Апеляційний суд Харківської області
Категорія: про визначення порядку Суддя - доповідач: Сащенко І.С.
користування земельною ділянкою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справапеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Сащенко І.С.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Харківська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою за фактичним користуванням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА :

В січні 2009 року ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити порядок користування спільною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Крапивницького №14 в м. Харкові за порядком користування, що фактично склався.

В обгрунтування позову вказав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 14.01.2004 року Пятою Харківською державною нотаріальною конторою р.№2-22, на праві спільної часткової власності належить 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за вищевказаною адресою. Співвласником домоволодіння є відповідач - його рідний брат, якому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Пятою Харківською державною нотаріальною конторою 20.12.2007 року р.№4-1453, та на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою 13.09 1995 року р.№4-4431, належить 11/18 частин вищевказаного житлового будинку.

Між співвласниками склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, виходячи з того, що при житті їхньої матері ОСОБА_7 позивачу нею була виділена земельна ділянка площею 529 кв.м. для будівництва з загальної площі 1000 кв.м.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, заперечив проти будь-якого варіанта визначення порядку користування земельною ділянкою, крім того, який фактично склався на сьогоднішній день.

Відповідач проти позову заперечив, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2011 року первісний позов та зустрічний позов задоволено частково. Встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до 1 варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ №1477 від 03.06.2011 року. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказав, що ні його батько, ні мати не мали ніякого відношення до виділення земельної ділянки, саме йому ця ділянка була виділена, він користувався нею на протязі 18 років. В матеріалах справи відсутня ухвала про відкриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4 Просив також направити окрему ухвалу на адресу Міністерства юстиції України щодо невірної роботи експерта при проведенні експертизи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що зявилися, доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 частково суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у відповідності з належними сторонам частками домоволодіння є можливість визначити порядок користування спільною земельною ділянкою.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає правильним.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого

14.01.2004року Пятою Харківською державною нотаріальною конторою р.№2-22, на праві спільної часткової власності належить 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул, Крапивницького №14 в м. Харкові. Співвласником домоволодіння є ОСОБА_4, якому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою

20.12.2007року р.N94-1453, та на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Пятою Харківською державною нотаріальною конторою 13.09.1995 року р.№4-4431, належить 11/18 частин вищевказаного житлового будинку. Площа земельної ділянки під будівлями складає 1000 кв.м. (а.с. 4 - 10 ).

Земельна ділянка площею 528 кв. м. була надана в користування ОСОБА_7і. (матері ОСОБА_8 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ) та ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Харківської міськради №851 від 14.08.1996 року додатково до присадибної ділянки, після чого загальна площа земельної ділянки склала 916 кв.м. ( а.с.).

16 жовтня 1996 року були встановлені межі земельної ділянки на місцевості, про що складений відповідний акт ( а.с. 12 - 13 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1477 від 03.06.2011 року, існує 2 варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням часток співвласників ( а.с. 166 - 178 ).

Судова колегія погоджується з тим. що обраний судом першої інстанції І варіант в даному випадку є найбільш прийнятним, оскільки ним максимально враховано розташування, планування і розміри приміщень житлового будинку, його конструктивних елементів, розташування надвірних будівель, розміри та конфігурацію земельної ділянки, частки співвласників будинку, порядок користування житловим будинком і надвірними будівлями, що фактично склався.

ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на наявність підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою по її фактичному користуванню, оскільки він користується цією земельною ділянкою вже 18 років судовою колегією не приймаються.

Той порядок користування земельною ділянкою, що склався на сьогоднішній день має значні відступлення від часток у праві власності на домоволодіння: ОСОБА_5 - ОСОБА_6 €.0., маючи право на 7/18 частини домоволодіння фактично користується земельною ділянкою площею 722,4 кв.м., що більше від його частки на 333,4 кв.м.; ОСОБА_4, маючи право на 11/18 частини домоволодіння користується земельною ділянкою площею 277,6 кв.м., що менше від його частки на 333,4 кв.м. ( а.с. 172 ).

Значне відступлення від належних співвласникам часток та відсутність згоди на визначення такого порядку користування земельною ділянкою другого співвласника - ОСОБА_4 унеможливило встановлення судовим рішенням порядку користування між співвласниками по їх фактичному користуванню.

Крім того, право на вищевказану частину земельної ділянки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 отримав тільки в 2004 році ( а.с. 5 - 6 ). а не як зазначено в апеляційній скарзі 18 років тому. В судовому засіданні апеляційної інстанції він пояснив, що дійсно користується частиною земельної ділянки, проте податків та зборів за неї не сплачував та не сплачує - ні по фактичному користуванню, ні по встановленому документально.

Початок будівництва на спірній земельній ділянці житлового будинку чи інших капітальних будівель також не може бути підставою для визначення порядку користування, на якому наполягає позивач. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 26.01.1993 року ОСОБА_5 - ОСОБА_6 було відмовлено в дозволі на будівництво житлового будинку на цій ділянці ( а.с. 71 ).

Доводи, викладені ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції щодо відмови йому в задоволенні частини позовних вимог не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Відсутність в матеріалах справи ухвали про відкриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4 не є безумовною підставою для скасування правильного по суті судового рішення, а також, для відмови експерта в проведенні призначеної експертизи.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 313, п.1 ч,1 ст. 314, ст. ст. 315. 317. 319. 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м Харкова від 31 жовтня 2011 року залишити беззмін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: