Справа № 2-119/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2011 м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, відділ Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею в порядку спадкування за її померлою матірю ОСОБА_3, яка померла 23 липня 2010 року, право власності на земельні ділянки площею 0,255 га для обслуговування житлового будинку і 0,22 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою : с. Розвинівка Городнянського району Чернігівської області, вул. Леніна, 38, без зміни цільового призначення.

З позовної заяви виходить, що мати позивачки ОСОБА_3 за життя склала заповіт за яким заповіла все належне їй майно своїм донькам, а саме позивачці та ОСОБА_2, в рівних долях. За життя ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку, на якій розташований будинок в якому вона проживала, та на посвідчення свого права власності на цю земельну ділянку отримала 03.10.2005 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 024730. 23.07.2010 року ОСОБА_3 у віці 77 років пішла з життя. Відповідно, відкрилася спадщина на майно, яке їй належало. На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 проживала сама в своєму будинку за вищевказаною адресою. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини своєї матері позивачка звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори та прийняла спадщину матері. В обсяг спадщини, яку прийняла позивачка, окрім речей та майна, які були у вжитку матері, входить також земельна ділянка площею 0,47 га, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності. Це її право посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ЧН № 024730. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус після ознайомлення з наданими документами виявила, що виданий ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю містить помилку. У вказаному документі у графі цільове призначення ( використання ) земельної ділянки вказано, що 0,25 га земельної ділянки мають своїм цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, а 0,22 га ведення селянського господарства. Натомість, відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі посадові особи, які займалися виготовленням державного акту і технічної документації до нього, повинні були виготовляти два державні акти окремо відповідно до цільового призначення земель. Тобто ОСОБА_3 мали виготовляти державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, так зроблено не було, при цьому не з вини померлої ОСОБА_3. Через це нотаріус не може видати позивачці свідоцтво поро право на спадщину на вказане нерухоме майно. Той факт, що державний акт серії ЧН № 024730 заповнений всупереч вимогам нормативно-процесуальних актів заважає реалізації її спадкових прав. Не дивлячись на те, що в державному акті міститься помилка, однак за життя ОСОБА_3. все таки належало право власності на спірні земельні ділянки.

Ухвалою судді від 21 лютого 2011 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 30.03.2011 року з проханням розглянути справу без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 40 ).

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідача по справі Вихвостівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву від 01.03.2011 року за вих. № 41 з проханням розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_1 без участі представника сільської ради, проти позову ОСОБА_1 не заперечує ( а.с. 17 ).

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. В.о. начальника відділу Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області ОСОБА_5 надав суду письмову заяву від 02.03.2011 року за вих. № 01-29/353 з проханням розглянути справу за позовом ОСОБА_1 без участі представника відділу Держкомзему у Городнянському районі Чернігівської області ( а.с. 18 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 25 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 24.03.2011 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( а.с. 36 ).

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши в судовому засіданні позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 23 липня 2010 року у віці 77 років в с. Розвинівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 146249 ( а.с. 10 ).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно.

Спадкоємцями за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_3, відповідно до ст.ст. 1223, 1235 ЦК України, є позивачка - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 29.03.2010 року встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 11 ).

ОСОБА_1 являється рідною донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР № 555352, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 368458 ( а.с. 9 ).

Відповідно до довідки Городнянської районної державної нотаріальної контори від 21.03.2011 року за вих. № 380/01-16 встановлено, що 28.10.2011 року заведене спадкова справа до майна померлої 23.07.2010 року ОСОБА_3. Спадкоємцем спадщини ОСОБА_3 є дочка спадкодавця ОСОБА_1. Дочка спадкодавця ОСОБА_2 від належної їй частки у спадщині за заповітом ОСОБА_3 відмовилась на користь спадкоємця за заповітом ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину по вищезазначеній спадковій справі ще не видавалися ( а.с. 33 ).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Спадкоємець за заповітом майна померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини померлої матері на користь іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_1, а тому частка у спадщині померлої ОСОБА_3, яку мала право спадкувати ОСОБА_2 переходить до ОСОБА_1.

З дослідженого в судовому засіданні державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 024730 встановлено, що його видано 03.10.2005 року ОСОБА_3 в підтвердження того, що на підставі рішення 10 сесії Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 24 скликання від 22.09.2004 року вона є власником земельної ділянки площею 0,47 га, яка розташована за адресою : Чернігівська область Городнянський район с. Розвинівка, вул. Леніна, цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку -0,25 га, ведення селянського господарства 0,22 га ( а.с. 13 ).

Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Дослідженням в судовому засіданні технічної документації по видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 ( с. Розвинівка, вул. Леніна, 38 ) підтверджено, що рішенням 10 сесії 24 скликання Вихвостівської сільської ради від 22.09.2004 року ОСОБА_3 Іларіонінві було безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд ( присадибна ділянка ) та для ведення селянського господарства, всього земель 0,47 га, з них : 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. Даний факт підтверджується схемами зйомки та привязки земельної ділянки, планом зовнішніх меж землекористування, кадастровим планом ( а.с. 25-31 ).

Стаття 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно приписів ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. У частині 2 ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, набувається у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується, окрім іншого, свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно за життя належали на праві власності земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,22 га для ведення селянського господарства, які розташовані за адресою : Чернігівська область Городнянський район с. Розвинівка, вул. Леніна.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( земельну ділянку ), оскільки в державному акті, який підтверджував право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, допущено помилку та в графі цільове призначення ( використання ) земельної ділянки вказано, що 0,25 га земельної ділянки мають своїм цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, а 0,22 га ведення селянського господарства, що в свою чергу згідно вимог закону передбачало необхідність виготовлення в такому разі двох державних актів окремо відповідно до цільового призначення земель. Вищевказані обставини є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 373, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1235, 1268-1270, 1273-1274, 1297 ЦК України, ст. ст. 81, 125-126 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 158, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 23.07.2010 року в с. Розвинівка Городнянського району Чернігівської області, на земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,22 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою : Чернігівська область Городнянський район с. Розвинівка, вул Леніна, 38, без зміни цільового призначення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Д. Березовський