АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-589/11 Головуючий у 1-й інстанції Городівський Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонноґо суду Полтавської області від 20 травня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Полтаві до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Полтава до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ML-D 00/29/ 2008 від 04.07.2008 року - 258 834 грн. 65 коп., що складається: з боргу по поверненню кредиту 247 117 грн. 14 коп. еквівалент в доларах по курсу НБУ - 31 179, 22 доларів США; проценти - 11 717, 51 грн., еквівалент в доларах по курсу НБУ - 1 478, 42 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» понесені судові витрати в сумі 1700 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 1 820 грн.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором ML-D 00/29/ 2008 від 04.07.2008 року в розмірі 258 834 грн. 65 коп., що складається з боргу по поверненню кредиту 247 117 грн. 14 коп. еквівалент в доларах по курсу НБУ - 31 179, 22 доларів США; проценти - 11 717, 51 грн., еквівалент в доларах по курсу НБУ - 1 478, 42 доларів США, звернуто стягнення на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням позивачу ПАТ «ОТП Банк» права отримання оригіналів, копій, дублікатів правоустановчих документів на квартиру та всіх необхідних документів для оформлення продажу цього обєкту нерухомого майна, в тому числі витягів з реєстру прав власників на нерухоме майно.

З метою реалізації права ПАТ «ОТП Банк» на продаж нерухомого майна ОСОБА_3 з квартири за адресою АДРЕСА_1 та

дозволити Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Миргородського МВ ГУ МВС України в Полтавській області зняти його з реєстраційного обліку.

Додатковим рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2010 року задоволено позовну вимогу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо виселення ОСОБА_3.

Виселено ОСОБА_3 із квартири за адресою: м, Миргород,

АДРЕСА_2 та дозволено Сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Миргородського міського відділу (по обслуговуванню м. Миргород та Миргородського району) ГУ МВС України в Полтавській області зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3.

З рішенням місцевого суду від 20 травня 2010 року не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу.

Просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року.

Вважає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 - скасуванню. Підлягає також скасуванню і додаткове рішення суду щодо виселення відповідача.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухваленням нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права..

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.іст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML-D 00/29/ 2008 від 04.07.2008 року, згідно якого позивач надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 31 262 доларів США, зі сплатою за процентною ставкою 5,49% річних.

Відповідно до умов договору відповідач, ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання своєчасно повернути кредит та сплатити процентну ставку за його користування у встановлені договором строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Укладений з недодержанням письмової форми договір, є нікчемним.

У забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № PML-D 00/29/2008, згідно якого відповідач надав у іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: м. Миргород ,

АДРЕСА_4, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2005 року.

Відповідачем систематично порушувалися умови кредитного договору щодо погашення, кредиту та сплати відсотків, в звязку з чим позивач дід 08 серпня 2008 року направив відповідачам листи-претензії з пропозицією сплатити заборгованість.

Станом на 26 жовтня 2009 року заборгованість сплачено не було.

Позивач, у відповідності до договору, повідомив відповідача про строк погашення кредиту, а в разі його несплати, заборгованість погашатиметься шляхом примусового звернення стягнення на предмет Іпотеки.

На день 26 жовтня 2009 року заборгованість відповідача становить 311 79, 22 дол. США - заборгованість по кредиту, 1 478, 42 дол. США прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом. Загальна заборгованість складає 32657 дол. США 64 центи ( по курсу НБУ станом на 20 травня 2010 року - 258 834, 65 грн.);

Відповідач ОСОБА_3 не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, не сплатив у встановлений строк основні платежі та відсотки за користування кредитом, що свідчить з розрахунку наданого ПАТ «ОТП Банк» та не заперечується відповідачем.

Виходячи з цього, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань, з правом примусового стягнення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, переважно перед іншими кредиторами.

Статтями 610 та 623 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п. 5.1. іпотечного договору позивач набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку, якщо сума наданого кредиту та ( або) проценти за користування ним, можливі неустойки й витрати не будуть сплачені у строки, встановлені кредитним договором, та інших випадках, передбачених кредитним договором, іпотечним договором, чинним законодавством України.

Це право банк набуває також у відповідності зі статтею 3 закону України «Про іпотеку» де зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на підставі рішення суду.

Також з матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2008 року для забезпечення належного зобовязань ОСОБА_3 між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-L00/29/2008.

За даним договором поруки ОСОБА_2 зобовязувалась перед банком в повному обсязі відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_3 своїх кредитних зобовязань по кредитному договору від 04 липня 2008 року.

Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно вимог ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 2,3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець встановлює певний порядок дій банку. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно^ їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Недотримання даної процедури є підставою для відмови в позові про виселення мешканців житлового приміщення, що є предметом іпотеки, на яке звертається стягнення.

Висновок суду в частині виселення мешканців є передчасним та не відповідає нормам процесуального права, тому задоволенню не підлягає.

Тому додаткове рішення суду та основне рішення про зняття відповідача з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 308 ,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 з квартири - скасувати.

Додаткове рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2010 року щодо виселення ОСОБА_3 - скасувати.

В виселенні ОСОБА_3 з квартири за адресою АДРЕСА_5 та знятті його з реєстрації у вказаній квартирі - відмовити.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: С.А. Гальонкін

Судді: В.І. Корнієнко

ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1