Справа № 2-722/11
У Х В А Л А

13 грудня 2011 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Славінської Н.Л.

при секретарі Бабиній І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про повернення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про повернення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. В заяві зазначила, що нею при зверненні в суд з позовом до ОСОБА_2 сплачено державне мито в сумі 51 гривні та витрати на ІТЗ в сумі 120 гривень.

Просить повернути сплачений при зверненні в суд судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

В судове засідання сторони не викликалися.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заяви, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, про протиправні дії та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Згідно квитанцій відповідно №№1906.370.1 та 1906.370.7 від 15.08.2011 року нею при зверненні до суду сплачено державне мито в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

Вказана позовна заява ухвалою судді від 3.11.2011 року залишена без руху, а ухвалою від 17.11.2011 року повернута позивачці (а.с.1,12-13).

З 1.11.2011 року вступив в дію Закон України «Про судовий збір» від 8.07.2011 року №3674-УІ і стаття 83 ЦПК України, що стосувалася повернення судового збору та витрат на ІТЗ, виключена.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сума сплаченого судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у звязку із невиконанням вимог ухвали судді від 3.11.2011 року про залишення позову без руху.

Відтак, заява ОСОБА_1 про повернення сплаченого нею судового збору при зверненні в суд в сумі 51 грн. підлягає задоволенню, а в частині повернення витрат на ІТЗ не підлягає задоволенню, так як ст.83 ЦПК України, яка регулювала питання повернення витрат на ІТЗ, виключена із ЦПК Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.2 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», п.п.16,17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22.04.1993 року №15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про повернення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи задовольнити частково.

Зобовязати Управління Державного казначейства України в Шаргородському районі повернути ОСОБА_1 сплачене у Вінницькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» державне мито за квитанцією № 1906.370.1 від 15.08.2011 року в сумі 51 (пятдесят однієї) гривні.

В решті заяви відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: