Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2011 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Вайсенштейн А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АКІБ «Укрсиббанк» про розірвання кредитного договору № 0 від 28 вересня 2007р. Позивач як на підставу своїх вимог посилався на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні кредитного договору, а саме на зростання курсу долара США по відношенню до гривні, що є наслідком світової економічної кризи, а також на втрату позивачем роботи та народження другої дитини, що призвело до значного погіршення його матеріального стану, що він не міг передбачити.

Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали повністю. Зазначили, що вказані обставини відбулися поза волі позивача, з незалежних від нього обставин та мають істотне значення для виконання зобов`язань за спірним кредитним договором.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також просили про задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, за повідомленням позивача не змогла зявитися до суду в зв`язку з доглядом за малолітніми дітьми.

Ухвалою суду справа розглянута за відсутності третьої особи ОСОБА_2 , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

28 вересня 2007 року між позивачем та АКІБ«Укрсиббанк» (далі перейменовано у ПАТ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати йому крредитні кошті на придбання нерухомості в розмірі 29390 доларів США строком до 28 вересня 2028 року зі сплатою за користування кредитом 11,3% річних.

Пунктом 1.1. зазначеного кредитного договору встановлено, що позичальник (позивач) усвідомлює можливість виникнення курсових різниць/коливань валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використання за цільовим призначенням, внаслідок чого може виникнути потреба у доплаті позичальником за рахунок власних коштів повної вартості продукції, яку останній придбаває за рахунок кредитних коштів банку.

28 вересня 2007 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та АКІБ «Укрсиббанк» укладені договори поруки, відповідно до умов яких поручителі поручаються перед банком за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 28 .09.2007р.

28 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладений договір іпотеки, відповідно до умов яких позивач передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором від 28 .09.2007р., кошти за яким бралися саме на придбання цієї квартири.

В подальшому 30 січня 2009 року між сторонами укладена Додаткова угода № 2 (за згодою поручителів) до кредитного договору щодо зміни схеми погашення кредиту, продовжено термін його дії до 2038 року та змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу в зв`язку з реструктуризацією заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а згідно з п.1 ч.1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Частиною 1 ст. 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Розірвання (зміна) договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов : а) -в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; б)- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; в) - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; г)- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем не доведено як наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, так і те, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України.

В силу вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст..625 ЦК України).

Отже, позивач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Оскільки ОСОБА_1 належних та допустимих доказів того, що він звертався до банку в установленому порядку, офіційно щодо розірвання договору за взаємною згодою сторін, суду не надано, а також не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, то підстави для задоволення його позовних вимог про розірвання кредитного договору відсутні.

Так, зростання курсу долара США, як валюти кредиту, не є підставою для розірвання кредитного договору від 28.09.2007р., оскільки у позичальника ОСОБА_1 існувала можливість передбачити в момент укладення кредитного договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації, про що прямо зазначено в договорі і з чим він погодився своїм підписом, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Окрім зазначеного, позивачем не доведено, якими саме обставинами керувалися обидві сторони при укладенні оспорюваного кредитного договору , не доведено, в чому саме ці обставини змінились і чому зміна обставин є істотною, а також не доведено впевненість сторін у момент укладення кредитного договору в тому, що така зміна обставин, як-то: зміна курсу долара США по відношенню до гривні, втрата місця роботи (при чому з копії трудової книжки позивача вбачається, що він звільнився за власним бажанням), народження другої дитини, не настануть і не можуть настати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст. 294-296 ЦПК України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Гуденко