_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1896/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2011 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Комунального підприємства ОМБТІ та РОН, треті особи: ОСОБА_2 районна адміністрація ОМР, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування пункту рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 районної ради народних депутатів м. Одеси, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, та уточнивши вимоги просить визнати незаконним та скасувати: п.19 Рішення ОСОБА_2 райвиконкому від 17.09.1993 р. № 1075, згідно якого за ОСОБА_3 оформлено право власності на господарчий блок розміром 10,0х9,0м по вул. О. Невського/ріг Чорноморської дороги; реєстраційне посвідчення, видане 28.09.1993 року КП ОМБТІ та РОНна ім*я ОСОБА_3 про реєстрацію гаража по вул. О.Невського/ріг Чорноморської дороги, 82а, а також просить зобов*язати КП ОМБТІ та РОНзняти з реєстрації гараж розміром 10,0х9,0м по вул. О.Невського/ріг Чорноморської дороги, 82а, та видати на її ім*я технічний паспорт на житловий будинок літ. Аз надвірними спорудами: вбиральня літ. З, гараж літ. Л, розташований на земельній ділянці площею 430 кв.м по вул. Олександра Невського, 82. При цьому позивач посилається на те, що 18.06.1993 року її чоловік, ОСОБА_4 купив у ОСОБА_5 12/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Одесі, по вулиці Олександра Невського, № 82 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку та надвірних споруд: Б- літня кухня, Г- сарай, Д- вбиральня, Ж- гараж, розташованих на земельній ділянці площею 902,0 м2. Договір купівлі-продажу засвідчено нотаріусом 18.06.1993р., та право власності за чоловіком позивача зареєстровано 29.09.1993 р. в ОМБТІ та РОН в книзі 236, ст. 88 за реєстровим номером 24184. Після смерті чоловіка позивача, 08 липня 2007 року відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та на 12/25 частин житлового будинку під № 82 по вул. О. Невського в м. Одесі. Позивач на підтвердження права власності в порядку спадкування надала суду рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2008 року у справі № 2-3608/08 за її позовом, згідно з яким за нею визнано право власності на 12/25 частини житлового будинку № 82 по вул. О. Невського в м. Одесі в порядку спадкування за законом.

Позивач також вказує, що реалізувати права власника щодо користування майном не може так як ОСОБА_3 вважає, що гараж та господарчий блок в м. Одесі по вул. О. Невського, буд. 82А належить йому на праві приватної власності. При цьому ОСОБА_3 посилається на п. 19 Рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 районної ОСОБА_2 народних депутатів від 17 вересня 1993 р. № 1075 та Реєстраційне посвідчення, видане Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1993 року. Позивач вважає вказані документи незаконними, в зв*язку з чим змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОМР в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача КП ОМБТІ та РОНв судовому засіданні також позов не визнала, просить відмовити в його задоволені.

Представник третьої особи ОСОБА_2 районної адміністрації ОМР в судовому засіданні 23.06.2011 року позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, в подальшому до судового засідання не з*явилась, повідомлялась, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні 23.06.2011 року позовні вимоги не визнав, предявив зустрічний позов. В подальшому в судове засідання 21.07.2011 року представник ОСОБА_3 не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, будь-яких заяв не надав.

Ухвалою суду від 21.07.2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Вислухавши представників ОМР та КП ОМБТІ та РОН, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, пунктом 19 рішення ОСОБА_2 районної ОСОБА_2 народних депутатів №1075 від 17.09.1993 року було вирішено оформити право власності за ОСОБА_3 на господарчий блок розміром 7,0х6,0 (гараж і сарай), зведений на земельній ділянці площею 10,0х9,0 м (90,0кв.м) по вул. О.Невського/Чорноморська дорога, однак без відповідної правової підстави.

В матеріалах справи міститься наданий суду третьою особою ОСОБА_3 на підтвердження своїх прав на земельну ділянку, на якій з його слів знаходиться його господарський блок та гараж, согласительный договор, укладений 22.02.93р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, з якого вбачається, що ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 в орендне користування на 50 років за 150 тисяч крб. земельну ділянку 0,02 га з належної йому присадибної ділянки /а.с.54/.

Відповідно до ст. 153 ЦК України /в ред. 1963р./ договір вважається укладеним, коли між сторонами в належній формі досягнуто згоди по всім істотним умовам.

Зазначений согласительный договор, на думку суду не містить згоди сторін договору по всім істотним умовам договору та укладений з порушенням встановленого порядку.

Аналізуючи положення цього документа, слід також враховувати, що громадянин ОСОБА_5 взагалі не мав права вирішувати правову долю земельної ділянки, що була надана йому у користування згідно рішення зборів колгоспу ім. К. Лібкнехта.

Суду не надано доказів того факту, що зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України /в ред. 1992 року/ власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Розпоряджаються землею ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві ОСОБА_2 народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

В місті Одесі повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок на той час були надані виконавчому комітету Одеської міської ради, а ОСОБА_2 райвиконком ніколи таких повноважень не мав.

Статтею 19 Земельного кодексу /в редакції 1992р./ передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього кодексу.

Відповідно до ст. 31 Земельного кодексу України /в редакції 1992 року/ вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадилося за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення місцевих ОСОБА_2 народних депутатів. Такого рішення щодо вилучення частини земельної ділянки № 82 по вул. О. Невського для розміщення на ній господарського блоку (гаража) ОСОБА_3 не отримував, тобто земельна ділянка для обслуговування індивідуального гаражу ОСОБА_3 не надавалася.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу /в редакції 1992р./, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

ОСОБА_5 був власником жилого будинку з надвірними спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. О.Невського,82, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 10.06.1993 року, виданим на підставі рішення Виконкому ОСОБА_2 районної ОСОБА_2 народних депутатів №694 /а.с.14/.

18 червня 1993 року між ОСОБА_1, яка діяла від імені ОСОБА_5 на підставі доручення, та ОСОБА_4, чоловіком позивачки, було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 купив 12/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Одесі по вул. О.Невського під №82, та складається в цілому з одного камяного житлового будинку та надвірних споруд: Б- літня кухня, Г- сарай, Д - вбиральня, Ж- гараж, №1 огородження, розташованих на земельній ділянці площею 902 м2 /договір посвідчено18.06.1993р. державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №4-5178, та право власності за ОСОБА_4 зареєстровано 29.09.1993 р. в КП ОМБТІ та РОНвід № 24184 стр 88 кн 236 р 4-5178 /а.с. 15-16/.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2008 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 12/25 частин житлового будинку №82 по вул. О.Невського в м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 08.07.2007 року /а.с.19-20/.

Крім того, з матеріалів справи судом вбачається, що 11 листопада 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Одеса, вул. О.Невського, 82 /а.с. 17/.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність в договорі купівлі-продажу від 18 червня 1993 р. будь-яких застережень щодо обтяження житлового будинку або відповідної земельної ділянки правами третіх осіб (оренда, сервітут тощо), суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що зазначений согласительный договорне створював ніяких юридичних наслідків для ОСОБА_4, а значить і для позивача як його спадкоємиця за законом.

Як вбачається з технічного паспорту на гараж №82А по вул. О. Невського, в графі особливі відміткизазначено: Рішення виконкому ОСОБА_2 від 17.09.1993р. № 1075 про виділення земельної ділянки площею 90 кв.м. /а.с.58/. Проте вказане рішення не містить відомостей про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки /а.с.7-8/.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що земельна ділянка по вул. О. Невського 82, на якій здійснювалось будівництво, була зайнята ОСОБА_3 з порушенням встановленого законом порядку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 386, 391, 392 - 393 ЦК України, ст. 30 ЗК України в редакції 1992 року, ст. 152 ЗК України в редакції 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати п. 19 Рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 районної ОСОБА_2 народних депутатів від 17 вересня 1993 р. № 1075, згідно якого за ОСОБА_3 оформлено право власності на господарський блок розміром 10,0 х 9,0 м по вул. О. Невського-ріг Чорноморської / нині Люстдорфської/ дороги, в м. Одесі.

Скасувати Реєстраційне посвідчення, видане 28.09.1993 року КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомого майна ОСОБА_3 на гараж № 82а по вул. О. Невського/Чорноморської дороги в м. Одесі.

Зобовязати КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомого майназняти з реєстрації гараж по вул. О. Невського/ріг Чорноморської дороги, 82-А, зареєстрований на імя ОСОБА_3.

Зобовязати КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомого майнавидати на імя ОСОБА_1 технічний паспорт на житловий будинок літ. Аз надвірними спорудами: вбиральня літ. З, гараж літ. Л, розташований на земельній ділянці площею 430 кв.м по вул. Олександра Невського, 82, в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя : Васильків О. В.