Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді Шеремет А.М.,

суддів: Боймиструка Ю.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання Панас Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на рішення Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на додаткове рішення Володимирецького районного суду від 26 вересня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства „Кузнецовський хлібозавод про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ВАТ „Кузнецовський хлібозавод про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50000 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 100000 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 120000 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Відмовлено в задоволенні клопотання про зняття арешту на майно ВАТ „Кузнецовський хлібозавод.

Додатковим рішенням Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Вважаючи рішення Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року незаконним, ВАТ „Кузнецовський хлібозавод подало апеляційну скаргу.

При цьому посилаються на те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не було взято до уваги того, що між ВАТ Кузнецовський хлібозавод" та ЗАТ „СК „Провідна" було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, що підтверджується наявним в матеріалах справи страховим полісом серії ВВ № 6058503 від 21 січня 2008 року. При цьому ЗАТ СК"Провідначастково відшкодувала в межах лімітів страхових виплат матеріальну та моральну шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, підтвердженням чого є квитанції, платіжні доручення, заяви цивільних позивачів. Проте, вказані докази були цілком проігноровані судом першої інстанції.

ВАТ „Кузнецовський хлібозавод" вважає, що судом першої інстанції було необгрунтовано та без урахування всіх обставин визначено суми відшкодування моральної шкоди позивачам.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та задовольнити клопотання про зняття арешту з автомобілів ВАТ „Кузнецовський хлібозавод".

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в поданій на додаткове рішення від 11 липня 2011 року апеляційній скарзі вказують, що посилання суду на довідку від 28 листопада 2008 року є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам ст. 59 ЦПК України.

Зазначають, що судом не було взято до уваги надані рахунки-фактури, по яких було сплачено суми, зазначені в позовній заяві.

Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ВАТ „Кузнецовський хлібозавод" підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року біля 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 керуючи вантажним автомобілем марки „ГАЗ-3307 поблизу смт. Володимирець під час здійснення обгону виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з легковим автомобілем марки „MAZDA-626 під керуванням ОСОБА_7 Г

У результаті ДТП водій ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 загинули на місці пригоди. Решта пасажирів вказаного автомобіля, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 отримали різного ступеня тілесні ушкодження. 01 травня 2008 року ОСОБА_10, а 10 травня 2008 року ОСОБА_9 померли від отриманих тілесних ушкоджень.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_6, який керував автомобілем марки „ГАЗ-3307, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, що належить ВАТ „Кузнєцовський хлібозавод.

Винність ОСОБА_6 та перебування його з ВАТ „Кузнєцовський хлібозавод в трудових відносинах останнім не оспорюється.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, оренди тощо) володіє транспортним засобом. А як зазначено в ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розяснено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов"язані відшкодувати витрати на поховання ( в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам"ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам"ятників і огорож в даній місцевості.

Як вбачається з довідок № 07-06/2011-01, № 07-06/2011-02, № 07-06/2011-03, № 07-06/2011-04 від 07.06.2011 року, виданих ВАТ "Кузнецовський хлібозавод", останні здійснили відшкодування потерпілим по справі про обвинувачення ОСОБА_6В : ОСОБА_1, в розмірі 21944,46 грн.( з них 2500,00 грн.матеріальна шкода; 19444,46 грн. моральна шкода); ОСОБА_2 - 21944,46 грн.( з них 2500,00 грн.матеріальна шкода; 19444,46 грн. моральна шкода); ОСОБА_3 49346,77 грн. ( з них 2680,08 грн.матеріальна шкода; 46666,69 грн. моральна шкода); ОСОБА_4 -74663,13 грн. ( з них 16329,82 грн.матеріальна шкода; 58333,31 грн. моральна шкода).

Позивачі підтвердили в судовому засіданні виплату їм вищезазначених сум.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, судом першої інстанції встановлено, що така шкода була виплачена позивачам. Що стосується розміру відшкодування такої шкоди, то в рішенні наведені відповідні мотиви та докази, з якими погоджується і апеляційний суд.

При визначені розміру моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер та обсяг страждань потерпілих, те, що втратили рідних людей, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, стан здоровя потерпілої ОСОБА_3, а також фінансове становище цивільного відповідача.

Однак, визначаючи розмір відшкодування позивачам моральної шкоди в розмірах ОСОБА_1 - 50000 грн., ОСОБА_2 - 50000 грн., ОСОБА_5 - 100000 грн., ОСОБА_4 - 120000 грн., місцевий суд зазначивши про урахування раніше виплачених сум, не провів належного розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів рахує за правильне змінити оскаржуване рішення в частині розміру моральної шкоди позивачам та стягнути з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_1 30555, 54 грн. моральної шкоди (50000 грн. 19444,46 грн.), на користь ОСОБА_2 30555, 54 грн. моральної шкоди (50000 грн. 19444,46 грн.), на користь ОСОБА_3 53333, 31 грн. моральної шкоди (100000 грн. 46666,69 грн.), на користь ОСОБА_4 61666, 69 грн. моральної шкоди (120000 грн. 58333,31 грн.).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що зняття арешту може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд обґрунтовано відмовив ВАТ "Кузнецовський хлібозавод"у задоволенні клопотання про зняття арешту на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1187 ЦК України ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ „Кузнецовський хлібозавод задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року в частині стягнення з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 моральної шкоди змінити, виклавши в такій редакції:

„Стягнути з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30555 (тридцять тисяч пятсот пятдесят пять) грн. 54 коп.

Стягнути з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30555 (тридцять тисяч пятсот пятдесят пять) грн. 54 коп.

Стягнути з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 53333 (пятдесят три тисячі триста тридцять три) грн. 31 коп.

Стягнути з ВАТ „Кузнецовський хлібозавод на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 61666 ( шістдесят одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 69 коп.

В решті рішення Володимирецького районного суду від 11 липня 2011 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Додаткове рішення Володимирецького районного суду від 26 вересня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: