Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів: Матюшенка І.В., Кочетова Л.Г.

при секретарі Войтюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року

встановила:

В травні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом. Зазначила, що 28.10.2000 року померла її мати - ОСОБА_3, після якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.-Волинський Житомирської області. Спадкоємними ОСОБА_3 є її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 За життя матір хотіла скласти заповіт на вказану квартиру на ім'я свого внука ОСОБА_4, але не встигла це зробити. В квітні 2001 року відповідачка запропонувала їй відмовитись від своєї частки у спадщині, мотивуючи тим, що оформлення свідоцтва на одного спадкоємця є лише формальністю, необхідною для того щоб в подальшому оформити право власності на спадкове майно за її /позивачки/ сином - ОСОБА_4 Проте на початку 2011 року ОСОБА_2 повідомила, що не має наміру виконувати домовленість. Тоді вона зрозуміла, що відповідачка обманула її, пообіцявши в подальшому оформити квартиру на ім'я її сина, а вона, будучи введеною відповідачкою в оману, погодилася відмовитись від прийняття спадщини, поставивши свій підпис на чистому аркуші паперу майбутньої заяви.

Враховуючи наведене, позивачка просидь на підставі ст.57 ЦК УРСР визнати недійсною заяву від імені ОСОБА_5 про відмову в прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 та визнати недійсним в ? частині свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2, видане 26.04.2011 року за №834 нотаріусом Вол.-Волинської нотаріальної контори ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_2

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове - про задоволення її вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у відповідності до п.2 Постанови Плензпиу Верховного Суду України від 28.04.1978 року за №3 «Про судову практику в справах про визнання угод

Справа №22ц/0690/2679/ 11 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_7 Категорія 53 Суддя-доповідач ОСОБА_8

недійсними» /з наступними змінами і доповненнями/ угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Судом встановлено, що 28. IG.2000 року померла ОСОБА_3 - матір сторін (а.с.7). Спадкоємцями померлої є її діти - ОСОБА_9 та ОСОБА_2.

Відповідно до заяви, поданої ОСОБА_1 27.04.2001 року та зареєстрованої за №165 у Вол.-Волинській державній нотаріальній конторі, позивачка відмовилась від спадщини на користь своєї сестри ОСОБА_2 (а.с.бО).

26.04.2011 року за реєстровим номером 834 названою нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 (а.с.22).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачка відмовилась від спадщини після смерті матері на користь своєї сестри ОСОБА_2, подавши заяву до нотаріальної контори у відповідності до ст.553 ЦК / в редакції закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин/ та із дотриманням вимог ст.ст.41, 43 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року.

Такий висновок суду є правильним та підтверджується матеріалами справи. Посилання ОСОБА_1 про те, що вона особисто не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадищни, підписавши чистий аркуш паперу, будучи введеною в омсіну відповідачкою, є необгрунтованими. Дана заява була зареєстрована в нотаріальній конторі у встановленому законом порядку, а особа позивачки встановлена відповідно до її паспортних даних, що підтверджується письмовими доказами і поясненнями представника нотаріальної контори.

Позивачкою не надано доказів того, що відмова від спадшдни вчинена нею у письмовій формі 27.04.2001 рої^, не відповідала її волевиявленню на той час і була наслідком обману зі сторони відповідачки. За бажання оформити право на спадкове майно ОСОБА_1 могла у спосіб, визначений законодавством, реалізувати своє прсіво і жодних перешкод для того не було.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись CT.CT.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_8