Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судці Кочетова Л.Г., судців Матюшенка І.В., Євстаф'євої Т.А., з участю секретаря Порохні М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 травня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комсервіс» про визнання незаконними наказів про відсторонення від роботи та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним 'позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що він працював у відповідача на посаді сторожа. Наказом від 17.11.2010 року він без пояснення причин був відсторонений від роботи, а наказом від 22.11.2010 року звільнений за прогул. Оскільки прогул він не допускав, так як був відсторонений від роботи, просив визнати вказані накази незаконними, поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 травня 2011 року позов задоволено частково: визанно незаконним та скасовано наказ про відсторонення від роботи, в решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким його позов задовільнити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповне з»ясування обставин.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом від 17.11.2010 року позивач був відсторонений від роботи за невиконання розпорядження директора та правил внутрішнього трудового розпорядку на один день - 17.11.2010 року (а.с. 16).

З даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, від підпису відмовився, про що був складений акт (а.с 17).

Ту обставину, що з даним наказом він був ознайомлений, позивач не заперечує.

20.11.2010 року ОСОБА_1 на роботу не з»явився, що встановлено з акту КП «Комсервіс» (а.с. 21).

Дана обставина позивачем не оспорюється.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач мав реальну можливість 20.11.2010 року вийти на роботу, оскільки в цей день від роботи він відсторонений не був.

Твердження позивача щодо застосування до нього фізичного та психічного насильства, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, з даного приводу, а також з приводу перешкоджання виходу на роботу, позивач до правоохоронних або інших органів, наділених компетенцію щодо захисту чи відновлення прав особи, не звертався.

Звернення до прокуратури з приводу незаконності відсторонення від роботи 17.11.2010 року, не є доказом того, що відповідачем створювалися перешкоди позивачу щодо виходу на роботу.

Посилання на неповне дослідження обставин справи, щодо не дослідженння відеозапису зробленого за допомогою мобільного телефону позивача, є безпідставним, оскільки у відповідності до вимог CT. 59 ЦПК України, вказаний відеозапис не є допустимим доказом.

Так як позивач 20.11.2010 року від роботи відсторонений не був, на роботу не з»явився, доказів поважності причини неявки на роботу суду не надав, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про законність звільнення позивача та необґрунтованості позовної вимоги про поновлення на роботі.

Правильним є також висновок суду про безпідставність позову в частині стягнення середнього заробітку, оскільки ця позовна вимога є похідною від вимоги про поновлення на роботі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення в цій частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді:

Згідно: суддя апеляційного суду КочетовЛТ.

Житомирської області

Справа № 22-ц/0690/1634/11 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_2

Категорія 51 Судця - доповідач Кочетов Л.Г.