Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
№2-160/11
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Боженко Л.В.
при секретарі - Живченко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Західно-Донбаської об'єднаної Державної податкової інспекції у Дніпропетровської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та про визнання права власності на частину житлового будинку, суд
Позивачи звернулись через суд з даним позовом, в якому вказують, що житловий будинок по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді Дніпропетровської області належав з 1955 року на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.08.1955р. райкомунхозом. 05.01.1968 року ОСОБА_5, син ОСОБА_4, отримав дозвіл на здійснення робіт на земельній ділянці по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді Дніпропетровської області на збудування нового житлового будинку. 20.06.1973 року житловий будинок по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді був зареєстрований на ОСОБА_5. В цьому будинку з 1968 року постійно проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, його дружина.
17.08.1986 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина житловий будинок по вул.Калініна,№66 в м.Павлограді Дніпропетровської області. Спадкоємцями після його смерті були мати ОСОБА_3, дружина ОСОБА_6, діти ОСОБА_1, ОСОБА_2. Позивачі на користь своєї матері ОСОБА_6 відмовились від своєї частки у спадщині. 16.03.1987року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частини житлового будинку по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді Дніпропетровської області, але на 1/4 частину цього житлового будинку свідоцтво про право власності на спадщину по закону на той момент не було видано, про що свідчить запис у свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.03.1987 року.
26.01.2010 р. померла ОСОБА_6, мати позивачів. Після її смерті позивачі звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 22.03.2010 року позивачі отримали в БТІ м. Павлограда витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого їм стало відомо, що 3/4 житлового будинку належали їх матері на підставі свідоцтва по право на спадщину за законом від 16.03.1987 року, а 1/4 частина житлового будинку належить державі в особі Верховної Ради України на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.2000 року.Також з даного документа позивачам стало зрозуміло, що при житті ОСОБА_3 (Еерасимова), не зареєструвала право власності на 1/4 частину будинку в БТІ. Як стало відомо позивачам вона надавала заяву у 1986 року, до нотаріальної контори, тобто вона фактично вступила у спадщину, однак свідоцтво на право на спадщину за законом при житті так і не отримала. Позивачі до березня 2010 року вважали, що єдиним власником будинку є їх мати. Після її смерті у 1992 році, спадкоємцями були тільки позивачі, як онуки. Про те, їм було невідомо на той час, що її бабусі належить 1/4 частина житлового будинку по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді.
Як позивачам стало відомо при оформленні спадщини у серпні 2010 році, на 1/4 частину житлового будинку надала заяву у 2000 році податкова інспекція і на підставі даної заяви про відсутність спадкоємців, нотаріус видала свідоцтво про право власності на спадщину державі. Мати позивачів, проживала з моменту забудови будинку до моменту її смерті у січні 2010 році. З 1987 року, коли вона стала власником будинку, до моменту її смерті, утримувала будинок у належному стані, сплачувала всі необхідні податки та комунальні послуги.
Згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради від 22.06.1990 року №490 ОСОБА_6 було надано дозвіл на будівлю надвірних споруд - гаража розміром 0.0 х 6.0м та вбиральні по вул. Калініна № 66 в м. Павлограді Дніпропетровської області.
Згідно рішення восьмої сесії XX III скликання Павлоградської міської ради від 23.12. 1999 року № 116 ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку 1000 м2 по вул. Калініна №66 в м. Павлограді.
27.04.2000 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право приватної власності на землю на підставі вказаного рішення Павлоградської міської ради на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку по вул. Калініна. № 66 в м. Павлограді. 11.08.2010 року позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частини житлового будинку по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді Дніпропетровської області та на приватизовану земельну ділянку площею 0,1 га за вказаною адресою.
Згідно ст. 529 ЦК України (1963р.), яка діяла на момент смерті бабусі позивачів ОСОБА_3 онуки спадкодавця є спадкоємцями по закону, якщо у момент відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який би був спадкоємцем, вони успадковують у рівних частках у тій частці, яка б належала б при успадкуванні по закону їх померлому батьку. Тому позивачі вважають, Держава, фактично необґрунтовано, зареєструвала за собою право власності на 1/4 даного житлового будинку у червні 2000 році.
Суд, заслухавши пояснення представників позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню за наступними обставинами.
У справі є копія свідоцтва про року народження (а.с.4), яка підтверджує батьківство відповідача та копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу.
Крім того, в матеріалах справи мається довідка Міськбюро технічної інвентаризації м. Павлограда, в якої вказано, що свідоцтво на право приватної власності видане ОСОБА_3, ОСОБА_4, 12.08.1955 року райкомунхозом (а.с. 5), згідно дозволу на провадження робіт № 50 вбачається, що 05.01.1968року ОСОБА_5 отримав дозвіл на здійснення робіт на земельній ділянці по вул. Калініна №66 в м. Павлограді на збудування нового житлового будинку (.а.с. 6), 20.06.1973 р. житловий будинок по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді був зареєстрований на ОСОБА_5, що підтверджується записом у свідоцтві про праве на спадщину по закону (а.с.8), Згідно акту квартального комітету№21 в житловому будинку по вул. Калініна 66 в м. Павлограді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживали з 1968 року (.а.с 22). 17.08.1986 р. як вбачається зі свідоцтва про смерть помер ОСОБА_5Я.(а.с.7), Як вбачається с заяв позивачі на користь своєї матері ОСОБА_6 відмовились від своєї частки у спадщині, (а.с.72,73), 16.03.1987р. ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частини житлового будинку по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді.(а.с.8), ОСОБА_3 надавала заяву у 1986року до нотаріальної контори, однак свідоцтво на право на спадщину за законом при житті так і не отримала.(а.с.71), відповідно свідоцтва про смерть 26.01.2010 Ороку померла ОСОБА_2А.(а.с.12), 22.03.2010 року позивачі отримали в БТІ м. Павлограда витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого слід, що 3/4 житлового будинку належали ОСОБА_6, а 1/4 частина житлового будинку належить державі в особі Верховної Ради України на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.2000 р.(а.с.13), відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом ОСОБА_6 М.1. та ОСОБА_7 11.08.2010 року отримали право власності на 3/4 частини житлового будинку по вул. Калініна, 66 в м. Павлограді (а.с.21).Також в матеріалах справи мається заява представника податкової інспекції ОСОБА_8, з якою він звертався у 2000 році до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку по вул. Калініна №66 в м. Павлограді Дніпропетровської області, вказавши у даної заяві про відсутність спадкоємців.(а.с.64).
Як встановлено в судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_9 відповідно до ст.. 549 УК України (в редакції 1963 року) вони фактично вступили в управління спадкоємним майном.
Відповідно ст. 555 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкове майно за правом спадкування переходе до держави, якщо спадкодавець заповів своє майно державі, якщо відсутні спадкоємці, якщо спадкоємці відмовились від спадщини, якщо спадкоємці позбавлені права спадкування, якщо не прийняли спадщину.
Тому суд проходіть до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку №66 по вул.. Калініна в м. Павлограді Дніпропетровської області від 09.06.2000 року, видане Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою державі в особі Верховної ради України повинно бути визнано недійсним, оскільки умови передбачені ст. 555 ЦК України були відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.10, 60, 131, 137, 209, 212 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Західно-Донбаської об'єднаної Державної податкової інспекції у Дніпропетровської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та про визнання права власності на частину житлового будинку,- задовольнити.
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.06.2000 року, виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою державі в особі Верховної ради України.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 у рівних частках право власності на 1/4 частину будинку № 66, розташованого по вул. Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області вартістю 7 818 (сім тисяч вісімсот вісімнадцять) гривен.
Стягнути судові витрати з Західно-Донбаської об'єднаної Державної податкової інспекції у Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рахунок понесених судових витрат, - 199 (сто дев'яносто дев'ять) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: Л.В.Боженко