АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що із відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із 09 серпня 1997 року, від якого народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час сімейно-шлюбні стосунки вони не підтримують.

Під час сумісного життя вона захворіла та висновком МСЕК від 20 грудня 2007 року її було визнано інвалідом другої групи загального захворювання. Захворювання в певній мірі виникло через неправильну поведінку відповідача. Через хворобу позивачка не має можливості працевлаштуватися. Матеріально вона не забезпечена, оскільки отримує пенсію у розмірі 630 гривень. Оскільки відповідач приватний підприємець, має свій бізнес і постійний дохід, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ? частини його доходу щомісячно протягом строку інвалідності.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень від всіх видів заробітку (доходу) починаючи стягнення із 07 червня 2010 року протягом строку інвалідності до 01 березня 2011 року, а також понесені позивачкою витрати на правову допомогу в розмірі 450 гривень і судові витрати на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду посилаючись на те, що суд не врахував всі обставини у справі, а тому просив зменшити розмір стягнутих із нього аліментів до 450 гривень на місяць.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду необхідно змінити із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі довідок МСЕК за 2007, 2008, 2010 роки позивачці встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням, а тому вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст.75 СК України.

Згідно довідки Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 11 травня 2010 року позивачці ОСОБА_3 призначена пенсія по інвалідності в розмірі 630,4 грн. щомісячно, що менше прожиткового мінімуму встановленого законодавством для непрацездатних осіб.

Оскільки, позивачка є особою, яка потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно кошти на її утримання не надає, а тому суд стягнув із відповідача аліменти із врахуванням в примусовому порядку.

Визначаючи аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень суд виходив із наданих документів про розмір доходів сторін, стан здоровя позивача та відповідача.

Але із висновками суду в частині розміру стягнутих аліментів погодитись не можна, оскільки суд не врахував всі обставини, які мають істотне значення.

Крім встановлених судом обставин, із матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано у 2009 році, неповнолітній син - ОСОБА_4 проживає із відповідачем та знаходиться на його повному утриманні, а позивачка аліменти на утримання сина не сплачує.

Також батьки відповідача особи пенсійного віку, мають захворювання у звязку із чим потребують постійного лікування.

Ці обставини мають істотне значення, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір стягнутих щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в твердій грошовій сумі до 450 гривень від всіх видів заробітку, відповідно до вимог ч.2 ст.80 СК України та п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що не відповідає дійсності твердження суду, що захворювання позивачки в певній мірі виникли через неправильну поведінку відповідача під час шлюбу.

Вказані доводи зазначені тільки у позовній заяві ОСОБА_3, про що і вказав суд в описовій частині рішення стосовно її позовних вимог. Але вказані обставини судом не встановлювалися, що вбачається із мотивувальної та резолютивної частин рішення суду і належні докази щодо нього позивачка не надала. А тому відсутні підстави для твердження про причинний звязок між захворювання позивачки та поведінкою відповідача під час шлюбу.

Керуючись ст. ст. 307,309, 316 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року змінити.

Зменшити стягнуті щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі до 450 (чотирьохсот пятдесяти ) гривень від всіх видів заробітку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: