Справа № 2-1436/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2011

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі : головуючого судді Маханькова О.В.,

при секретарі Скічко Н.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики ,суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявлених вимог пояснила, що 04 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі Відповідач) було укладено договір позики, згідно якого вона передала, а ОСОБА_3 прийняв у власність строком до 04 грудня 2010 року кошти в розмірі 50000/ пятдесят тисяч/ грн., на підтвердження чого ОСОБА_3 надав розписку. Станом на 04.12 2010року відповідач повернув частку позики, а саме 2000грн., а залишок боргу повертати відмовився. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув, а тому прохає суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений, будь яких заперечень на позов до суду не надав.

Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Суд , заслухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі Відповідач) було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняв у власність строком до 04 грудня 2010 року кошти в розмірі 50000/ пятдесят тисяч / грн., на підтвердження чого на підтвердження чого ОСОБА_3 надав розписку. Відповідач ОСОБА_3 частково повернув борг в сумі 2000грн., а залишок позики в сумі 48000грн. не повернуто до цього часу. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. На підтвердження укладення договору позики позичальником представлено оригінал розписки.

Згідно умов договору відповідач ОСОБА_3 зобовязувався повернути борг позивачу до 04 грудня 2010 року.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, судом встановлено, що 04 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір позики на суму 50000грн.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику/ грошові кошти у такій самій сумі/, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач у встановлений договором строк не повернув суму боргу позивачу.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязань є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом.

В звязку з тим, що відповідач не виконав своїх зобовязань за договором позики та не повернув у встановлений строк позику, позивач набув право примусового стягнення з відповідача повної суми позики у судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 48000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. А тому з відповідача необхідно стягнути 2434грн. суму збитків від інфляції, 1214грн. 63 коп. відсотків, 1896грн. суми процентів за користування позиковими коштами.

Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути державне мито в сумі 560 грн. 22 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, які підтверджені належними доказами, а саме квитанцією про сплату судового збору та квитанцією про сплату витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530,536, 572,589-590, 592. 610-611 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,213-216, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 48000/ сорок вісім тисяч/ грн. боргу за договором позики, 2434/ дві тисячі чотириста тридцять чотири/грн. суму збитків від інфляції, 1214/ одна тисяча двісті чотирнадцять/грн. 63коп 3% річних, 1896 /одна тисяча вісімсот девяносто шість / грн.. за користування позиковими коштами, 700 /сімсот/ грн. за юридичні послуги, 170грн. судових витрат, 560/ пятсот шістдесят/ грн. 22 коп.судового збору та витрат на ІТЗ в сумі 120 /сто двадцять/ грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: О.В.Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17.10.2011р.