Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-670/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Ковальчук Л.М.,

при секретарі: Гуменній Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 2 жовтня 2009 року помер її батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_3 у власність на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району. На підставі цього рішення та відповідної технічної документації на дану земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27. Даний Державний акт було виготовлено, але ОСОБА_3 помер, не встигши його отримати, тому він знаходиться у Києво-Святошинському відділенні „Центр ДЗК при ДК України по земельних ресурсах Київської області.

Так як Державний акт було виготовлено, то відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України дані земельні ділянки належать померлому на праві власності та входять до складу спадкового майна. Відповідно до вимог ст. 218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіт не залишив, тому спадкове майно спадкується спадкоємцями за законом. Вона є дочкою померлого, тому є спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї спадкоємцем першої черги є дружина померлого, а її мати відповідач у справі ОСОБА_2 подала заяву до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини на її користь.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 вона прийняла у встановлений законом строк шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

5 травня 2010 року на частину спадкового майна, яке складається з жилого будинку в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, земельну ділянку в садовому товаристві та грошові вклади на її імя державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

У видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку нотаріус відмовив їй, про що надав відповідно постанову від 23 листопада 2010 року № 2257/02-31.

Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що вона не надала правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, тобто Державний акт. Так як видача свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку в нотаріальній конторі є неможливим, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, адже порушується її право на отримання спадкового майна, а саме цієї земельної ділянки.

Таким чином, за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, повинно бути визнано право власності на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, якому ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виготовленого на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області.

Ухвалою суду від 16 грудня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості третьої особи Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2009 року помер ОСОБА_3, який доводився батьком позивачці у справі ОСОБА_1 та чоловіком відповідачці у справі ОСОБА_2 Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 24 жовтня 2009 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 Відповідач у справі ОСОБА_2, яка доводилась дружиною померлому ОСОБА_3, у своїй заяві від 22 жовтня 2009 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_3 на користь його дочки ОСОБА_1

Постановою Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23 листопада 2010 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Тургєнєва, 27, оскільки вона не надала правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори № 398 за 2009 рік до майна померлого 2 жовтня 2009 року ОСОБА_3.

Як зазначила в позовній заяві позивач ОСОБА_1 та підтвердив представник позивача в своїх поясненнях в судовому засіданні після смерті 2 жовтня 2009 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, Києво-Святошинського району. Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_3 у власність на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району. На підставі цього рішення та відповідної технічної документації на дану земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме на земельну ділянку площею 0,395 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27. Даний Державний акт було виготовлено, але ОСОБА_3 помер, не встигши його отримати, тому він знаходиться у Києво-Святошинському районному відділі „Центр ДЗК при ДК України по земельних ресурсах Київської області.

Однак згідно наданої суду відповіді Києво-Святошинського районного відділу Київської обласної філії ДП „Центр державного земельного кадастру Державного комітету України із земельних ресурсів № 274 від 29 грудня 2010 року вбачається, що інформацію про державний акт на право власності на земельну ділянку в м. Боярка, вул. Тургенєва, 27 площею 0,395 га на імя ОСОБА_3 у відділі не виявлено.

Відповідно до наданої суду відповіді Головного управління Держкомзему у Київській області від 25 лютого 2011 року № 07-0303/2645 повідомлено, що земельні ділянки в межах Київської області за ОСОБА_3 не обліковуються.

Також у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 не надав суду доказів на підставі якого рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_3 у власність.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 та її представником відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів, не здобуто їх і судом, що земельна ділянка площею 0,395 га за адресою: м. Боярка, вул. Тургєнєва, 27, належала померлому 2 жовтня 2009 року ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виготовленого на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, і за ОСОБА_1 як спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на вказану земельну ділянку, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.