КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-489/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої у справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі - Кошурко Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 ,

за участю відповідача - ОСОБА_3 ,

за участю 3-ї особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та авто гаражного кооперативу «Ретро» про усунення перешкод у користуванні авто гаражним боксом, де третіми особами виступають ОСОБА_4 , Миколаївська міська рада та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , авто гаражного кооперативу «Ретро» та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу авто гаражного боксу дійсним, визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 та авто гаражного кооперативу «Ретро», уточнивши який, просив суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні авто гаражним боксом № НОМЕР_1 шляхом звільнення авто гаражного боксу № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро» та видати ключі від авто гаражного боксу № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро» та зобов`язати правління авто гаражного кооперативу «Ретро» не чинити перешкод у користуванні авто гаражним боксом № НОМЕР_1 , а також просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати та 750 грн. витрат на правову допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що він є членом авто гаражного кооперативу «Ретро», що підтверджується рішенням Корабельної районної ради народних депутатів № 51 від 17.05.1996 року та користувався авто гаражним боксом № НОМЕР_1 . У 2006 році до нього звернувся чоловік відповідачки ОСОБА_5 з проханням продати йому авто гаражний бокс № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро», на яке він дав згоду. Але у зв`язку із відсутністю коштів на оформлення договору - купівлі продажу, вони домовилися про те, що він передає відповідачці ОСОБА_3 у користування авто гаражний бокс № НОМЕР_1 , свою абонентську книжку за якою вона повинна здійснювати оплату за користування авто гаражним боксом, а оформлення угоди вони проведуть пізніше. Зазначає, що на теперішній час авто гаражним боксом № НОМЕР_1 користується відповідачка ОСОБА_3 , договір купівлі - продажу між ними не оформлено, крім того, абонентську книжку на оплату за користування авто гаражним боксом № НОМЕР_1 на його ім`я анульовано та виписана нова абонентська книжка на ім`я відповідачки. На всі його прохання звільнити авто гаражний бокс відповідачка відповідає відмовою, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо користування авто гаражним боксом.

29 вересня 2010 року відповідачка звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, до ОСОБА_1 , авто гаражного кооперативу «Ретро» та ОСОБА_4 , в якій просила суд визнати дійсним договір купівлі - продажу авто гаражного боксу № НОМЕР_1 , укладений між нею та ОСОБА_1 ; визнати за нею право власності на спірний авто гаражний бокс; визнати дії авто гаражного кооперативу «Ретро» щодо неприйняття її в члени авто гаражного кооперативу неправомірними, зобов`язавши авто гаражний кооператив «Ретро» виключити ОСОБА_1 із членів кооперативу на підставі її правомірного набуття членства у кооперативі; стягнути з авто гаражного кооперативу «Ретро» матеріальну шкоду у розмірі 70 грн. та з ОСОБА_1 - моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка за зустрічним позовом зазначила, що у жовтні 2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 в усній формі було укладено договір купівлі - продажу авто гаражного боксу № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро», відповідно до умов якого, вона передала відповідачу 1300 дол. США, а відповідач написав заяву про вихід із членів авто гаражного кооперативу та передав їй абонентську книжку. Оскільки на даний час договір купівлі - продажу авто гаражного боксу нотаріально не оформлений та відповідач за зустрічним позовом ухиляється від його нотаріального посвідчення, хоча усі умови договору сторонами виконано, просила суд визнати його дійсним. Крім того, оскільки вона написала заяву про вступ до авто гаражного кооперативу «Ретро», сплатила вступний внесок та з жовтня 2006 року і по теперішній час сплачує щорічні членські платежі, просить суд визнати дії авто гаражного кооперативу «Ретро» щодо неприйняття її в члени авто гаражного кооперативу неправомірними, зобов`язавши авто гаражний кооператив «Ретро» виключити ОСОБА_1 із членів кооперативу на підставі її правомірного набуття членства у кооперативі. Посилаючись на те, що позивач за первісним позовом своєю неправомірною поведінкою спричинив розлад у її сім`ї, спричинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює у грошовому еквіваленті в сумі 5000 грн. Також просила суд стягнути з авто гаражного кооперативу «Ретро» матеріальну шкоду у розмірі 750 грн., які вона витратила на захист свого порушеного права у зв`язку із зверненням до адвоката.

Ухвалою суду від 03.11.2010 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним та залучено до участі у справі у якості третьої особи Миколаївську міську раду.

Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали та просили задовольнити, зустрічний позов не визнали та просили відмовити в задоволенні, оскільки позивачкою за зустрічною позовною заявою не надано доказів на підтвердження того, що між ними було укладено договір купівлі - продажу авто гаражного боксу, та не дотримано процедуру щодо набуття членства в авто гаражному кооперативі «Ретро».

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача - авто гаражного кооперативу «Ретро» Гук О.М. у судовому засіданні зазначив, що на час розгляду справи ОСОБА_3 не є членом авто гаражного кооперативу «Ретро», однак сплачує щорічні членські платежі; відомостей щодо виключення ОСОБА_1 із членів авто гаражного кооперативу немає, а тому просив прийняти рішення на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник Миколаївської міської ради -Татаренко Н.С., поросила суд слухати справу у її відсутність та прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали по справі, надавши належну оцінку показанням свідків, суд знаходить первісний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом авто гаражного кооперативу «Ретро», що підтверджується рішенням Корабельної районної ради народних депутатів № 51 від 17.05.1996 року, протоколом авто гаражного кооперативу «Ретро» від 25.121995 року та користувався авто гаражним боксом № НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 376 ЦК України, за власником або користувачем земельної ділянки може бути визнано право власності на майно, яке самовільно побудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності.

Згідно пп. а) п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.06.1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 , за згоди позивача користується авто гаражним боксом № НОМЕР_1 з жовтня 2006 року та має посвідчення члена авто гаражного кооперативу «Ретро». На теперішній час відповідачка відмовляється на вимогу позивача за первісним позовом звільнити зазначений авто гаражний бокс, оскільки вважає, що вона придбала його за договором купівлі - продажу, укладеного між нею та ОСОБА_1 у простій усній формі, передавши позивачу 1 300 дол. США.

Факт користування авто гаражним боксом № НОМЕР_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також представник відповідача - голова авто гаражного кооперативу Гук О.М.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до розділу 4 п. З Статуту авто гаражного кооперативу «Ретро», який діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, прийняття у члени кооперативу здійснюється на підставі власно поданої заяви громадянина загальними зборами. В необхідних випадках до заяви додається договір відчуження гаражу, посвідчений в установленому порядку.

Із досліджених судом доказів встановлено, що протоколів про виключення ОСОБА_1 із членів кооперативу та про вступ (включення) ОСОБА_3 в члени кооперативу немає. Твердження позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 про те, що нею подавалася заява про вступ у члени авто гаражного кооперативу знайшли своє підтвердження у судовому засіданні - зазначений факт підтвердив відповідач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 , який на той час був головою авто гаражного кооперативу.

Однак ОСОБА_3 не дотримано процедуру щодо набуття членства в авто гаражному кооперативі «Ретро», відповідно до положення Статуту авто гаражного кооперативу «Ретро», який діяв на той час, а тому зустрічні позовні вимоги у частині визнання дій авто гаражного кооперативу «Ретро» щодо неприйняття її в члени авто гаражного кооперативу неправомірними та зобов`язання авто гаражного кооперативу «Ретро» виключити ОСОБА_1 із членів кооперативу на підставі її правомірного набуття членства у кооперативі не підлягають задоволенню.

Крім того, із довідки, яка надана головою авто гаражного кооперативу «Ретро» та яка міститься у матеріалах справи та як пояснив у судовому засіданні голова авто гаражного кооперативу ОСОБА_11 , у 2006 році за ОСОБА_3 відмічено вступний внесок в сумі 100 грн. у книзі реєстрації членських внесків, однак він відсутній у касовій книзі авто гаражного кооперативу за даний період.

Що стосується зустрічних позовних вимог в частині визнання дійсним договору купівлі - продажу авто гаражного боксу № НОМЕР_1 , то даний договір між сторонами укладений не міг бути, бо ОСОБА_1 не є його власником, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 4361 від 28.04.2011 року, відповідно до якої право власності на авто гаражний бокс № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро» не зареєстровано.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 649 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. Крім того, не ставиться питання про визнання угоди дійсною. А згідно п. 4 ч. 1 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частино 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрував своє право власності на авто гаражний бокс, що унеможливлює його реалізацію.

Також не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди, оскільки відсутні правові підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які визначені в ст. 23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України та в частині стягнення з авто гаражного кооперативу «Ретро» 750 грн. матеріальної шкоди, оскільки оплата послуг адвоката не відноситься до матеріальної шкоди у розумінні цивільного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити первісний позов в повному обсязі та відмовити у повному обсязі в задоволенні зустрічного позову.

Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 375 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 208-209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та авто гаражного кооперативу «Ретро» про усунення перешкод у користуванні авто гаражним боксом, де третьою особою виступає ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 звільнити авто гаражний бокс № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро» та видати ключі від авто гаражного боксу № НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «Ретро» ОСОБА_1 .

Зобов`язати правління авто гаражного кооперативу «Ретро» не чинити перешкод у користуванні авто гаражним боксом № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 грн. 25 коп., 15 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та 375 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з авто гаражного кооперативу «Ретро» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 грн. 25 коп., 15 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та 375 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , авто гаражного кооперативу «Ретро» та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу авто гаражного боксу дійсним, визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.А.Чернявська