Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2011року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор

на рішення Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2010 року,

встановила:

20 травня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила поновити її на роботі на посаді начальника формоливарного цеху ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що наказом від 22 квітня 2010 року вона незаконно звільнена з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України. Вона не вчиняла ніяких винних дій, які давали б підстави для втрати до неї довіря. Присутність при описі державними виконавцями майна підприємства та накладення арешту на майно не є такими діями. Крім того, звільнення проведено без згоди профспілкового комітету. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 04 листопада 2010 року позовна вимога про відшкодування моральної шкоди залишена без розгляду.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2010 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника формоливарного цеху ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор з 22 квітня 2010 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача 16316 грн.96 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З відповідача стягнуто на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах місячного платежу рішення допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що позивачка на порушення вимог Закону України „Про виконавче провадження, посадової інструкції начальника формоливарного цеху, наказу „Про збереження комерційної таємниці впустила до цеху представників державної виконавчої служби і сприяла незаконному опису та арешту майна підприємства. Справа розглянута у відсутність представника відповідача, який з поважної причини не зявився в судове засідання і подав заяву про відкладення розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка працювала у відповідача з 1975 року на різних посадах, остання посада начальник формоливарного цеху, з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Наказом №120К від 22 квітня 2010 року її звільнено з роботи 22 червня 2010 року на підставі п.2 ст.41 КЗпП України. В наказі не вказано, які винні дії вчинені ОСОБА_2

02 листопада 2009 року старшим державним виконавцем ВДВС Коростенського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2010 року на користь ОСОБА_2 13083 грн. заробітної плати з ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор.

Згідно вимоги державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ від 19 квітня 2010 року ОСОБА_2 повідомлена про необхідність бути особисто присутньою 22 квітня 2010 року о 10 годині за адресою м.Коростень, вул..Б.Хмельницького, 4 для опису та арешту майна боржника ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор. Позивачка разом з іншими працівниками була присутня в цей день при описі та арешті майна підприємства державними виконавцями.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 22 квітня 2010 року особисто допустила на територію підприємства та формоливарного цеху державних виконавців, відповідач не надав. З досліджених судом апеляційної інстанції посадових обовязків начальника формоливарного цеху вбачається, що до компетенції позивачки не входить пропуск на територію підприємства або цеху.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника.

Як розяснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів від 06 листопада 1992 року № 9 (із наступними змінами), суд може визнати обґрунтованим звільнення з підстав втрати довіря, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Надана представником відповідача копія акта перевірки територіальної державної інспекції праці у Житомирській області від 08 червня 2010 року (а.с.34-46) не підписана керівником начальника інспекції праці і не завірена належним чином, тому зміст акта не може бути взятий судом до уваги.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про незаконність звільнення і обґрунтованість позову та вирішив спір із дотриманням вимог ч.1, 4 ст.235 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ЗАТ „АТЗТ Коростенський фарфор відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: