Справа № 2-287/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Коршак О.В.

за участю прокурора - Льовіна К.В.

представника Служби у справах дітей Южноукраїнської міської

ради Миколаївської області - ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення її опікуном над онукою.

Позовні вимоги мотивує тим, що її донька ОСОБА_4 11 лютого 2000 року народила онуку ОСОБА_6, батьком якої є ОСОБА_5. ОСОБА_7 зареєстрована за її місцем проживання з дня народження, а з 5 років постійно проживає у неї, оскільки її батьки ведуть аморальний спосіб життя, вихованням доньки не займаються, добровільно ніякої допомоги дитині не надають, від виконання своїх обовязків по вихованню дитини ухиляються, не цікавляться життям дитини, її здоровям, духовним розвитком, що і стало причиною звернення до суду із вищезазначеним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та пояснила, що у її доньки ОСОБА_4 від цивільного шлюбу з ОСОБА_5, 11 лютого 2000 року народилася донька ОСОБА_6. Відповідачі ніякої допомоги на утримання дитини не надають. Про фізичний та духовний розвиток дитини не піклуються, підготовкою дитини до самостійного життя не займаються, не забезпечують дитині належне харчування та медичний догляд, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, що свідчить про їх самоусунення від участі в вихованні дитини. Вона зі своїм чоловіком займається вихованням дитини, піклуються та турбуються про стан її здоровя, матеріально забезпечують, створюючи всі належні умови для нормального розвитку та навчання дитини. Зазначила, що на даний час місце проживання відповідачки ОСОБА_4 їй не відоме, оскільки остання веде аморальний спосіб життя. Відповідач ОСОБА_5 проживає в м.Южноукраїнську, але не займається вихованням дитини. Вважає, що в інтересах дитини, доцільно позбавити останніх батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, а також призначити її опікуном над онукою.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала доводи своєї довірительки та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_8, які займаються її вихованням та утриманням. Батьки участі у її вихованні та утриманні не приймають, не цікавляться її життям та не спілкуються з нею.

Суд вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, думку прокурора, представника Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, малолітньої ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позбавлення батьківських прав це не тільки спосіб захисту прав та інтересів дитини, а й тягне за собою негативні наслідки для батьків, позбавлених батьківських прав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в цивільному шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15), її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Висновком органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради, підтверджується та обставина, що ОСОБА_6 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_8, які надають їй всі необхідні умови для проживання, а батьки ОСОБА_9 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухиляються від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини, не займаються її утриманням та вихованням, не піклувався про стан здоровя доньки.

Ст. 150 СК України передбачає обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

На обсяг батьківських прав та обовязків не впливає та обставина, що один із батьків або навіть обоє проживають окремо від дитини.

Та обставина, що відповідачі цих обовязків не виконують, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не приймають участі у вихованні, не піклуються про стан її здоровя та не проявляють до доньки щонайменшої батьківської турботи, не надають матеріальної допомоги на її утримання, тобто самоусунулися від виконання батьківських обовязків.

Представник Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради також дійшов висновку про те, що відповідачів має бути позбавлено батьківських прав відносно їх доньки ОСОБА_6.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, так, як вважає його достатньо обґрунтованим та таким, що у даному випадку не суперечить інтересам дитини.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

За правилами ст. 243 СК України, над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

При розгляді справи було встановлено, що малолітня ОСОБА_6 дійсно позбавлена батьківського піклування, а її вихованням, утриманням та навчанням займається її бабуся. Але подання органу опіки та піклування про призначення опікуном малолітньої її бабусі ОСОБА_3 до суду не надходило.

В силу ст. 61 ЦК України, опіка над малолітньою особою встановлюється органом опіки та піклування, крім випадків, встановлених ч. 1 та ч. 2 ст. 60 ЦК України.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині призначення її опікуном над її малолітньою онукою не підлягають задоволенню, так як вирішення такого питання відноситься до компетенції органу опіки та піклування, а позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164 СК України, ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовних вимогах ОСОБА_3 в частині призначення її опікуном над її малолітньою онукою ОСОБА_6 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_10