Справа № 2-354/11
15 лютого 2011 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є. при секретарі судових засідань - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - служба у справах дітей Фрунзенської районної м. Харкова ради, 12 Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, у звязку з неявкою відповідача просили постановити заочне рішення.
Представник ХМР до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Треті особи у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, якими вони просять розглянути справу у їх відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вказана квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 31,0 м. кв., у тому числі: 1-а кімната 17,2 м. кв., 2-а кімната 13,8 м. кв., кухні площею 5,7 м. кв., ванної кімнати площею 2,0 м. кв., вбиральні 1,0 м. кв., коридору 5,3 м. кв., вбудованої шафи 0,3 м. кв. Загальна площа квартири складає 45,3 м. кв.
20 травня 1998 р. померла бабуся позивача ОСОБА_5 Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті була її донька, и мати позивача ОСОБА_4.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, спадкове майно складалось з 1/3 частини вказаної приватизованої квартири.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 p.), що діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
ОСОБА_4 прийняла спадщину фактично бо на час її відкриття була зареєстрована у спірній квартирі, та мешкала в ній фактично, однак юридично у нотаріальній конторі спадщину не оформила.
23 листопада 2005р. помер брат позивача - ОСОБА_6. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його неповнолітня донька - ОСОБА_3, та мати - ОСОБА_4.
Спадкове майно складалось з 1/3 частини спірної квартири. Мати доньки померлого - ОСОБА_7 звернулась до нотаріальної контори в інтересах неповнолітньої доньки та оформила спадщину на 1/6 частину спірної квартири на її ім'я після смерті батька та колишнього чоловіка. На час смерті ОСОБА_6 шлюб між ним та ОСОБА_7 був розірваний.
ОСОБА_4 прийняла спадщину фактично, бо на час її відкриття була зареєстрована у спірній квартирі, та мешкала в ній фактично, однак у нотаріальній конторі спадщину не оформила.
07 серпня 2007р. померла мати позивача - ОСОБА_4.
Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є: позивач, а також неповнолітня ОСОБА_3, яка доводиться донькою померлого ОСОБА_8.
Відповідно до положень ст. 1266 ЦК України в інтересах неповнолітньої діє її мати ОСОБА_7.
Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живі на час відкриття спадщини.
Таким чином після смерті ОСОБА_4 спадщина відкрилась на 1/3 частину спірної квартири, яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на житло від 02.04.1998 р. та 1/3 частину спірної квартири, яку моя мати прийняла фактично, однак не оформила юридично в нотаріальній конторі своє право після смерті її матері ОСОБА_9, а також на 1/6 частину вказаної квартири, яку вона прийняла фактично, але також не оформила юридично після смерті брата позивача - ОСОБА_6 Таким чином, на час смерті матері позивача ОСОБА_4 спадщина відкрилась на належні їй 5/6 частин вказаної квартири, тобто кожний з спадкоємців- Камишніков О.Є., та неповнолітня ОСОБА_3, мали право на 5/12 частин спірної квартири кожний.
У встановлений законодавством строк ОСОБА_7 звернулась до 12 ХДНК з заявою про прийняття спадщини в інтересах своєї неповнолітньої доньки та отримала на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом на належні їй 5/12 частин спірної квартири після смерті ОСОБА_4
Позивач протягом шести місяців після відкриття спадщини, також звернувся до 12 ХДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 Але, після спливу шестимісячного терміну нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належні 5/12 частин спірної квартири після смерті ОСОБА_4 та запропонував звернутись до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Стаття 1278 ЦК України передбачає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Згідно з чч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи, в нотаріальній конторі заведена спадкова справа №709/07 щодо майна померлої ОСОБА_4 Відмова нотаріуса в оформленні права позивача на спадщину підтверджується матеріалами справи.
Крим того встановлено, що позивач дійсно проживає після смерті вищеназваних осіб у кв. 34, буд. 44, пр. 50 річчя СРСР, м. Харків.
Відповідно до ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК Україні; ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1278 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.),
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частин квартири № 34 у житловому будинку № 44 по проспекту 50-ти річчя СРСР м. Харкова у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 07 серпня 2007 року.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: