Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2- 504 /2011р
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2011 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі: головуючої:судді ОСОБА_1 при секретарі: Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівської селищної ради про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на таке спадкове майно

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на таке спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначив, що 25 листопада 2006 року померла його бабуся ОСОБА_3, свідоцтво про смерть серії І -КИ № 117572 видане 27.11.2006 року Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської області, актовий запис 178.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 належали на праві приватної власності земельна ділянка (пай), загальним розміром 5,440Га, розташована на території Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та домоволодіння № 64 по вул. Куйбишева в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

За життя спадкодавець склала два заповіти. Відповідно до заповіту посвідченого 06.09.2002 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори за № 938 спадкодавець заповідала належну їй вищенаведену земельну ділянку на користь матері позивача ОСОБА_4, таке право його матірю було реалізовано шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину 06.07.2007 року від державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1256. Відповідно до другого заповіту посвідченого 01.04.1996 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори за № 632 спадкодавець заповідала все належне їй на день смерті майно трьом особам, своїм рідним дітям : ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. На момент звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна третій син спадкодавця, якого також визначено в заповіті, ОСОБА_6 помер, 11.06.2010 року, не реалізувавши своє право на спадкування за заповітом. Спадкоємці першої черги після його смерті відсутні.

Заповіт у повному розмірі складено на трьох осіб, двоє визначені по справі в якості третіх осіб. Треті особи не виявили бажання скористатись своїм правом на спадкування за заповітом,мати позивача, ОСОБА_4 відмовилась від свого права на спадщину на користь позивача, він в спадковому будинку досить давно вже проживає, провів капітальний ремонт домоволодіння, доглядав за бабусею та поховав її за свої кошти.

Померлий ОСОБА_6, відповідно до чинного законодавства вважається таким , що прийняв спадщину, він на момент смерті спадкодавця разом з позивачем був зареєстрований за місцем проживання в спадковому домоволодінні.

Отже на цей час позивач є спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_3, але не може розпорядитися майном на свій розсуд.

Враховуючи все вищенаведене нотаріус запропонував позивачу звернутись до суду для вирішення даного питання.

У судовому засіданні позивач зазначив, що на момент смерті спадкодавця був зареєстрований з нею, вже зробив ремонт в будинку, виписував вугілля, допомагав бабусі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачем надано лист про розгляд справи у відсутність представника селищної ради.

Третя особа ОСОБА_4 зазначила, що вона не бажала і не бажає приймати спадок за заповітом на будинок померлої, вона до нотаріальної контори звернулась лише з метою отримання землі відповідно до іншого заповіту, від іншого майна відмовляється на користь позивача, брат ОСОБА_6 помер, дітей у нього не було ховала і його і матір спільно і за кошти позивача, самостійних вимог не заявила.

Третя особа ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечує, вважає, що вона також має право на частку спадку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в позові доказаними і такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 01.04.1996 року належним чином зареєстрованого і посвідченого, складеного померлою ОСОБА_3 спадкоємцями майна, в тому числі жилого будинку за адресою вул.Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обл. є в рівних долях ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

На момент смерті спадкодавця за зазначеною адресою спільно з померлою були зареєстровані позивач та померлий ОСОБА_6.

Від майна за зазначеним заповітом ОСОБА_7 відмовилась на користь свого сина, ОСОБА_2, ОСОБА_6 помер, дітей та інших спадкоємців не мав.

При задоволенні позову суд враховує, що ОСОБА_5, що є 3 особою не зважаючи, що судом було надано час на отримання правової допомоги самостійних вимог письмово не заявила, заяву про поновлення строку на прийняття спадщини не подала, при зясування обставин, зазначила суду, що не має коштів на отримання правової допомоги і до правників не буде звертатись принципово, вважає, що суд зобовязаний вирішити питання на її користь відповідно до заповіту.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_5, так як третя особа не заявила суду самостійних вимог, не вирішила в судовому порядку питання про поновлення строку на прийняття спадщини, не звернулась своєчасно з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Факт смерті ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 117572 від 27 листопада 2006 року виданим виконкомом Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до належним чином оформленого заповіту померла заповідала ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно та будинок.

Відповідно до свідоцтва про народження позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7 та онуком померлої ОСОБА_3. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.07.2007 року підтверджується, що ОСОБА_7 стала власником земельної ділянки за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Довідкою Петропавлівської селищної ради від 26.05.2011 року №2759 підтверджується, що за домоволодінням по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка закріплена земельна ділянка загальнею площею 0,20 га в тому числі для ведення ОСГ 0,05 га., запис проведено на ОСОБА_3, яка померла 25.11.2006 року.

Довідкою Петропавлівської селищної ради від 26.05.2011 року №2757 підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно мешкає по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка і на день смерті був зареєстрований разом з померлою.

Відповідно до листа № 348/01-16 від 25.05.2011 року, завідуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори, заперечення щодо видачі свідоцтва на право власності, на спадщину, на домоволодіння мали місце в звязку з тим, що в спадкоємцями не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документу на домоволодіння.

Відповідно до довідки КП Павлоградського міжміського БТІ за даними БТІ право власності на зазначене домоволодіння не зареєстровано.

Відповідно до домової книги за зазначено адресою зареєстрований лише позивач.

Судом встановлено, що ОСОБА_5І пропустила строк на прийняття спадщини, ОСОБА_7 відмовилась від домоволодіння на користь позивача, ОСОБА_6 помер і інших спадкоємців немає.

ОСОБА_5І не звернулася до нотаріальної контори на підставі ст. 1270 ЦК України, тобто на протязі шести місяців, вважаючи, що виконання заповіту можливо за будь-яких обставин в такому обсязі, як це визначено в заповіті, заяви про поновлення строку не подала, самостійних вимог відповідно до чинного цивільно-процесуального кодексу при розгляді справи не заявила.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або і законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а відповідно до ч. 2 у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержуючі особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особі на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В даному випадку спадкодавець заповідав все майно своїм трьом донькам з різним визначенням часток в такому спадковому майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить, а відповідно до ч. 2 спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у

межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ППВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування » передбачений ст.549 ЦК ( ст. 1270 ЦК України в новій редакції ) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Суд бере до уваги, що позивач є таким, що прийняв спадщину, що він проживає в зазначеному домоволодінні за адресою по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області з моменту смерті спадкодавця.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 328, ст.374 ч.3 ст.1268 ЦК України ,ст.57,60, 212-215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Петропавлівської селищної ради про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на таке спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння за адресою по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належало спадкодавцю ОСОБА_3, яка померла 25.11.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Курочкіна