виданого 09.06.11 року про стягнення з ОСОБА_2 суми в розмірі 5917,98 грн. з причини не зазначення в резолютивній частині виконавчого документа на користь кого підлягає стягненню з боржника сума боргу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені в рішенні суду від 29 листопада 2010 року додаткові витрати підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 220, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Четвертий абзац резолютивної частини рішення Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнених аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини доповнити зазначенням, на чию користь підлягають стягненню додаткові витрати, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати, які фактично понесені за період з 26.01.08 року по 01.02.10 року, в розмірі 3417 (три тисячі чотириста сімнадцять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок, та додаткові витрати наперед для планового та санаторно-курортного лікування дитини в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок.»

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Парій