Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2- 1733/2011р.
26 січня 2011р. Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючого-судді Костюченко Г.С.,
при секретарі-Орданової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,
В вересні 2008 року прокурор Ленінського району м. Миколаєва звернувся в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Мотивував свої вимоги тим, що 29.11 2007р. між сторонами по справі був укладений договір, відповідно до якого позивач надав позичальнику - ОСОБА_1 кредит в сумі 309060грн. на умовах та в порядку визначеному договором.
Проте, зобов'язання за договором не були виконані і сума кредиту та процентів за договором позивачу не повернуті.
В грудні 2010р. до суду звернувся з зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про визнання укладеного між сторонами по справі кредитного договору недійсним.
Вимоги мотивував тим, що дійсно уклав з банком та підписав спірний договір кредиту, але фактично отримав кошти ОСОБА_3, який отримав автомобіль за вказані кредитні кошти.
В звязку з чим просив суд визнати недійсним кредитний договір № 120 від 29.11.2007р. укладений між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» в частині отримувача кредиту.
Визнати боржником та отримувачем по договору - ОСОБА_3
Визнати, що банк здійснив своє право на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет заставленого майна з 28.10.2008р.
03 грудня 2010р. Ленінським районним судом м.Миколаєва постановлено рішення по вказаної справі. Вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволені.
В задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Проте, судом було винесено рішення про відмову у позові лише до першого відповідача - ВАТ «Державний ощадний банк України», заливши поза увагою другого - ОСОБА_2, а також вимогу про визнання здійснення банком права на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет заставленого майна з 28.10.2008р.
В судовому засіданні представник Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не заперечував проти постановлення додаткового рішення, вважав необхідним відмовити в задоволенні зустрічного позову.
ОСОБА_1, його представник в судовому засіданні підтримали зустрічний позов.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надійшла заява про визнання позову.
Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним постановити додаткове рішення.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщі стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення.
Між ОСОБА_1 та ВАТ «Державний ощадний бані України» був укладений кредитний договір № 120 від 29.11.2007р., відповідно до умов якого позивачем було надано ОСОБА_1 309060 грн. під 14 % річних на 84 місяці на придбання автомобіля.
Вказаний договір був підписаний відповідачем без примусу та застережень.
Проте, відповідач свої зобовязання за договором не виконав та відмовився повернути суму кредиту та обумовлені договором проценти.
Відповідно до ст.ст. 525, 530 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Зобовязання повинно виконуватись у вказаний у договорі термін.
Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.
З урахуванням цього судом було постановлено рішення про задоволення позову.
Водночас, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним необхідно відмовити з наступних підстав.
18 жовтня 2010р. був винесений вирок Ленінським районним судом м. Миколаєва, відповідно до якого ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 358 та ч. 1 ст. 366 КК України.
Обставини за якими суд має правові підстави задовольнити позов ОСОБА_1 в зазначеному вироку суду не зазначені і не встановлені. Тобто судом не встановлено ,що фактичним боржником є ОСОБА_2 , а правочин є удаваним, що передбачено ст. 235 ЦК України.
Крім того, суд не може вважати, що ВАТ «Державний ощадний банк України» здійснив своє право на погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет залогу, оскільки автомобіль не реалізований та стягнення не зверталося. Заставлене майно лише знаходиться на зберіганні в банку.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
В супереч цим вимогам процесуального закону, суду не надано доказів в підтвердження позовних вимог ОСОБА_1, атому немає підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 203, 215, 235, 524, 525, 527, 530, 536 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214, 218 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку, передбаченому ст. 294 ЦПК України.

Суддя: