АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 41 (ІУ) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №35», Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області, виконавчий комітет Саксаганської районної ради у м. Кривому Розі як орган опіки та піклування, про усунення перешкод щодо володіння, користування та розпорядження приміщенням, виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням, виселення та вселення в квартиру, посилаючись на відсутність підстав для реєстрації та проживання відповідачів в належній їм на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_1. Просили суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою, виселити їх з квартири та вселити в квартиру позивачів.

Рішенням рішенням РішеенРРпппфффоорр

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Вселено ОСОБА_2, ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.06.2010 року вказане рішення в частині вселення позивачів залишено без змін, а в іншій частині скасовано й справу направлено в цій частині на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, позивачами було подано заяву про залишення без розгляду заявлених ними вимог щодо виселення відповідача ОСОБА_5 зі спірної квартири й ухвалою суду від 10.03.2011 року вказану вимогу залишено без розгляду.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2011 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 задоволено. Знято ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 та виселено з зазначеної квартири.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд невірно застосував до врегулювання спірних правовідносин норми ЦК України, які регулюють право власності, а не ст.ст. 157,162 ЖК України, на підставі яких й повинен бути вирішено спір, неправильно застосовано норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Крім того, задовольнивши позов, суд першої інстанції порушив права неповнолітніх його дітей, які мешкають в цій квартирі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачам по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 8 т.1)

У вказаній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_3

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 319, 391 ЦК України й виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 створює перешкоди у здійснені позивачами права власності щодо належної їм квартири, в якій його зареєстровано, а тому він підлягає зняттю з реєстраційного обліку в ній та виселенню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наявності у ОСОБА_3 права на користування квартирою № 35 у будинку № 49 по вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі просили захистити їх право власності, порушене відповідачем ОСОБА_3 в спосіб усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття зареєстрованого в спірній квартирі відповідача ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в ній та його виселення, у звязку з тим, що ним чиняться перешкоди власникам квартири в її володінні, користуванні та розпорядженні, оскільки в квартирі він не проживає та не сплачує комунальні послуги за користування нею.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Аналогічне розяснення надане й Пленумом Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року.

Однак, вирішуючи спір, суд на порушення вищенаведеного, не встановив характер спірних правовідносин й правову норму, яка підлягає застосуванню до їх врегулювання.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_3 вселився до квартири АДРЕСА_2 у встановленому законом порядку як член сім'ї її власника ОСОБА_4 зі згоди іншого співвласника ОСОБА_2 й набув прав та обовязків, передбачених ст. 156 ЖК України.

Згідно ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку (квартири) передбачені ст.ст. 157, ч.1 ст. 116 ЖК України.

Виселення згідно із ч.1 ст. 116 ЖК України може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Доказів в підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 систематично руйнує чи псує займане ним жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила співжиття, позивачами суду не надано.

Задовольняючи позов в частині вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 386, 391 ЦК України, суд не врахував, що квартира є житлом, а позбавлення житла можливе на підставі вимог закону, який регулює житлові правовідносини, а не на підставі правових норм, якими регулюється право власності в спосіб задоволення негаторного позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що з аналізу діючого житлового законодавства вбачається, що особа, яка зареєстрована в квартирі як член сім'ї її власника не може бути виселена з останньої лише з підстав невиконання нею обовязку зі сплати комунальних послуг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення суду не відповідає вимогам ст..ст. 213, 215 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2011 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №35», Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області, виконавчий комітет Саксаганської районної ради у м. Кривому Розі як орган опіки та піклування, про усунення перешкод щодо володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням, виселення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: