КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-948/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.04.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Е.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа Універсальна товарна біржа „Марія,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року позивачі звернулися в суд до відповідача з позовом про визнання договору ку півлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 20 грудня 1999 року між ними та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка також діяла в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 було укладено договір № 130 купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений на Універсальній товарній біржі „Марія в Журналі реєстрації біржових угод за № 130 від 20.12.1999р. та зареєстрований 05.04.2000р. в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровівій книзі №166 за реєстровим №6208. Працівники біржи завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Оскільки вони не мають можливості розпорядитися купленою ними на законних підставах у свій час квартирою, тому що не дотримане діюче на данний момент законодавство - договір не посвідчений нотаріально - вони вимушені звернутися до суду. Зазначений договір купівлі- продажу виконаний обома сторонами. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували.

Представник третьої особи - Універсальна товарна біржа „Марія в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20 грудня 1999 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка також діяла в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_8, було укладено договір № 130 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі „Марія в Журналі реєстрації біржових угод за № 130 від 20.12.1999р. 05.04.2000р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано на імя ОСОБА_9, ОСОБА_3 в Миколаївському МБТІ, та записано в реєстрову книгу № 166 за реєстровим номером № 6208.

Договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивачі уплатили продавцям вартість квартири, вселилися в неї, зареєструвалися та користуються нею, а відповідачі отримали оплату договірної вартості квартири, звільнили її від побутового майна та здійснили виселення з неї.

Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.

Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договор купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р.

Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дійсним договір № 130 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 20 грудня 1999 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка також діяла в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_8, з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, з іншого боку, зареєстрований на Універсальній товарній біржі „Марія в Журналі реєстрації біржових угод за № 130 від 20.12.1999р. та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації і записаний в реєстрову книгу №166 за реєстровим номером № 6208 від 05.04.2000 року, згідно якого ОСОБА_4, ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельній районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г.Циганок