Справа № 2-116
РІШЕННЯ

Іменем України

9 лютого 2011 року Охтирський міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого -судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

її представника ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,

Встановив:

26.11.2010 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що мала у власності золоті вироби -золотий ланцюжок, який придбала в липні 2006 року з рук та хрестик, який придбала в магазині „Ромашка" в серпні 2008 року. З 1999 року в неї на квартирі проживав ОСОБА_5, який у серпні 2008 року покинув квартиру без повідомлення її як власника квартири. Після того зник золотий хрестик та ланцюжок. 04.07.2010 року випадково свій ланцюжок та хрестик вона побачила на ОСОБА_3 та зірвала їх з неї. Після проведення перевірки золоті вироби були їй повернуті, а потім її повідомили, що вона повинна їх повернути. Так як золоті вироби були придбані нею особисто, вона їх ніяким чином не відчужувала, просить визнати за нею право власності на золотий ланцюжок вартістю 3318 грн. та золотий хрестик, вартістю 1267 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 повернути належне їй особисте майно: золотий ланцюжок вартістю 3318 грн. та золотий хрестик, вартістю 1267 грн., стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги.

Відповідачка позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що золотий ланцюжок та хрестик належали ОСОБА_5 і він особисто їй їх подарував, після того, як ОСОБА_1 на грунті неприязних відносин після сварки порвала її золотий ланцюжок. На даний час органами внутрішніх справ проводиться перевірка з приводу того, що ОСОБА_1 зірвала з її шиї належний їй ланцюжок з хрестиком.

Третя особа ОСОБА_5 заперечив проти заявлених вимог, зазначивши, що золотий ланцюжок був придбаний для нього в 2006 році, на той час вони з позивачкою проживали спільно. Хрестик придбали 20.08.2008 року і ОСОБА_1 подарувала йому хрестик на день народження. Ці речі були придбані для нього і він ними користувався. Через кілька днів після свого дня народження він пішов від ОСОБА_1 Ланцюжок та хрестик залишалися на ньому. До листопада-грудня 2008 року він ці речі носив, а потім подарував їх ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її сестрою. 20.08.2008 року святкували день народження ОСОБА_5, куди їх з чоловіком теж запросили. На дні народження у них було прийнято дарувати гроші, тому вони теж дарували гроші. Потім зі слів ОСОБА_1 їй стало відомо, що ОСОБА_5 пішов і забрав з собою її золоті речі ланцюжок і хрестик. Влітку 2010 року ОСОБА_5 дзвонив і повідомив, що ОСОБА_1 зірвала з шиї ОСОБА_3 ланцюжок. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спілкувалися протягом 15 років. ОСОБА_5 не носив золотих речей. Ланцюжок і хрестик придбавалися для ОСОБА_1 Взагалі ОСОБА_1 дуже любить золоті речі і багато їх має.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в 2006 році ОСОБА_1 здала на лом золотий ланцюжок сина і, доплативши кошти, придбала ланцюжок собі. В 2008 році вони разом придбавали в магазині «Ромашка»золотий хрестик. Ці золоті вироби вона носила. Коли ОСОБА_5 пішов, вона повідомила, що він забрав ці золоті речі. На дні народження було прийнято дарувати гроші, а потім кожен придбавав ту річ, яка йому необхідна. Чи носив ОСОБА_5 золоті речі -вона не звертала уваги.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що її запрошували на день народження до ОСОБА_5 Були присутні ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_3 і тоді ніхто ніяких золотих речей не дарував. Коли ОСОБА_5 пішов, ОСОБА_1 сказала, що пропали її золоті речі. Взагалі у ОСОБА_1 багато золотих речей.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_1 23 роки. Коли ОСОБА_5 пішов, ОСОБА_1 повідомила, що зник ланцюжок, але до міліції вона не стала звертатися. В той день, 04.07.2010 року, ОСОБА_1 торгувала, була схвильована. Пішла до ОСОБА_3 побачила на її шиї свій ланцюжок та зірвала його, а після цього звернулася до міліції. Після того, як у 2006 році ОСОБА_1 придбала ланцюжок, вона його носила. ОСОБА_5 золотих речей не носив.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що його мати ОСОБА_1 подарувала йому на 18 років золотий ланцюжок, однак він виявився неякісним, тому вона обміняла цей ланцюжок на інший. Хрестик придбали у магазині «Ромашка». Він не бачив, щоб ОСОБА_5 носив золоті вироби. На дні народження ОСОБА_5 20.08.2008 року дарували гроші. Коли невдовзі ОСОБА_5 пішов, зникли золотий ланцюжок та хрестик.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з 2000 року знає ОСОБА_5 та ОСОБА_1, так як дружили сім'ями. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом проживали, займалися торгівлею. Золотий ланцюжок ОСОБА_5 носив постійно, а хрестик у нього з'явився 2-3 роки назад. Після дня народження ОСОБА_1 та ОСОБА_5 приходи до неї та повідомили, що подарували ОСОБА_5 золотий хрестик.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в 2008 році його запрошували на день народження ОСОБА_5 З розмови він зрозумів, що ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 золотий хрестик. Чи носив ОСОБА_5 золоті прикраси - уваги не звертав.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що в 2007 році працювала продавцем в магазині в с. Мала Павлівка і ОСОБА_5 завозив туди молочні продукти. Вона звернула увагу, що в того на шиї був чоловічий золотий ланцюжок.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 19.09.2008 року вона запрошувала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на свій день народження і у ОСОБА_5 на шиї був золотий ланцюжок і хрестик. Десь 3-4 червня 2008 року на дні народження ОСОБА_3 бачила ОСОБА_5, у якого на шиї був золотий ланцюжок.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що в 2006 році зверталася за допомогою до ОСОБА_5, щоб перевезти речі. Вони приїжджали разом із ОСОБА_1 У ОСОБА_5 був золотий ланцюжок, досить широкий, однак впізнати його вона не змогла б.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Між сторонами виникли правовідносини щодо права власності на майно та його захист.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Положеннями ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Сторони не оспорюють, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тривалий час проживали в одній квартирі. З 26.08.2008 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 не проживає.

Встановлено, що золотий ланцюжок був придбаний у 2006 році, а золотий хрестик у 2008 році під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5

ОСОБА_1 не надані докази придбання спірних золотих виробів за свої власні кошти і саме для власного використання.

Нею надані ярлики до золотих виробів -підвіски з золота 585 проби, масою 3,63 г, вартістю 799 грн., та ланцюжка з золота 585 проби, довжиною 55 см, вагою 11,85 г, вартістю 264 грн., однак суду не надані докази, що ці ярлики відповідають саме золотим виробам, про які зазначає позивачка, тим більше, з показів свідків вбачається, і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 придбавала та має значну кількість золотих виробів.

Крім того, після того, як ОСОБА_5 пішов з квартири ОСОБА_1, остання з приводу зникнення власних речей до органів внутрішніх справ не зверталася. Також вона не зазначає про зникнення інших речей, крім спірного золотого ланцюжка та хрестика. ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до ОСОБА_5 з приводу повернення належного їй майна, враховуючи, що сторони проживали в одному місті і зустрічалися, що не оспорюють, чи до суду у разі виникнення між нею та ОСОБА_5 спору щодо належності майна. Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 погодилася з наявністю у ОСОБА_5 права на зазначені речі.

ОСОБА_1 не заявляла про свої права на золоті речі до інциденту між нею та ОСОБА_3

З постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2010 року по справі № 1-350/2010 р. вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за те, що 04.07.2010 року близько 14 години 50 хвилин біля кіоску № 51 на території ринку по вул. Червоноармійська м. Охтирка Сумської області, умисно, з прикладенням фізичного зусилля, з метою заволодіння золотим ланцюжком з хрестиком та заподіяння фізичного болю та насилля, рукою зірвала з ОСОБА_3 золоті ланцюжок з хрестиком, заподіявши останній подряпини на шиї, завдавши тілесних ушкоджень, фізичного болю та страждань. Оскільки було встановлено, що ОСОБА_1 не мала на меті заподіяння тілесних ушкоджень, а її метою було заволодіння майном, постановлено по справі за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України провести досудове слідство.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 склалися неприязні стосунки на ґрунті особистісних взаємовідносин. Подання позову до суду про визнання права власності на майно після порушення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності є способом захисту останньої.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачкою не надано беззаперечних доказів виникнення у неї права власності на майно, відсутні підстави для задоволення позову як в частині визнання права власності на золоті прикраси, так і в частині витребування їх від відповідача, оскільки право на витребування майна має лише його власник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 387 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В. М. Ільченко