АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/617/11 Справа № 22ц-8711/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2011 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу, -

встановила:

ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку регресу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2011 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» 11 086,72 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне та не всебічне з'ясування дійсних обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 12 липня 2008 року о 10-55 годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з вул. ОСОБА_3 на головну дорогу, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі. Зазначені фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також наявність вини ОСОБА_2 у її скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, встановлені постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2008 року, якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11 липня 2007 року, зареєстрований за ОСОБА_5

08 липня 2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» був укладений договір № 234/38137/38 страхування автотранспорту, на підставі якого був виданий страховий поліс № 0189856 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності, предметом страхування за яким був зазначений автомобіль.

Вважаючи дорожньо-транспорту пригоду страховим випадком, ОСОБА_4 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, під час розгляду якої 02 вересня 2008 року спеціалістом автотоварознавцем було проведене дослідження, оцінено розмір заподіяної шкоди у 11 725 грн.

Згідно страхового акту від 11 вересня 2008 р. зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, а розрахована сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті склала 11 086,72 грн.

22 вересня 2008 року сума страхового відшкодування у повному обсязі була перерахована позивачем на рахунок ТОВ «Дніпропетровський Автоцентр на Калиновій» для проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже судом вірно зазначено, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло від страхувальника в межах фактичних витрат право вимоги до відповідача, а в останнього виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача.

При цьому судом було вірно зазначено, що посилання відповідача на невідповідність висновку експерта фактичним обставинам справи мають характер загальних міркувань. Оскільки призначена у справі експертиза не була проведена з вини відповідача, що не здійснив її оплату, то суд обґрунтовано прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судом було вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обгрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2011 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: