Справа № 4-с-8/2011
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.
01 квітня 2011 року. Жовтневий районний суд м. Маруіполя у складі головуючого судді Степанової С.В., при секретарі Горустович К.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського управління юстиції,
В С Т А Н О В И В :
Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»(ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз») звернулося до суду зі скаргою на постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського управління юстиції (Жовтневого відділу ДВС МУЮ) про стягнення з нього виконавчого збору від 11.01.2011 року за виконавчими листами, які видані Жовтневим районним судом м. Маріуполя, Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, Приморським районним судом м. Маріуполя та апеляційним судом Донецької області.
31.01.2011 року ухвалою суду відкрито провадження по скарзі ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на постанови Жовтневого відділу ДВС МУЮ про стягнення з заявника виконавчого збору за виконавчими листами, які видані Жовтневим районним судом м. Маріуполя та апеляційним судом Донецької області на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя про стягнення виконавчого збору від 11.01.2011 року ВП № 7935623, ВП № 7879779, ВП № 8070078, ВП № 7879910, ВП № 7880199, ВП № 7880363, ВП № 7880453, ВП № 7880648, ВП № 7880790, ВП № 7880732, оскільки відповідно до ст. 384 ЦПК України, скарга на рішення державного виконавця подається до суду, який видав виконавчий збір.
В скарзі зазначено, що відповідно до ст. 3.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»від 23.06.2005, № 2711-IV та п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Процедура погашення заборгованості закінчилася 01.01.2011 року. У звязку з закінченням процедури погашення заборгованості 11.01.2011 року Жовтневим відділом ДВС МУЮ були виставлені платіжні доручення по стягненню с заявника виконавчого збору у розмірі 1561 гривень. Вказана сума була перерахована за меморіальними ордерами отримувачу, а саме Жовтневому відділу ДВС МУЮ. Вважає, що державний виконавець повинен був при винесенні постанов про поновлення виконавчих проваджень по стягненню з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»встановити строк для добровільного виконання рішень суду.
Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи скарги підтримав та пояснив, що з 13.01.2011 року процедуру погашення заборгованості продовжено. Вказав, що рішення по відкритих, а потім зупинених виконавчих провадженнях ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»не виконав добровільно та вважав, що державний виконавець повинен був при поновленні виконавчих проваджень 11.01.2011 року повторно надати підприємству строк до 10 днів або 7 днів для добровільного виконання рішень суду і стягнути виконавчий збір лише у тому випадку, якщо б підприємство не виконало їх у зазначений повторно строк.
Представник Жовтневого відділу ДВС МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти доводів скарги, про що також надала письмові заперечення. Вказала, що згідно приписів ст. ст. 383, 384 ЦПК України скарга на дії або бездіяльність державних виконавців подається до суду, який видав виконавчий документ. Тому вважає вірним, що суд відкрив провадження у справі лише по оскарженню тих постанов, які були винесені саме Жовтневим районним судом м. Маріуполя. Зазначила, що сума виконавчого збору за примусове виконання рішень Жовтневого районного суду м. Маріуполя складає 823 гривні 04 копійки. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення лише один раз і лише в постанові про відкриття виконавчого провадження та Закон України «Про виконавче провадження»після поновлення виконавчого провадження не передбачає надання строку для добровільного виконання рішення суду. Так, за виконавчим листом № 2-608 про стягнення на користь ОСОБА_3 строк для добровільного виконання встановлено до 28.06.2008 року; за 2 виконавчими листами № 2-1401 про стягнення на користь ОСОБА_4 строк для добровільного виконання встановлено до 05.09.2007 року; за виконавчим листом № 2-3635 про стягнення на користь ОСОБА_5 строк для добровільного виконання встановлено до 25.08.2007 року; за виконавчим листом № 2-303 про стягнення на користь ОСОБА_6 строк для добровільного виконання встановлено до 26.04.2007 року; за виконавчим листом № 2-909 про стягнення користь ОСОБА_7 строк для добровільного виконання встановлено до 26.12.2006 року; за виконавчим листом № 2-909 про стягнення з ВАТ «Маріупольгаз»на користь держави строк для добровільного виконання встановлено до 01.06.2006 року; за виконавчим листом № 2-657 про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на користь ОСОБА_8 строк для добровільного виконання встановлено до 22.04.2006 року. Усі постанови про відкриття виконавчих проваджень надсилалися боржнику простою кореспонденцією. Жодне з цих рішень суду в строк, встановлений для добровільного виконання боржником виконано не було. Вважає, що посилання скаржника на те, що ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»був позбавлений можливості добровільно виконати рішення судів безпідставні, оскільки в термін з 01.01.2011 року по 11.01.2011 року боржник мав можливість самостійно виконати рішення судів, але не зробив цього. Крім того, зазначила, що сума стягнутого виконавчого збору за платіжним дорученням № 58 від 08.02.2011 року була перерахована на користь державного бюджету та на сьогоднішній день не знаходиться на депозитному рахунку Жовтневого відділу ДВС МУЮ, тому повернути її заявнику не можливо. А виконавчі провадження про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та держави станом на 17.03.2011 року закінчені на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»в редакції 1999 року, а виконавче провадження про стягнення на користь ОСОБА_7 зупинено на підставі п. 11 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Також, зазначила, що відповідно до ст. 387 ЦПК України, суд може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними, а ні незаконними, як вказано у скарзі заявника.
Судом встановлено, що на виконанні в Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ знаходилися виконавчі листи № 2-608 від 20.02.2008 року, № 2-1401 від 11.05.2007 року, № 2-1401 від 11.05.2007 року, № 2-3635 від 13.03.2007 року, № 2-303 від 15.01.2004 року, № 2-909 від 02.11.2004 року, № 2-909 від 02.11.2004 року, № 2-657 від 02.11.2005 року, № 2-657 від 08.11.2005 року, № 2-5979 від 12.01.2004 року про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»грошових коштів.
Постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-608 про стягнення на користь ОСОБА_3 строк для добровільного виконання встановлено до 28.06.2008 року (а.с. 78); постановами про відкриття виконавчих проваджень за 2 виконавчими листами № 2-1401 про стягнення на користь ОСОБА_4 строк для добровільного виконання встановлено до 05.09.2007 року (а.с. 71, 72); постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3635 про стягнення на користь ОСОБА_5 строк для добровільного виконання встановлено до 25.08.2007 року (а.с. 61); постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-303 про стягнення на користь ОСОБА_6 строк для добровільного виконання встановлено до 26.04.2007 року (а.с. 63); постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-909 про стягнення на користь ОСОБА_7 строк для добровільного виконання встановлено до 26.12.2006 року (а.с. 66); постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-909 від 02.11.2004 року про стягнення з ВАТ «Маріупольгаз»на користь держави строк для добровільного виконання встановлено до 01.06.2006 року (а.с. 75); постановами про відкриття виконавчих проваджень за 2 виконавчими листами № 2-657 про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на користь ОСОБА_8 строк для добровільного виконання встановлено до 22.04.2006 року (а.с. 87, 88); постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-5979 від 03.11.2006 року про стягнення на користь ОСОБА_9 строк для добровільного виконання встановлено до 11.11.2006 року (а.с. 81).
Усі постанови про відкриття виконавчих проваджень надсилалися боржнику простою кореспонденцією відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Жодний з виконавчих листів, по яким було відкрито виконавче провадження в строк, встановлений для добровільного виконання боржником виконано не було.
Вказані виконавчі провадження були зупинені на підставі п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».(а.с. 60, 62, 64, 65, 69, 70, 74, 77, 80, 85).
Постановами від 11.01.2011 року державний виконавець поновила зупинені виконавчі провадження. (а.с. 28-35).

Постановами від 11.01.2011 року державний виконавець стягнула з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»виконавчий збір, який за платіжним дорученням № 58 від 08.02.2011 року було перераховано на користь державного бюджету (а.с. 28-35, 55).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»в редакції, яка діяла на час провадження виконавчих дій (Закону України «Про виконавче провадження») державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 15 статті 34 до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Відповідно до п. 2 ч. 1 глави 11 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження»на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону (зупиняються заходи примусового виконання рішень), крім виконання рішень про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 10 листопада 2005 р. № 568 за № 139 Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» дійсно було включено до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Усі виконавчі провадження, крім виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-608 про стягнення на користь ОСОБА_3, були зупинені у 2007 році, коли процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діяла до 1 січня 2008 року.

Пунктом 18 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік»внесені зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а саме у пункті 3.4 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»цифри та слова "1 січня 2008 року" замінено цифрами та словами "1 січня 2009 року". ОСОБА_10 Конституційного ОСОБА_5 України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Згідно п. 5.4 Рішення Конституційного ОСОБА_5 України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 Конституційний суд України вважає, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Лише п. 10 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 03.06.2008 року № 309-VI було внесені зміни до п.3.4 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2009 року.

Тобто, за період з 22.05.2008 року до 03.06.2008 року у заявника була можливість виконати рішення судів за виконавчими листами, по яких було відкрито виконавче провадження, у звязку з тим, що за вказаний період процедура погашення заборгованості не діяла.

Крім того, згідно п. 3.4 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»в редакції станом на 01.01.2011 року процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діяла до 1 січня 2011 року. Постанови державного виконавця Жовтневого відділу ДВС МУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору, які оскаржуються, були винесені 11.01.2011 року, тобто у заявника також була можливість виконати рішення судів за виконавчими листами, по яких були відкрити виконавчі провадження, з 01.01.2011 року по 11.01.2011 року, у звязку з тим, що за вказаний період процедура погашення заборгованості не діяла.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження»у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець може призначити новий строк для виконання лише у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Виходячи з аналізу Закону України «Про виконавче провадження»вбачається, що цей закон регулює дії органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, по примусовому виконанню рішень судів та інших органів. Тому, коли виконавче провадження зупинено, ч. 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»вказує саме на заборону державному виконавцю проводити будь які дії по примусовому виконанню рішення суду та інших органів (посадових осіб) та не забороняє боржнику добровільно виконати рішення суду та інших органів (посадових осіб).

У звязку з викладеним, суд вважає, що оскаржувані постанови, прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника не було порушено, тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 387 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 24, 30, 36, 46, 85 Закону України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

Скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»на постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 11.01.2011 року ВП № 7935623, ВП № 7879779, ВП № 8070078, ВП № 7879910, ВП № 7880199, ВП № 7880363, ВП № 7880453, ВП № 7880648, ВП № 7880790, ВП № 7880732 залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя