АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 51 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Братіщевої Л.А., Турік В.П.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2011 року по справі за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року голова Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), Первинної профспілкової організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2006 року постановою конференції трудового колективу був прийнятий Колективний договір на 2007-2008 роки, який підписаний відповідачами і на сьогодні діє на підприємстві. Оскільки пункт 9.4.3 зазначеного колективного договору погіршує порівняно з чинним законодавством становище членів профкому та голів цехових комітетів Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не звільнених від виробничих та службових обовязків, обмежуючи можливість виконання ними функціональних статутних обовязків, які виконуються в інтересах робітників підприємства та трудового колективу зі збереженням заробітної плати, просив суд визнати цей пункт в частині ненадання членам профкому і головам цехових комітетів можливості виконувати свої функціональні обовязки зі збереженням заробітної плати та зобовязати відповідачів привести п. 9.4.3 Колективного договору до відповідності з Рекомендаціями № 143 та Конвенцією № 135 МОП та законодавства України з відповідною реєстрацією цих змін у Виконкомі Дзержинської районної у місті ради, урахувавши його пропозицію щодо доповнення п. 9.4.3, викладену в уточненій позовній заяві.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2011 року Первинній профспілковій організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом не надано правової оцінки діям відповідачів в частині протиправного прийняття п. 9.4.3 Колективного договору з порушенням вимог діючого законодавства та Конвенції і рекомендацій МОП, не враховано, що відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» фактично не дає можливості виконувати представниками профспілки позивача зі збереженням заробітної плати свої статутні обовязки. Крім того, судом не взято до уваги, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності» державні органи (у тому числі і суд) повинні забезпечувати реалізацію прав громадян на обєднання в професійні спілки та додержання прав та інтересів профспілок, легалізованих у встановленому законом порядку, держава повинна визнавати профспілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів та співпрацювати з профспілками в їх реалізації, сприяти профспілкам у встановленні ділових партнерських взаємовідносин з роботодавцями та їх обєднаннями.

В запереченнях на апеляційну скаргу представники відповідачів просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» діє зареєстрована у відповідності до норм закону Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», головою якої є ОСОБА_2, який вважає умови Колективного договору на 2007-2008 роки, підписаного адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Первинною профспілковою організацією профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в частині п. 9.4.3 Колективного договору таким, що порушує права представників профспілкових організацій, не звільнених від виробничих та службових обовязків, звужуючи коло їх громадських та уставних обовязків, які виконуються в інтересах робітників підприємства та трудового колективу із збереженням середньої заробітної плати і фактично не дає можливості виконувати представникам профспілки, головою якої він є, своїх функціональних статутних обовязків із збереженням середньої заробітної плати, порушуючи при цьому п. п. 9.1, 10.1 Рекомендації 143 МОП (1971 р.) «Щодо захисту прав представників працівників на підприємствах та можливостей, які їм надаються, ч. 1 ст. 249, ст. 252 КЗпП України, ч. ч. 1, 6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності».

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зміст п. 9.4.3 Колективного договору не суперечить положенням Рекомендації 143 МОП (1971 р.), ч. 1 ст. 249, ст. 252 КЗпП України, ч. ч. 1, 6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності».

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний сприяти створенню належних умов для діяльності первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, положеннями ст. 252 КЗпП України гарантуються можливості для здійснення їх повноважень.

Гарантії для працівників підприємств, обраних до профспілкових органів, передбачені ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності», відповідно до якої, членам виборних профспілкових органів, не звільненим від своїх виробничих чи службових обовязків, надається на умовах, передбачених колективним договором чи угодою, вільний від роботи час із збереженням середньої заробітної плати для участі в консультаціях і переговорах, виконання інших громадських обовязків в інтересах трудового колективу, а також час участі в роботі виборних профспілкових органів, але не менше ніж дві години на тиждень.

Підпункти 9.1, 10.1 Рекомендації 143 МОП (1971 р) містять рекомендації щодо надання представникам працівників на підприємстві потрібного вільного від роботи часу, без втрати заробітної плати чи соціальних та інших допомог, для швидкого й ефективного виконання їх функцій.

Пункт 9.4.3 Колективного договору містить перелік функціональних обовязків членів виборних профспілкових органів, час, який відводиться для їх виконання зі збереженням середньої заробітної плати.

Із змісту цього пункту випливає, що для виконання функціональних обовязків членам виборних профспілкових органів надано значно більше часу зі збереженням заробітної плати ніж передбачено ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності», до того ж, у цьому пункті не зазначено, що перелік викладених у ньому функціональних обовязків і час, що відводиться для їх виконання зі збереженням середньої заробітної плати є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що не включення до пункту 9.4.3 Колективного договору пропозиції позивача щодо надання голові виборного органу профспілкової організації (профкому) підприємства 2 дня на тиждень і 1 дня на місяць для проведення розширеного засідання профкому; членам виборного органу профорганізації (профкому) підприємства 2 дня на місяць; незвільненим від основної роботи членам виборних профспілкових органів додатково надавати час по мірі необхідності зі збереженням заробітної плати; профспілкового навчання (не менше6 днів), участі в засіданнях КТС з метою представлення інтересів членів профкому тощо, не є підставою для визнання протиправним прийняття п. 9.4.3 Колективного договору як такого, що порушує вимоги діючого законодавства, Конвенцій і Рекомендацій МОП.

Не заслуговує на увагу посилання позивача на те, що судом не враховано, що всі уставні профспілкові обовязки , які не включені в перелік п. 9.4.3 Колективного договору, адміністрація підприємства фактично не дає можливості виконувати представникам профспілки позивача зі збереженням середньої заробітної плати, оскільки вимоги щодо недотримання адміністрацією підприємства п. 9.4.3 Колективного договору, Закону України «Про профспілки, їх права і гарантії діяльності» позивачем не заявлялися та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Безпідставні посилання позивача щодо не застосування судом належних норм законів та застосування норм закону, які не поширюються на дані правовідносини, оскільки позивач посилався і наполягав, що п. 9.4.3 Колективного договору прийнято з порушенням п. п. 9.1, 10.1 Рекомендації 143 МОП (1971 р.) «Щодо захисту прав представників працівників на підприємствах та можливостей, які їм надаються», ч. 1 ст. 249, ст. 252 КЗпП України, ч. ч. 1,6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності», суд же дійшов обґрунтованого і вірного висновку, що зміст п. 9.4.3 Колективного договору не суперечить вказаним нормам законів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: