Справа № 2-5/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

у складі:

головуючого -судді: Савченка О.А.

при секретарі: Солонар В.І.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи: Песоцької Т.А.

прокурора : Положій Н.І.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: служба у справах дітей Менської РДА, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А H О В И В:

В листопаді 2010 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, треті особи служба у справах дітей Менської РДА, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, позовні вимоги мотивує тим, що 28 вересня 1991 року уклала шлюб з відповідачем по справі, 05 червня 2004 року даний шлюб був розірваний. Від шлюбу мають сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку -ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З осені 2000 року відповідач ОСОБА_3 виїхав на заробітки за кордон і до цього часу звідти не повернувся, ніякої матеріальної допомоги дітям не надавав і не надає, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала частково, відмовилася від позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно повнолітнього сина -ОСОБА_4, решту позовних вимог підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам -за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки за його участю до суду не надходило.

За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідача та третьої особи ОСОБА_4, за наявних у справі доказів.

Представник служби у справах дітей Менської РДА Песоцька Т.А. своє відношення до позовних вимог сформулювала наступним чином, вона заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це суперечить нормам Сімейного кодексу України, а в частині позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року то хоча позивачка і не надала суду достатніх даних, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, але вона не заперечує проти задоволення позовних вимог судом в цій частині.

Прокурор, який вступив у справу в порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», позовні вимоги не підтримав, просив суд позовну заяву залишити без розгляду з тих підстав, що позивачкою не надано достатніх доказів, щоб розглянути справу по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи із таких міркувань.

З 28 вересня 1991 року по 05 червня 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7).

Від шлюбу мають двох дітей, сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку -ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с. 8, 9).

Як встановлено з матеріалів розшукової справи № 11/10 від 12.03.2005 року по розшуку неплатника аліментів ОСОБА_3, яка була досліджена у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 виїхав за межі України, а саме до Аргентини, на заробітки у вересні 2000 року. в період часу до березня 2007 року періодично телефонував своїм рідним та позивачці по справі, а також час від часу надсилав позивачці кошти. З березня 2007 року на зв'язок з рідними не виходив. Розшукова справи припинена 27.07.2009 року згідно п. 4.1 Наказу МВС України № 408 від 27.08.2008 року «Про затвердження Порядку розшуку боржника -фізичної особи».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що відповідач з 2000 року перебуває за межами України, а саме в Аргентині, куди він поїхав на заробітки, з того часу вона його не бачила. Належної допомоги своїй колишній дружині ОСОБА_1 та своїм дітям не надає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 постанови від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Між тим матеріали справи, не містять доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача ОСОБА_3 чи свідомого нехтування ним своїх обов'язків відносно дітей.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачкою не надано доказів, які б давали достатньо підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.

Керуючись ст.ст. 148, 164-167, 180, 183 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ст. ст. 10, 60, 212 , 224, 226, 232 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: служба у справах дітей Менської РДА, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Савченко