С П Р А В А №2-199/11
Номер рядка стат. звіту 52
Код суду -0707
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2011 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого-судді ФЕЄР І.С.

при секретарі АНДРЕЛА В.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про стягнення суми належної при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в особі Західного головного регіонального управління ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення 7 851 грн. 48 коп. суми належної до виплати при звільненні 19 серпня 2010 року, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 20 серпня 2010 року по день прийняття рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що після вступу в законну силу рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 лютого 2010 року позивач ОСОБА_3 не приступив до роботи на посаду водія-інкасатора в Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПриватБанк, ніяких виконавчих листів до відповідача не предявляв. А тому вважає, що ОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк не повинно здійснювати виплату позивачу ОСОБА_3 у звязку з його звільненням, оскільки позивач за рішенням суду був поновлений на роботі, але не працював та не виконував свої функціональні обовязки. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовні заяві та пояснив, що наказом №3692 від 19 серпня 2008 року позивач був звільнений з посади водія-інкасатора ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2010 року позивача ОСОБА_3 було поновлено на посаду водія-інкасатора у вищевказаному банку та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35 547 грн. 36 коп.. У звязку з тим, що відбулася реорганізація відповідача і функції Закарпатського регіонального управління було передано Західному головному регіональному управлінню ПАТ КБ ПриватБанк, позивача за його згодою 19 серпня 2010 року було звільнено з роботи без проведення розрахунку за час з 09 квітня 2010 року по день звільнення. На підставі наведеного просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивач ОСОБА_3 25 червня 2007 року був прийнятий на посаду водія-інкасатора до ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк. 19 серпня 2008 року був звільнений з вищевказаної посади на підставі Наказу №3692 від 19 серпня 2008 року, що стверджується ксерокопією трудової книжки від 18 квітня 2003 року (а.с. 3-4).

-2-

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2010 року ОСОБА_3 поновлений на посаді водія-інкасатора Закарпатського регіонального управліняя ПАТ КБ ПриватБанк з 20 серпня 2008 року та стягнуто з ПАТ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 35 547 грн. 36 коп., що стверджується також виконавчим листом виданим 08 квітня 2010 року Мукачівським міськрайонним судом за №2-68/10 (а.с. 5-8, 9-12, 14, 15).

Згідно наказу ПАТ КБ ПриватБанк від 12 серпня 2010 року позивач ОСОБА_3 на підставі рішення суду з 08 квітня 2010 року був поновлений на роботі в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк ПриватБанк на посаді водія-інкасатора.

У відповідності до наказу від 31 серпня 2010 року ОСОБА_3 з 19 серпня 2010 року звільнений із вищевказаної посади згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України (а.с. 15, 16, 17, 25, 27, 28).

Із витягу з наказу ДП Ефорт-Гарант-4 ТзОВ Ефорт-Гарант №46-к від 01 грудня 2010 року вбачається, що позивач ОСОБА_3 прийнятий на посаду охоронника 1-ї категорії з 01 грудня 2010 року.

Відповідно до ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як вбачається із пояснень та заперечень учасників судового розгляду, матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, що підтверджується наказом від 12 серпня 2010 року та був звільнений 19 серпня 2010 року за згодою сторін (а.с. 15, 17). Всупереч вимогам ст. 116 Кодексу законів про працю України відповідачем не здійснено виплату ОСОБА_3 всіх сум, що належать останньому, а тому відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити ОСОБА_3 його середній заробіток за весь час затримки по 01 грудня 2010 року.

Доводи представника відповідача про те, що позивач порушив порядок виконання судового рішення, фактично був поновлений на роботі, але на роботі не зявлявся, не виконував покладені на нього обовязки та не отримував заробітну плату суд до уваги не бере, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодних письмових доказів, що підтверджують його доводи та обставин щодо невиконання ОСОБА_3 своїх службових обовязків та вони суперечать матеріалам цивільної справи.

Враховуючи те, що відповідач не надав на вимогу суду довідку про середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_3, суд бере до уваги середньоденний заробіток встановлений рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2010 року, що становить 86,28 грн.. Виходячи з того, що за червень-липень 2008 року за 42 робочі дні зарплата позивача склала 3623,93 грн., його середньоденний заробіток становив 86,28 грн., тому за 163 робочих днів у період з 09 квітня по 01 грудня 2010 року середній заробіток за час вимушеного прогулу належить стягнути в розмірі 14 063, 64 грн..

-3-

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 232, 233 Кодексу законів про працю України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 Володимировича- задовльнити.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_3 7 851 (сім тисяч вісімсот п"ятдесят одну) грн. 48 коп. належних йому при звільненні 19 серпня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 20 серпня 2010 року по 01 грудня 2010 року в розмірі 14 063 ( чотирнадцять тисяч шістдесят три) грн. 64 коп.. Сума нарахована без утримання податків та інших обов"язкових платежів.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь держави 219 (двісті дев"ятнадцять) грн. 15 коп. судових витрат та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА в Закарпатській області на р/р 0003, код 22107709, МФО 812016 в ГУДКУ у Закарпатській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ : І.С.ФЕЄР