Першотравневий районний суд м.Чернівців
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Скуляка І.А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з вказаним вище позовом до відповідача ОСОБА_3 ВДВС Чернівецького МУЮ про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту.

Посилались на те, що з 1990 року його (ОСОБА_1А.) батько ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з його матір'ю ОСОБА_4

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці стягнуто з ОСОБА_4 на користь Управління житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці матеріальну шкоду в розмірі 14457 грн.

На виконання рішення суду державні виконавці 03.02.2010 року описали у будинку все майно, яке придбане подружжям під час шлюбу, а саме: будинок по вул.Руській,194 в м.Чернівці; телевізор марки «Соні» сірого кольору; годинник марки «Янтар»; меблеву стінку з шафи, буфета та комода; пральну машину марки «Бош»; обігрівач масляний білого кольору; комп'ютер з монітором марки «Самсунг», системний блок «Діавест», принтер; сканер марки «hр t3400»; телефон стаціонарний марки «Панасонік».

Житловий будинок, що складався з 2-х кімнат, кухні, коридору та дерев'яної веранди по вул.Руській,194 в м.Чернівці, подарований у 1995 році ОСОБА_5 його (ОСОБА_1А.) матері ОСОБА_4 В цьому ж році його батьком ОСОБА_2 була здійснена добудова, яка збільшила житлову площу будинку до 69,3 кв.м. Крім цього, його батьком ОСОБА_2 було підведено водопостачання, створено санвузол, добудовано ванну та ще одну кімнату.

Вважає, що оскільки ним (ОСОБА_2) були здійснені невід'ємні поліпшення за час перебування у шлюбі, та майно істотно збільшилось у своїй вартості, то таке майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Все інше майно, а саме: телевізор марки «Соні» сірого кольору; годинник марки «Янтар»; меблева стінка з шафи, буфета та комода; пральна машина марки «Бош»; обігрівач масляний білого кольору; комп'ютер з монітором марки «Самсунг», системний блок «Діавест», принтер; сканер марки «hp t3400»; телефон стаціонарний марки «Панасонік» нажите за час шлюбу також є спільною сумісною власністю подружжя.

З 2009 року він (ОСОБА_1А.) здійснює підприємницьку діяльність. Обігрівач масляний білого кольору; комп'ютер з монітором марки «Самсунг», системний блок «Діавест», принтер; сканер марки «hр t3400»; телефон стаціонарний марки «Панасонік» є його (ОСОБА_1А.) особистими речами, які він використовує для здійснення підприємницької діяльності, а тому опис та арешт вказаних речей перешкоджає йому у здійсненні підприємницької діяльності.

Просили звільнити все описане 03.02.2010 року майно з-під арешту.

Позивач ОСОБА_1, який діяв у своїх інтересах та на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні позов із урахуванням поданих до нього доповнень підтримав в повному об'ємі та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, з причин безпідставності.

Суд, заслухавши пояснення всіх присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши витребувані судом матеріали цивільної справи 2-34/2007, матеріали виконавчого провадження, а також письмові докази по даній цивільній справі, вважає, що заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.02.2007 року задоволено позов Управління житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок створення та неусунення загрози обвалу.

Стягнуто з ОСОБА_4 14457 грн. 60 коп. матеріальної шкоди, заподіяної нею внаслідок створення та неусунення загрози обвалу будинків №24 та №26 по вул.П.Сагайдачного м.Чернівці, перерахувавши вказані кошти Управлінню житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці, яким усунута загроза обвалу цих будинків.

Зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Управління житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці про усунення перешкод в користуванні приватними земельною ділянкою і житловим будинком залишено без розгляду (а.с.231-234 ц/с №2-34/2007).

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.04.2007 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 22.02.2007 року залишено без задоволення, а ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 04.06.2008 року в задоволенні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.02.2007 року відмовлено (а.с.271-272, 320 ц/с №2-34/2007).

Таким чином, заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.02.2007 року набрало законної сили.

На підставі вказаного вище судового рішення, Першотравневим районним судом м.Чернівці 04.02.2008 року було видано виконавчий лист №2-34/07 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Управління житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці 14457 грн. матеріальної шкоди, заподіяної нею внаслідок створення та неусунення загрози обвалу будинків №24 та №26 по вул.П.Сагайдачного м.Чернівці (а.с.1 в/п №1611).

На підставі заяви Управління житлового господарства Першотравневої районної ради м.Чернівці від 20.02.2007 року, заступником начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-34, виданого 04.02.2008 року, про що винесено відповідну постанову від 21.02.2008 року (а.с.2-3 в/п №1611).

21.10.2008 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої на належний на праві власності ОСОБА_4 будинок №194 по вул.Руській в м.Чернівці було накладено арешт та заборонено здійснювати його відчуження (а.с.30 в/п №1611).

Крім цього, в ході примусового виконання виконавчого листа №2-34/07, державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 в присутності понятих та боржниці ОСОБА_4 03.02.2010 року було описано і накладено арешт на майно останньої, про що, у відповідності до вимог ст.ст.16, 55 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на 03.02.2010 року, складено відповідний акт опису й арешту майна серії АА №338346.

Згідно вказаного акту описано і накладено арешт на таке майно: будинок №194 по вул.Руській в м.Чернівці, який складається з трьох кімнат, ванни, коридора та кухні; телевізор марки «Соні» сірого кольору з пультом; годинник марки «Янтарь» коричневого кольору; меблева стінка, яка складається з шафи, буфета та комода коричневого кольору; пральна машина марки «Бош» білого кольору; обігрівач масляний білого кольору; комп'ютер, який складається з монітора марки «Самсунг», принтера марки «Самсунг», системного блока «Діавест» білого кольору; сканер; телефон стаціонарний марки «Панасонік» чорного кольору (а.с. 52-53 в/п №1611).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на 03.02.2010 року, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно абз.1 п.5 вказаної постанови Пленуму судам необхідно мати на увазі, що при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Із дослідженого в судовому засіданні договору дарування від 20.03.1995 року встановлено, що одноосібним власником будинку №194 по вул.Руській в м.Чернівці, який описано 03.02.2010 року, являється боржниця ОСОБА_4 (а.с.3-5).

Отже, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.57 СК України, вказане нерухоме майно не може бути віднесене до об'єкта спільної сумісної власності подружжя.

Викладені в позові доводи про те, що ніби-то внаслідок проведених ОСОБА_2 невід'ємних поліпшень будинку вказане нерухоме майно являється його та ОСОБА_4 спільною сумісною власністю є необгрунтованими, оскільки позивачами не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження тих обставин, що зазначені невід'ємні поліпшення описаного державним виконавцем будинку №194 по вул.Руській в м.Чернівці були здійснені їх спільною працею та за їх спільні кошти.

Суд також вважає необгрунтованими доводи позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо належності кожному із них відповідно на праві спільної сумісної та приватної власності описаного 03.02.2010 року рухомого майна, оскільки такі доводи не підтверджені жодними належними та допустими доказами.

Виходячи з наведених вище підстав, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необгрунтованим, а тому не може бути задоволений.

Необгрунтованими, на погляд суду, є позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і з тих підстав, що вони заявлені до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, який є неналежним відповідачем.

Так, пунктом 4 (абз.2) вказаної постанови Пленуму передбачено, що відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Отже, виходячи з наведених норм закону, суд не вправі з власної ініціативи вирішувати питання щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем. Вказані процесуальні дії суд вправі вчинити лише за відповідним клопотанням позивачів.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1, який діяв у своїх інтересах та на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, в ході судового розгляду даної цивільної справи не було заявлено відповідного клопотання про заміну первісного відповідача - ОСОБА_3 ВДВС Чернівецького МУЮ на належного відповідача.

Керуючись ст.57 СК України, ст.ст.16, 55, 59 Закону України «Про виконавче провадження», п.п.4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», ст.ст.3, 10, 11, 33, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному об'ємі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І.А.СКУЛЯК