Апеляційний суд Харківської області
Категорія: визнання права власностіДоповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бездітка В.М.

при секретарі - Щегельському Д О., Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2011 року по справі за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи - Десята

Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Управління Держкомзему в м. Харкові, Садівничого товариства «Дружба колективів», ОСОБА_5 про визнання права власності на садову ділянку в порядку спадкування за законом, та за об'єднаним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Десята Харківська державна нотаріальна контора про продовження строку на прийняття спадщини, визнання недійсними правочинів і визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Десятою Харківською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 10 жовтня 2008 року за реєстровим № 1- 3302, визнання за нею, як за спадкоємицею по праву представлення після померлого

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки НОМЕР_1 у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - Десята Харківська державна нотаріальна контора та просили продовжити ОСОБА_6 строк на прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_9; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3, згідно якого після смерті ОСОБА_9 вона успадкувала 2/3 частини квартири АДРЕСА_2; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_8, згідно якого після смерті ОСОБА_9 він успадкував 1/3 частину квартири АДРЕСА_2; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3, згідно якого після смерті ОСОБА_8 вона успадкувала 1/3 частину квартири АДРЕСА_2; визнати недійсним договір дарування квартири № АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 11.02.2010 року за реєстровим № 1-142.

Також просили визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2; визначити частку ОСОБА_6 як спадкоємиці померлого ОСОБА_9 у земельній ділянці (НОМЕР_2) площею 0,0616 га для ведення садівництва, яка розташована у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6.

ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до Управління Держкомзему в м. Харкові, Садівничого товариства «Дружба колективів», ОСОБА_5 про визнання права власності на садову ділянку в порядку спадкування за законом та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку НОМЕР_1 - ХАЗ у Садівничому товаристві «Дружба колективів» площею 0,0606 га.

Ухвалами суду позови об'єднані в одне провадження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримала зустрічні позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, у задоволенні об'єднаного позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 проти об'єднаного позову заперечував, просив суд відмовити позивачам у задоволенні їх вимог.

Рішенням Дзержйнського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою

02.09.2005року за реєстровим № 2-1970 згідно якого ОСОБА_8 як спадкоємець за законом успадкував після померлого сина ОСОБА_9 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 02.09.2005 року за реєстровим № 2-1966, згідно якого ОСОБА_3 як спадкоємиця за заповітом успадкувала після померлого сина ОСОБА_9 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений ОСОБА_10, державним нотаріусом 10-ї Харківської державної нотаріальної контори 11.02.2010 року за реєстровим № 1-142.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Продовжений ОСОБА_6 строк на прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_9 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року діда ОСОБА_8

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 10.10.2008 року за реєстровим № 1-3304, згідно якого ОСОБА_3 як спадкоємиця за законом успадкувала після померлого чоловіка ОСОБА_8 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 10.10.2008 року за реєстровим № 1-3302, згідно якого ОСОБА_3 як спадкоємиця за законом успадкувала після померлого чоловіка ОСОБА_8 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3.

Визнаноза ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку земельної ділянки (НОМЕР_1) площею 0,0606 га для ведення садівництва, розташованої у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки (НОМЕР_1) у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просили відмовити, та задовольнити в повному обсязі зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 Зазначали, що судом невірно данЬ оцінку наявним в матеріалах справи доказам.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із доведеності права позивачів на відповідні частини спірного майна.

Даний висновок суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовується.

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 195).

Після його смерті залишився заповіт, згідно якого усе належне йому, майно він заповів своїй матері ОСОБА_3 (а.с. 209).

ОСОБА_9 на день смерті належали квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу № Н17-3801 від 4 жовтня 1995 року, зареєстрованого АТ «Харківська товарна біржа «СЛОБОДА» (а.с. 203-

204)та земельна ділянка (НОМЕР_2) площею 0,0616 га для ведення садівництва, розташована у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю сер. НОМЕР_3, виданого виконкомом Харківської міської ради народних депутатів 10.12.1997 року (а.с.

205).

Із заявами про прийняття спадщини 26.12.2000 року до державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Неповнолітня донька померлого - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її мати, як законний представник із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, і тому пропустила передбачений ст. 549 ЦК УРСР строк на прийняття спадщини.

Проте судом у відповідності до вимог ст. 550 ЦК УРСР та ст. 1272 ЦК України встановлені поважні підстави для продовження цього строку. Про наявність спадкового майна позивачам стало відомо в травні 2010 року, оскільки вказана обставина була від них прихована та після розлучення в 1996 році вони проживали окремо - ОСОБА_7 з донькою поза межами Харківської області.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

За загальним правилом частки кожного з подружжя у майні, яке є об'єктом спільної сумісної власності, є рівними (ст. 28 КпІІІС України).

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було укладено 23 січня 1987 року (а.с. 7), розірвано -14 травня 1996 року (а.с. 9). За таких обставин, квартира АДРЕСА_2 була придбана під час зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є об'єктом їх спільної сумісної власності. Про наявність цієї квартири ОСОБА_7 стало відомо в травні 2010 року, що не спростовується матеріалами справи.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано визнано право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_9 залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини цієї квартири.

2вересня 2005 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, якими посвідчувалося її право на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 та на 2/3 частини земельної ділянки НОМЕР_2 по АДРЕСА_6. ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, якими посвідчувалося його право на 1/3 частину зазначеної квартири та на 1/3 частину зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 535 цього ж Кодексу встановлено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Спадкоємцем за заповітом являється мати померлого - ОСОБА_3, право на обов'язкову частку у спадщині мали батько померлого - ОСОБА_8 та неповнолітня донька померлого - ОСОБА_6 Обов'язкова частка неповнолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 складає по 1/9 частині кожному, спадкоємиці за заповітом - 5/18 частин.

Судом першої інстанції у відповідності з вимогами чинного законодавства визнані частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на вищеописане майно.

Задовольняючи вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2 від 11.02.2010 року, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд виходив з вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

У відповідності з ч.З ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Зважаючи на визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих на квартиру АДРЕСА_2, спірний договір визнається недійсним.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.87).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 21.05.1993 року та земельної ділянки (НОМЕР_1) площею 0,0606 га для ведення садівництва, розташованої у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6, яка належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Харківської міської ради народних депутатів 21.10.1999 року.

Окрім того, як встановлено судом, на момент відкриття спадщини померлий також мав право на 1/9 частини квартири АДРЕСА_2.

Померлий залишив заповіт, згідно якого усе належне йому майно він заповів онуку ОСОБА_11, який від спадщини відмовився (а.с. 85). Також від спадщини відмовилася донька померлого ОСОБА_5 (а.с. 84).

10.10.2008року ОСОБА_3 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, якими посвідчувалося її право на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 та на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку НОМЕР_1 у Садівничому товаристві «ХАЗ», розташовану по АДРЕСА_6 Десятою ХДНК не видавалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, у зв'язку з відмовою від спадщини спадкоємця за заповітом, право на спадкування після смерті ОСОБА_8 мали його дружина ОСОБА_3 як спадкоємиця першої черги за законом, донька померлого ОСОБА_5 як спадкоємиця першої черги за законом та онука ОСОБА_6 як спадкоємиця по праву представлення померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_9

Про смерть діда - ОСОБА_8 та наявність спадкового майна ОСОБА_6 стало відомо в 2010 році, оскільки вона мешкає в іншій області.

За таких обставин онука померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 по праву представлення має право на половину спадкового майна, яке залишилося після смерті діда ОСОБА_8, тобто на 1/2 частини земельної ділянки (НОМЕР_1) площею 0,0606 га для ведення садівництва, розташованої у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6 та на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, а також на 1/18 частину квартири АДРЕСА_2. Таким чином всього у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_6 має право на частину у розмірі 1/6.

Право на іншу половину ділянки НОМЕР_1 площею 0,0606 га для ведення садівництва, розташованої у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6 має ОСОБА_3 зв'язку з чим судом правомірно частково задоволений її зустрічний позов.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України стосовно законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Що стосується клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_12, яке надійшло через канцелярію суду, про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з земельної ділянки та квартир, що є предметом судового розгляду, судова колегія апеляційного суду зазначає наступне.

Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.05.2010 року та від 15.07.2010 року забезпечено позов та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_1, а також земельну ділянку НОМЕР_1, розташовану у Садівничому товаристві «Дружба колективів» по АДРЕСА_6.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, питання про скасування заходів забезпечення позову має вирішуватися судом, який постанови рішення у справі, тобто, Дзержинським районним судом м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді