АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-3575 2011р. Головуючий в І інстанції: Синьогуб М.С.
Категорія: 46 Доповідач: Закарян К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року серпня місяця 31 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Закарян К.Г.

Суддів: Воронцової Л.П.

ОСОБА_1

при секретарі: Полікарповій І.О.

з участю адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення та ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 24 червня 2011року та ухвалу суду від 21червня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зазначаючи про те, що з 1992року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, 01.06.1995року у них народився син ОСОБА_5, який на даний час проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач рішення суду про виплату аліментів не виконує і має заборгованість. Шлюбні відносини з відповідачем припиненні у грудні 2008року, а 07.05.2009року розірвано шлюб.

За час спільного проживання вони за спільні кошти придбали майновий комплекс, а саме 1/2 частину адміністративної будівлі з прибудовами та побутову будівлю з прибудовою, підвалом та входом до підвалу, який мали намір використовувати для зайняття підприємницькою діяльністю, так як обоє мають статус фізичної особи - підприємця. З метою покращення стану майнового комплексу та для розвитку підприємницької діяльності нею укладено кредитну угоду з відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 Аваль» та договір позики з ОСОБА_7 Отриманні кошти вносилися нею на покращення технічного стану майнового комплексу та на розвиток спільного з відповідачем бізнесу. На даний час зобов'язання як за договором кредиту так і за договором позики не виконанні. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку поділити майно позивач просила суд, визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя майновий комплекс за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а., земельну ділянку площею 0,15га право власності, на яку підтверджується державним актом виданим 24.02.2005року та поділити майно, виділивши їй повністю майновий комплекс та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Відповідачу виділити в порядку поділу майна 1/2 частину земельної ділянки. В процесу розгляду справи позивач неодноразово доповнювала позовні вимоги та відповідно до уточненої позовної заяви просила суд, визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а, загальною вартістю 2 047 148грн.; земельну ділянку загальною площею 3090 кв.м., яка включає земельну ділянку площею 0,1500га, вартістю 141817грн. та земельну ділянку площею 0,1590га вартістю 150323грн., що розташовані по вул. Суворова 2а, в смт. Нововоронцовка та поділити спільне майно і виділити їй, відступивши від засади рівності часток з урахуванням інтересів дитини, 3/5частин комплексу будівель та споруд і відповідну частину земельної ділянки згідно висновку експерта( третій варіант). Стягнути з відповідача 20000грн. в рахунок вартості 1/2 частини автомобіля «Фіат» та 1/2 частину сплаченого нею загального боргу за кредитним договором в сумі 52250грн., а також судові витрати в сумі 1700грн. та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 6000грн. за проведення будівельно-технічної експертизи та вжити заходи забезпечення позову.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 24 червня 2011року позов задоволено частково.

Суд визнав об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: вул. Суворова, 2а в смт. Нововоронцовка Херсонської області загальною вартістю 2 047 148грн.; земельну ділянку, загальною площею 3090кв. м, яка включає земельну ділянку прощею 0,1500га , кадастровий номер НОМЕР_1 вартістю 141817грн. та земельну ділянку площею 0,1590га, кадастровий номер :01:007 вартістю 150323грн., що розташовані на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області при комплексі будівель та споруд за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а.

Суд виділив у власність ОСОБА_4 1/2 частину комплексу будівель та споруд за адресою: смт. Нововоронцовка , вул. Суворова 2а, а саме: адміністративну будівлю літ. А; коридор 1-1 площею 14кв.м; сходову клітку площею 14,5 кв.м.; приміщення 1-3 площею 63, 5кв.м.; приміщення 1-4 площею 19,3 кв.м; приміщення 1-5 площею 27,3кв.м, 4,7 кв., 3, 3 кв.м; приміщення 2-1 площею 58кв.м; приміщення 2-2 площею 18,9кв.м; приміщення 2-3 площею 25,7кв.м; приміщення 2-4 площею 12кв.м; приміщення 2-5 площею 5,5кв.м, всього загальною площею 257,2кв.м, вартістю 251625грн.; літ. а 1 ґанок вартістю 6259грн.; літ. Ж побутова будівлю; коридор 1-1 площею 4,7кв.м ; приміщення 1-2 площею 7,2кв.м; 1-5 кухню площею 16,6кв.м, загальною вартістю 19857грн.; літ. Ж прибудову; коридор 1-1 площею 4,7кв.м. вартістю 2994грн.; підвал - склад 3-5 площею 20,9 кв. м. вартістю 14379грн.; літ ж 2 вхід до підвалу; 3-1 площею 8,7кв.м вартістю 45120грн, всього на суму 340270грн., що складає 51 / 100 частин комплексу.

У власність ОСОБА_3 суд виділив 1 /2 частину комплексу будівель та споруд за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2 а , а саме: адміністративну будівлю літ А 1; приміщення 3-1 площею 37,1кв.м; приміщення 3-2 площею 4,7кв.м; приміщення 3-3 площею 47кв.м; сходову клітку 3-4 площею 13,3кв.м; приміщення 3-6 площею 6кв.м;приміщенпя 3-7площею 11,1кв.м. Житлові приміщення 3-5 площею 8,2кв.м.; сходову клітку 3-8площею 13,5кв.м; приміщення 3-9 площею 15,1кв.м.; приміщення 3-10 площею 3,2кв.м.; приміщення 3-11 площею 7,9кв.м;приміщення 3-12площею 46,9кв.м.; приміщення 3-13 площею 37,3кв.м. всього по житловим приміщенням 132,1кв.м., а всього по будівлі 251,3кв.м. вартістю 252203грн.

Літ Ж побутову будівлю; приміщення 1-3 площею 7,3кв.м; приміщення 1-4 площею 4,5кв.м; приміщення 2-1 площею 16,2кв.м; приміщення 2-2 площею 4кв.м; приміщення 2-3 площею 7,2кв.м; приміщення 2-4 площею 8,7кв.м. всього по будівлі 48,1 кв. м. вартістю 40131грн.

Під літ. Ж підвал - склад 3-2 площею 11,8кв.м.; склад 3-3 площею 26,1кв.м; склад 3-4площею 16.2кв.м загальною вартістю 37220грн, а всього на суму 329554грн. , що складає 49 / 100 частин комплексу.

Суд визнав за ОСОБА_4 право власності на 51 / 100 частину, за ОСОБА_3 на 49 / 100 частин комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а.

З урахуванням відповідності виділених приміщень вимогам будівельних норм і правил для здійснення реального поділу комплексу будівель та споруд суд зобов'язав ОСОБА_4 і ОСОБА_3 провести відповідні перебудови згідно висновку експерта.

Суд здійснив поділ земельної ділянки, загальною площею 3090кв.м і виділив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 кожному окремо земельну ділянку площею 1545кв.м. в тому числі в особисте користування кожному з них 1384кв.м., в загальне користування 161кв.м.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 / 2 частину вартості автомобіля марки «Фіат» в сумі 20000грн., 1/2 частину загального боргу сплаченого нею за кредитним договором з відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 Аваль» в сумі 51250грн., а також судові витрати в розмірі 1700грн., 1/2 частину витрат на проведення експертизи в сумі 6000грн. та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2011 року задоволена заява ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Суд наклав арешт та заборонив ОСОБА_3 вчиняти будь - які дії, спрямовані на укладення договорів іпотеки, застави, оренди або інших будь-яких договорів, у тому числі і договорів по відчуженню, відносно всього комплексу будівель та споруд або його частини та відносно земельних ділянок, розташованих за адресою: смт. Нововоронцовка,-вул. Суворова 2а. до закінчення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення та ухвалу суду скасувати, закрити провадження у справі щодо поділу майна та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та невідповідність висновків суду нормам цивільного законодавства.

У письмових запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_4 їх доводів не визнає, а рішення та ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в 1992року, мають сина ОСОБА_5 01.06.1995року народження. Шлюбні відносини припинені в грудні 2008року, а розірвання шлюбу проведено 07.05.2009року.

За час спільного проживання ними за договором купівлі - продажу від 02.09.2003року придбана 1/2 частина адміністративної будівлі з прибудовами, загальною площею 502,3кв.м. та побутова будівля з прибудовою, підвалом, входом до підвалу, загальною площею 160,30кв.м., яка розташована за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а. право власності, на яку оформлено на ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету Нововоронцовської селищної ради за №24 від 30.04.2004року переведено нежитлові приміщення в адміністративній будівлі літ. «А» загальною площею 132,1кв.м., що знаходяться за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а, до житлового фонду.

Відповідно до державного акту на право приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Нововоронцовської селищної ради за №284 від 03.06.2004року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1590га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі рішення Нововоронцовської селищної ради за №355 від 25.01.2005року є власником земельної ділянки площею 0,1500га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 з 2000року, а ОСОБА_3 з 2002року зареєстровані, як фізичні особи-підприємці і спірна адміністративна будівля була придбана ними з метою використання для їх підприємницької діяльності та проживання, у зв'язку з чим ними використовувалися спільні кошти для приведення будівлі в належний технічний стан і пізніше між ними укладено договір оренди на підставі, якого позивачка до теперішнього часу використовує частину приміщення для підприємницької діяльності, а частина приміщення адміністративної будівлі переобладнана ними в житлову, для чого отримали відповідне рішення селищної ради про переведення частини нежитлових приміщень до житлового фонду.

Враховуючи характер і суть правовідносин, що склалися між сторонами, як це вбачається із наведених вище і встановлених судом обставин, і зважаючи на те, що за обставинами справи, адміністративна будівля була придбана подружжям за спільні кошти і використовувалася ними в інтересах сімї, з метою використання для проживання та зайняття підприємницькою діяльністю і на реконструкцію та облаштування, якої використовувалися спільні кошти отриманні подружжям від зайняття підприємницькою діяльністю, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними.

Висновки суду в цій частині позовних вимог відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги в названій вище частині позову не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що спірне майно є майном фізичної особи-підприємця і не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки матеріали справи свідчать про те, що об'єкт нерухомості був придбаний на ім'я фізичної особи і зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_3 з метою використання, як для підприємницької діяльності, так і в інтересах сім'ї, для чого подружжям проведені відповідні перебудови на часткове використання об'єкта, як житлового приміщення та переведення їх за рішенням селищної ради до житлового фонду.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині задоволення позовних вимог про визнання земельних ділянок загальною площею 3090кв.м. об'єктами спільної сумісної власності подружжя та про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_8 1/2 частини вартості автомобіля марки «Фіат» в сумі 20000грн. і 1/2 частини загального боргу сплаченого нею за кредитним договором з відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 Аваль» в сумі 51250грн., оскільки земельні ділянки одержані ОСОБА_3 у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарчих будівель та для ведення особистого підсобного господарства і є його приватної власністю, так як одержані ним із земельного фонду, а не за рахунок спільного майна.

Помилковим є застосування судом до спірних правовідносин ч.5ст.61 СК України, оскільки за матеріалами справи вбачається, що відповідно до державного акту на право приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Нововоронцовської селищної ради за №284 від 03.06.2004року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1590га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі рішення Нововоронцовської селищної ради за №355 від 25.01.2005року є власником земельної ділянки площею 0,1500га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

У Законі України «Про внесення змін до статті 61 Сімейного Кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року за № 2913-У1 зазначено лише про те, що закон набуває чинності з 8 лютого 2011року і не вказано про зворотну дію закону в часі, тому у суду не було правових підстав для застосування до спірних правовідносин ч.5 ст.бІСК України.

За таких обставин, рішення суду в частині визнання земельних ділянок об'єктами спільної сумісною власності подружжя та їх поділ підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав, що не позбавляє права позивачки на вирішення питання про визнання за нею відповідно до вимог СТ.377ЦК України, права власності на земельну ділянку, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Колегія суддів, не погоджується також з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача 1/2 частини вартості автомобіля марки «Фіат» в сумі 20000грн., оскільки сторони не заперечували того, що грошові кошти за автомобіль отриманні відповідачем у період спільного проживання з позивачкою, а нею не надано беззаперечних доказів на підтвердження факту використання відповідачем зазначених коштів не в інтересах сім'ї.

Суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи щодо умов кредитного договору, укладеного позивачкою, як фізичною особою-підприємцем з відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 Аваль» та використання отриманих за цим договором грошових коштів, прийшов до помилкового висновку про віднесення спірних коштів до спільного майна подружжя, тоді як отриманий позивачкою кредит використовувався на розвиток підприємницької діяльності, як позивача так і відповідача-суб'єктів підприємницької діяльності, а тому спір випливає з їх господарської діяльності і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у спорі про поділ майна подружжя.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 1/2 частини загального боргу сплаченого нею за кредитним договором з відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_6 Аваль» в сумі 51250грн. з наведених вище підстав.

Колегія суддів вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову відповідали вимогам закону на час вирішення справи судом першої інстанції, а враховуючи скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції щодо визнання земельних ділянок об'єктом спільної сумісної власності подружжя та їх поділ , ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову підлягає скасуванню в частині заборони ОСОБА_3 проводити будь-які дії, спрямовані на укладення договорів застави, оренди або інших будь-яких договорів, у тому числі і договорів по відчуженню, відносно земельних ділянок, розташованих за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а, з постановлениям нової про відмову з задоволенні в цій частині заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія судців вважає, що рішення суду, як таке, що ухвалено в порушення норм матеріального та процесуального права у зазначеній вище частині позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з наведення вище підстав.

На підставі викладеного, ст.ст.60,61,69-71 Сімейного кодексу України, ст. 121 Земельного кодексу України, ст.377ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307,309,316ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 24 червня 2011року в частині визнання об'єктом спільної сумісної власності земельної ділянки загальною площею 3090кв. м, яка включає земельну ділянку прощею 0,1500га, кадастровий номер НОМЕР_1 вартістю 141817грн. та земельну ділянку площею 0,1590га, кадастровий номер :01:007 вартістю 150323грн.,що розташовані на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області при комплексі будівель та споруд за адресою: смт. Нововоронцовка, вул.. Суворова 2а та їх поділ, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 20000грн. вартості 1/2 частини автомобіля «Фіат» і 1/2 частини боргу сплаченого за кредитним договором у розмірі 51250грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання спільним сумісним майном подружжя земельної ділянки загальною площею 3090кв.м, що включає земельну ділянку прощею 0,1500га, кадастровий номер НОМЕР_1 вартістю 141817грн. та земельну ділянку площею 0,1590га, кадастровий номер :01:007 вартістю 150323грн., що розташовані на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області при комплексі будівель та споруд за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а та їх поділ, у стягненні з ОСОБА_3 на її користь 1/2 частини вартості автомобіля «Фіат» в сумі 20000грн. і 1/2 частини боргу сплаченого нею за кредитним договором у розмірі 51250грн. відмовити за необґрунтованістю.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2011року задовольнити частково.

Ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 червня 2011 року скасувати частково і постановити нову. У задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони проведення будь-яких дій, спрямованих на укладення договорів застави, оренди або інших будь-яких договорів, у тому числі і договорів по відчуженню, відносно земельних ділянок, розташованих за адресою: смт. Нововоронцовка, вул. Суворова 2а відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередно до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: