Справа № 2- 593/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.Л.

при секретарі Гуленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловими приміщеннями в житловому будинку №12 по провулку Комуністичному в м. Радомишль Житомирської області з 25 липня 2011 року у звязку з вибуттям до іншого населеного пункту. З підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач вибув у село Верлок Радомишльського району і з того часу в її будинку не проживає.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування домоволодінням. Відповідач позовних вимог не визнав, стверджує, що він нікуди не виїзджав, позивачка виганяє його з будинку, всі його речі знаходяться у неї, його не впускають у будинок, сама позивачка створює перешкоди для його г.роживання, іншого житла у нього немає. Представник паспортного столу в засідання не явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без участі його представника.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2006 гоку по 21 липня 2011 року. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 липня 2011 року шлюб між сторонами розірваний.

Позивачка склала речі відповідача і запропонувала йому проживати у літній кухні, а згодом і зовсім покинути її домоволодіння. Основна частина речей відповідача знаходиться у будинку позивачки, про що вона сама ствердила в судовому засіданні, поштову кореспонденцію відповідач отримує за зареєстрованим місцем проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач добровільно не мав наміру покидати спірне житлове приміщення.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в п.11 роз»яснив . що відповідно до ст.107 Житлового кодексу України наймач або член його сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим

приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання ( повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім»ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З пояснень позивачки видно, що вона має намір виселити відповідача із свого домоволодіння з підстав неможливості спільного сумісного проживання, оскільки останній зловживає спиртними напоями, безпричинно влаштовував сварки та бійки, мали випадки побиття позивачки. Однак, з таким позовом до суду вона не зверталась.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11,213-215 ІДПК України , ст. 107 ч.2 України ,

суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк після його проголошення апеляційної скарги . Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення

, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В. П.