Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2011 року

Лисичанський міський суд Лугансько їобласті в складі:

Головуючого судді: Стахової Н.В.

при секретарі судового засідання: Шелєстовій Н.В.

розглянувши у судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про дострокове розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем був укладений кредитний договір № 1-17 ЕL, за умовами якого вона отримала кредит у сумі 68941 грн.65 коп. на умовах строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 28,0% річних з щомісячним - погашенням заборгованості згідно графіку погашення кредиту у сумі 2690, 10 грн. Кредит був наданий строком до 15.03.2013 року. В забезпечення зобов'язань за вказаним договором з відповідачем 14.07.2008 року був укладений договір іпотеки, реєстр № 3062, предметом якого є нежитлове вбудоване приміщення магазину за адресою місто Лисичанськ вулиця Первомайська, 28, та договір іпотеки від 17.03.2010 року, реєстр № 789, предметом якого є нежитлове вбудоване приміщення магазину за адресою місто Лисичанськ, вулиця Первомайська, 55, договір застави від 14.07.2008 року предметом якого є її особисте майно, договір поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вважає, що умови за якими був укладений кредитний договір суперечить моральним засадам суспільства, що виразилося в частині визначення розміру грошових зобов'язань , бо замість кредиту у сумі 68941 грн.65 коп., вона отримала 64706 грн.33 коп., що є неузгодженням за укладеним Договором кредиту у понятті ст.. 638 ЦК України. Порядок сплати грошових зобов'язань внаслідок порушень графіку погашення заборгованості згідно додатку № 1 до договору кредиту відповідачем визначений з урахуванням відносно до неї із застосуванням притягнення до відповідальності у вигляді неодноразової сплати пені за одне і те ж саме порушення. Вона повинна компенсувати витрати відповідача на розміщення інформації про неї в бюро кредитних історій, а також витрати,які пов'язані з наданням правової допомоги та судових витрат. Також відповідачем безпідставно 31.03.2010 року у відповідності до квитанції № 639.621.1 з грошової суми отриманої за договором кредиту були перераховані кошти в сумі 9315 грн.94 коп. на погашення неіснуючих судових витрат. їй не було надано в письмовій формі інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Своїми діями відповідач обмежив її права за природою стосунків за оспорюваним кредитним договором. Посилаючись на те, що вказаний договір суперечить нормам закону, просить суд достроково розірвати його та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав пред'явлений позов, просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позові, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що підстави для дострокового розірвання кредитного договору відсутні, посилаючись на те, що в рамках програми мікрокредитування позивачці був наданий кредит у межах суми, що передбачена кредитним договором. Позивач був ознайомлений з усіма умовами договору, підписав його, нарікань ніяких не мав. Крім того станом на 28.09.2011 року заборгованість за спірним договором відсутня. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Судом досліджені наступні письмові докази:

Копія кредитного договору № 1-17 ЕL від 17.03.2010 року, додаток до договору, копія квитанцій, заява позивача, рахунок - фактура, довідка щодо руху коштів для погашення заборгованості за кредитним договором, довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість мікрокредиту, довідка про відсутність заборгованості.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

17.03.2010 року між сторонами укладений кредитний договір № 1-17 ЕL від 17.03.2010 року, за яким позивач отримав у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру кредит у сумі 68941 грн.65 коп. зі сплатою 28% річних з щомісячним погашенням заборгованості у сумі 2690 грн 10 коп. та кінцевим терміном повернення кредиту до 15.03.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до статті 652 ЦК України 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

5) Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Вимагаючи розірвання договору на підставі 652 ЦК України на позивача покладеться у відповідності до ст. 60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем та його представником не доведено наявності усіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору, у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Крім того, як вбачається з довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 28.09,2011 року станом на 28.09.2011 року заборгованість за кредитним договором № 1-17 ЕL від 17.03.2010 року у ОСОБА_1 відсутня.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.652 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про дострокове розірвання договору відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя