Справа № 2018/2-33/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2011р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Зуба Г.А.
при секретарі Петрікової Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення часток у спільному майні та визначення порядку користування спільним майном та позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення часток у спільному майні, встановлення права власності в порядку спадкування та припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив виділити частки та визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ним та відповідачами.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просили суд також виділити частки зі спільного майна квартири АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинити право власності ОСОБА_1 в спільному майні.
В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступне.
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1998 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 і відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 померла, залишивши заповіт на частку свого майна на ім`я ОСОБА_3 . Оскільки між сторонами не визначений порядок користування спірною квартирою, позивач ОСОБА_1 вважає за необхідне виділити йому в натрі частку зі спільного майна, шляхом визнання за ним права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 та встановити порядок користування даною квартирою.
Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог, посилаються на те, що позивач ОСОБА_1 дійсно є одним зі співвласників спірної квартири, однак, оскільки за час свого мешкання у вищевказаній квартирі він жодного разу не приймав участі у її утримані, не сплачував комунальні платежі, не здійснював ремонт, вони вважають його право власності на квартиру АДРЕСА_1 необхідно припинити. Крім того позивачка ОСОБА_3 просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, та визнати остаточно за визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частин , а за ОСОБА_3 на 5/8 частин зазначеної квартири.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що між ним та відповідачами не досягнута згода щодо порядку користування спільною квартирою, оскільки в нього іншого житла немає він наполягав виділити йому частку квартири в натурі зі спільної сумісної власності. Проти зустрічного позову заперечував, пояснюючи, що він як і відповідачі є співвласником вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, тому не вибачає підстав для припинення його права як власника.
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, посилаючись на те, що він в утримання квартири не приймає участі, його реєстрація та подальша приватизація квартири за його участі була грубою помилкою з її боку, тому вважає що його право власності на квартиру необхідно зупинити. Зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, підтримуючи доводи відповідачки ОСОБА_2 . Зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Представник відповідачів ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, заперечувала проти їх задоволення, підтверджуючи доводи відповідачів. Зустрічні позовні вимоги відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі.
Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.02.1998 року, реєстраційний № НОМЕР_1 /а.с.87/.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.88/.
Заповітом, посвідченим в Староверівській сільській раді Шевченківського району Харківської області від 21.11.200 р., ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_3 /а.с.89/.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Стаття 357 ЦК України передбачає, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.
Стаття 358 ЦК України встановлює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно до вимог ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Стаття 365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. При цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до вимог ст. 369, 370 ЦК України, співвласники майна, що є у спільний сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, а також мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
Між сторонами до теперішнього часу не досягнута згода, щодо порядку користування вищевказаною квартирою, тому ухвалою суду по дійсній справі було призначено експертизу.
Так, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2446/5289 від 25.06.2010 р. /а.с.138-159 ), сторонам було запропоновано два варіанти користування квартирою, однак визначити порядок користування зазначеною квартирою з урахуванням ідеальних частин з технічної точки зору не можливо.
В запропонованих експертом двох варіантів користування квартирою зазначені значні відступи від ідеальних часток співвласників на користь позивача ОСОБА_1 від 4 до 9 відсотків , при цьому по першому варіанту він позбавляється права користуватися балконом.
Висновок експерта, згідно до вимог ст. 66 ЦПК України, є доказом, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд бере його до уваги як належний доказ по дійсній справі.
Доводи відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо припинення права власності позивача ОСОБА_1 на спірну квартиру суд вважає такими, що не відповідають вимогам ст. 365 Цивільного кодексу України, тому що вони порушають його право як співвласника володіти, користуватися, розпоряджатися своєю часткою майна. При цьому ані ОСОБА_2 , а ні ОСОБА_3 не бажають сплатити ОСОБА_1 вартість його частки майна.
Оскільки в судовому засіданні сторонами не досягнута згода щодо порядку користування спірною квартирою, та з наданими висновками експерта вони також не погодились на думку суду, в задоволені цієї частини позовних вимог необхідно відмовити, тому що зазначені вимоги є необґрунтованими, та такими що не знайшли свого підтвердження наданими у судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями сторін.
Разом з цим вимоги ОСОБА_3 щодо визнання за нею право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені в заповіті, і ця вимога визнається як ОСОБА_1 , так і підтримується ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 66, 209, 213-216 ЦПК України, ст.ст. 356, 57, 358, 364, 367, 369, 370, 1223 ЦК України, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення часток у спільному майні та визначення порядку користування спільним майном задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .
В інший частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення часток у спільному майні, визнання права власності в порядку спадкування та припинення права власності задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/4 частини за кожною квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В інший частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.
Рішення підлягає реєстрації у КП Харківське МіськБТІ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий