Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2011 року м. Рівне

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року м.Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Малько О.С., Мельника Ю.М.,

при секретарі - Сеньків Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сарненськогго районного суду від 3 грудня 2010 року у справі за позовом державного підприємства "Сарненське лісове господарство", третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 сільська рада Сарненського району, до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих господарству незаконною порубкою лісу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сарненського районного суду від 3 грудня 2010 року позов ДП "Сарненське лісове господарство" задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 сільської ради 7536 грн збитків, завданих самовільною рубкою чотирьох сироростучих дерева сосни, загальною кубомасою 3,35 м.куб. Цим рішенням на користь позивача стягнуто судові витрати в сумі 30 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривню. В задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 85 грн. штрафу за вчинене лісопорушення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми процесуального законодавства. Судом не взято до уваги вимоги ст.ст.3, 45 ЦПК України, якими визначено право осіб звертатись до суду з позовами за захистом своїх інтересів та з позовами за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних та суспільних інтересів. Позивач, подаючи позов, не вказав, яким саме законодавством передбачено його право на звернення до суду в інтересах ОСОБА_2 сільської ради. Відсутній документ, що засвідчує повноваження позивача, як представника. Суду слід було залишити позовну заяву без розгляду з тих підстав, що справи за позовами лісової охорони, як субєкта владних повноважень, у відповідності до вимог ст.17 КАС України мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Суд безпідставно послався на постанову від 18.07.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Копія такої постанови ОСОБА_1 не вручалась і ним не підписувалась. З цих підстав просить рішення скасувати в частині стягнення на користь сільської ради збитків в сумі 7536 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення всіма відповідачами лісопорушення знайшов свої підтвердження, завдання шкоди самовільною рубкою чотирьох сироростучих сосен підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому вимоги є законними і підлягають задоволенню.

____________________________________________________________________________

Справа № 22-296/2011р. Головуючий у І інстанції Власик Н.М.

Доповідач Ковальчук Н.М.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

У серпні 2009 року ДП "Сарненське лісове господарство" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сільської ради 7536 грн. збитків, завданих самовільною рубкою чотирьох дерев породи сосна. Ухвалою Сарненського районного суду від 17. 05. 2010 року залучені до участі у справі ОСОБА_3,ОСОБА_4, як співвідповідачі.

Факт вчинення відповідачами самовільної рубки підтверджується належними доказами, що є в матеріалах справи.

Відповідно до акту, складеного працівниками лісового господарства 15 липня 2009 року, в цей день в 58 кварталі 14 виділу Кричильського лісництва о 0 годин 50 хвилин був затриманий ОСОБА_1, який скоїв самовільну рубку чотирьох сироростучих дерев породи сосна, загальною кубомасою 3,35 м.куб.(а.с 6).

В своїх в поясненнях від 15.07.2009 року ОСОБА_1 підтвердив про зрізання разом з ОСОБА_3,ОСОБА_4 дерев без відповідного дозволу(а.с.9)

Як вбачається з відмовного матеріалу №1389-09, ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_4 не заперечували своєї причетності до зрізування чотирьох дерев породи сосна під час проведення перевірки заяви лісничого Кричильського лісництва.

Постановою Сарненського РВ УМВС України від 18. 07. 2009 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_4 було відмовлено за відсутністю складу злочину на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України в зв"язку малозначністю вчиненого діяння.

Сума завданих відповідачами збитків визначена відповідно до Постанови КМУ від 23. 07. 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" і становить 7536 грн.

З огляду на вищенаведені докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вина відповідачів у завданні шкоди незаконною порубкою лісу доведена повністю.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність права на пред"явлення позову ДП "Сарненське лісове господарство" в інтересах ОСОБА_2 сільської ради.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до ст.ст. 7, 17, 91 Лісового кодексу України право власності на ліси від імені народу України здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, на які, як на постійних лісокористувачів, покладені обов"язки по охороні та захисту лісу від незаконних рубок і надано право посадовим особам лісової охорони складати протоколи та направляти позови до суду.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди.

Щодо рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 85 гривень, то в цій частині рішення підлягає зміні.

Як видно з матеріалів справи, 26.04.2010 року представник позивача подала до суду заяву про відмову від позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 85 гривень.

Ухвалою суду від 26 квітня 2010 року відмова прийнята судом і провадження по справі в цій частині закрито.

Враховуючи, що ухвала суду від 26 квітня 2010 року не оскаржена і є чинною на час ухвалення рішення, суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду від 3 грудня 2010 року змінити, виключивши з резолютивної частини рішення слова: „В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 85 гривень штрафу з ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: підпис ОСОБА_6

Судді: підпис ОСОБА_7

підпис ОСОБА_8

Згідно:суддя-доповідач ОСОБА_6