АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/7635/11 Суддя доповідач Івах А.П.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Борової С.А.,

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановила:

У серпні 2007 року ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, на яке відкрилася спадщина внаслідок смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 травня 2005 року.

Неодноразово уточнюючи та доповнюючи позовні вимоги, позивач просила визнати за нею право власності на:

-1/9 частину квартиру № АДРЕСА_1;

-1/6 частину автомобіля Аudі 100, 1989 року випуску, р/н НОМЕР_1;

-1/6 частину автомобіля ГАЗ 31029, 1995 року випуску, р/н НОМЕР_2;

-1/6 частину саморобного транспортного засобу, 1993 року випуску, р/н 6779 XI;

-1/3 частину земельної ділянки площею 0, 1485 га, розташованої за адресою: вул. Харківська, 8, смт. Коротич, Харківський р-н, Харківська обл.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, визнано право власності на: 1/9 частину квартиру № АДРЕСА_1; 1/6 частину автомобіля Аudі 100, 1989 року випуску, р/н НОМЕР_1; 1/6 частину автомобіля ГАЗ 31029, 1995 року випуску, р/н НОМЕР_2; 1/6 частину саморобного транспортного засобу, 1993 року випуску, р/н 6779 XI; 1/6 частину земельної ділянки площею 0, 1485 га, розташованої за адресою: вул. Харківська, 8, смт. Коротич, Харківський р-н, Харківська обл. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в особі її представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину земельної ділянки площею 0, 1485 га, розташованої за адресою: вул. Харківська, 8, смт. Коротич, Харківський р-н, Харківська обл. скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину вказаної земельної ділянки, при цьому посилається на: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія находить доводи апеляційної скарги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

По справі достовірно встановлено, що сторони у справі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5, померлого 23 травня 2005 року.

ОСОБА_3 дружина; ОСОБА_4 син; ОСОБА_1 донька.

Земельна ділянка, розташована по вул. Харківській № 8 у смт. Коротич Харківського району Харківської області серед іншого майна, що належало померлому, є спадковим майном.

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/6 частину спірної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що вона є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки ОСОБА_3., перебуваючи у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, отримав її у власність для будівництва житлового будинку.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

У відповідності до рішення виконкому Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області № 161 від 9 березня 1993 року ОСОБА_5 була передана приватну власність земельна ділянка площею 0, 1485 га, яка розташована на території смт. Коротич по вул. Харківській № 8 Коротичанської селищної ради. Землю передано для будівництва житлового будинку.

На підставі зазначеного рішення селищної ради ОСОБА_5 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-25-66-57284, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Матеріали справи не містять даних про те, що подружжя на земельній ділянці, переданій померлому ОСОБА_5 у власність, побудували житловий будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 18-2 постанови № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19 березня 2010 року, відповідно до положень ст. ст. 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково визнав спірну земельну ділянку спільною сумісною власністю подружжя, що потягло за собою неправильне визначенню частки при визнанні права власності за позивачем в порядку спадкування.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи - є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни, як це передбачається положеннями ст. 309 ЦПК України.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в особі її представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2011 року у частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 травня 2005 року змінити, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 на 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 1485 га, розташованої за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Коротич, вул. Харківська № 8.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: