Справа№2-5450/11
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Луняченка В.О.
за участю секретаря Жімбріу Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Сімоне про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 ОСОБА_4, який було зареєстровано 14 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбів, актовий запис № 584 /а.с. 5/
Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.08.1999 року він уклав шлюб з відповідачкою. Цей шлюб у обох перший. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Починаючи з 2008 року вони подружні стосунки не підтримують, на пропозицію позивача розірвати шлюб у 2008 році відповідачка своєї згоди не дала, її місце проживання на даний момент невідоме. В даний час ОСОБА_1 ОСОБА_2 проживає однією сімєю з ОСОБА_5, з якою має намір укласти шлюб, в звязку з чим він змушений звернутися до суду з позовом про розірвання попереднього шлюбу.
Позивач просить розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що у нього з відповідачкою втрачено почуття любові й поваги, у зв'язку з чим сторони подружні й сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть протягом останніх трьох років проживають окремо.
Майновий спір між сторонами по справі відсутній.
Позивач та представник позивача у судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали клопотання про допит свідка ОСОБА_5
Відповідачка належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання неодноразово не зявлялася, про причини неявки суд не сповістила. У відповідності зі ст. 74 ЦПК України, відповідачка викликалася в суд через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивач та представник позивача не заперечували.
В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що 14 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між громадянином України ОСОБА_6 та громадянкою ОСОБА_7 ОСОБА_2 Сімоне, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбів, актовий запис № 584. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу було обрано - ОСОБА_1.
З пояснень позивача та показань свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю з 2008 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Дітей від шлюбу не має. Станом на сьогоднішній день позивач ОСОБА_3 ОСОБА_2 проживає однією сімєю з ОСОБА_8 та має намір укласти з нею шлюб.
Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки.
Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, маючих істотне значення.
Згідно ст. 63 ЗУ Про міжнародне приватне право, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ Про міжнародне приватне правоправові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави. У якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови. що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний звязок.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, заслухавши показання свідка, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач не має наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згоден, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають суттєве значення.
З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України й ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Сімоне, зареєстрований 14 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбів, актовий запис № 584.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 залишити без змін.
При внесенні відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 державне мито в сумі 17 гривень. ОСОБА_1 Сімоне від сплати державного мита звільнити.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя : Луняченко В. О.