КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-313/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.12.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Непши О.І.,

при секретарі - Піроженко А.О.,

за участю прокурора Круш Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах ОСОБА_5 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради. ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - п`ята Миколаївська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради, визнання права власності на нерухоме .майно, зобов`язання повернути безпідставно набуте майно,

встановив:

24 березня 2010 року перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 із позовом, в якому просить визнати незаконними рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 жовтня 2007 року № 2145 «Про списання будівлі АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності гр. ОСОБА_7 » та рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2008 року № 228 «Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільнених житлових приміщень» щодо надання зі зняттям з квартирного обліку ОСОБА_3 однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на будинок АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 повернути зазначений будинок ОСОБА_5 .

В обгрунтування позовних вимог заступник прокурора зазначає, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, тому не може самостійно повноцінно реалізувати свої процесуальні права і повноваження, що може бути підставою для представлення прокурором її інтересів у суді. Так, позивачка мала сестру ОСОБА_7 , якій за життя належав спірний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, залишивши заповіт від 25 травня 1993 року, за яким заповідала згаданий будинок з усіма господарськими і побутовими будівлями і спорудами своїй сестрі ОСОБА_5 . Проте остання не змогла прийняти спадщину у встановлений законом строк, оскільки не була обізнана про смерть сестри та наявність заповіту. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєві від 19 жовтня 2007 року спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 , визнана відумерлою. На підставі цього рішення виконкомом Миколаївської міськради прийняті два оспорювані рішення - від 23 жовтня 2007 року № 214х «Про списання будівлі АДРЕСА_3 та від 25 січня 2008 року № 228 «Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільнених житлових приміщень», за які:м відповідачу ОСОБА_3 надана зі зняттям з квартирного обліку однокімнатна квартира № житловою площею 16, 9 кв. м. по АДРЕСА_1 . 22 травня 20x8 ОСОБА_3 отримане свідоцтво про право власності на вказане житло. В тон же час заступник прокурора зазначає, що рішення від 23 жовтня 2007 року прийняте виконкомом до набрання законної сили рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 19 жовтня2007 року, а відтак не повинно було виконуватись. Крім того, на час прийняття рішення працівникам виконкому було відомо про наявність заповіту ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_5 . Надане ОСОБА_3 не є однокімнатною квартирою, а являє собою однокімнатний жилий будинок, і він був наданий відповідачу із порушенням черговості розподілу житла, встановленого ст.43 ЖК України. Крім того, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03 лютого 2010 року рішення Корабельного районного суду м.Миколаєві від 19 жовтня 2007 року скасоване, а заява виконкому про визнання спадщини відумерлою залишена без розгляду. Втім на даний час реалізувати права спадкоємиці позивачка не в змозі, оскільки спірне житло приватизоване відповідачем. Спираючись на ст.ст.321, 1212, 1213, 1224 ЦК України, заступник прокурора просить постановити рішення на користь ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 22 червня 2010 року до участі у справі в якості співвідповідача також залучена Миколаївська міська рада.

Прокурор та представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні з мотивів, викладених у позові; обставини позову підтвердили.

Представник відповідачів - виконавчого комітету Миколаївської міської ради та Миколаївської міської ради, - яка брала участь в останньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали, просили у позові відмовити. Відповідач суду пояснив, що з 2006 року перебував на черзі з отримання житла. Спірний будинок він отримав у вкрай занедбаному стані, земельна ділянка також була невпорядкована. В 2008 році до будинку приїздила ОСОБА_5 і повідомила йому, що її померла сестра залишила заповіт на спірний будинок, яким заповідала нерухомість саме їй. Вказав, шо будь-яких протиправних дій для отримання згаданого будинку він не вчинював.

Треті особи без самостійних вимог - п`ята Миколаївська державна нотаріальна контора та КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання своїх представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно і належним чином, проте надати суду заяви, в яких просили розглядати справу без участі представників та постановити рішення на розсуд суду (а.с.23. 33).

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду показали, що вони у 2006 рого як працівники міськвиконкому брали участь в обстеженні спірного будинку, складали акт про иепроживання. Будинок був занедбаний. Зі слів членів сім`ї ОСОБА_11 , які є сусідами померлої ОСОБА_7 , свідкам стало відомо, що вказана сім`я доглядала за померлою, поховала її. Зі слів ОСОБА_11 свідки також дізналися, що існує заповіт ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_5 , проте остання також померла. У ОСОБА_5 залишилися діти (племінники померлої), проте з тіткою вони не підтримували стосунків. Під час розгляду у 2007 році Корабельним районним судом м.Миколаєва справи про визнання спадщини відумерлою було з`ясовано, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилася, ніхто зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

З пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, шо ОСОБА_7 була одинокою, на її похоронах родичів не було. Зі слів померлої свідку стало відомо, що остання залишила заповіт на ім`я своєї сестри.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, іпо ОСОБА_7 померла у 2002 році. Після її смерті спірний будинок перебував у занедбаному стані. З родичами ОСОБА_7 не спілкувалася, з її слів свідку відомо, що в неї були племінники в Очаківському районі Миколаївської області.

Як слідує з матеріалів цивільної справи № 2-О-85/2007 в порядку окремого провадження, рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 19 жовтня 2007року задоволена заява виконкому Миколаївської міської ради про визнання будинку АДРЕСА_1 , що належав на праві власності ОСОБА_7 , відумерлою спадщиною. Втім, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03 лютого 2010 року згадане рішення скасоване, а заява залишена без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 жовтня ЛТГ у,оку м 2145 на виконання рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 19 жовтня 2007 року з ОСОБА_7 списана будівля АДРЕСА_1 (а.с.12). У відповідності до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2008 року № 228 «Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільнених житлових приміщень» відповідачу ОСОБА_3 надана зі зняттям з квартирного обліку однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , на одну особу (а.с.13).

22 травня 2008 року відповідачем ОСОБА_3 отримане свідоцтво про право власності на спірний будинок (а.с.11).

Згідно із заповітом ОСОБА_7 від 25 травня 1993 року згаданий будинок заповіданий нею своїй сестрі - ОСОБА_14 .

Згідно з відомостями Корабельного відділу РАЦС за архівом відділу значиться актовий запис № 852 про смерть ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів іншої цивільної справи № 2-105/2009, рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14 січня 2009 року задоволений позов ОСОБА_5 до виконкому Миколаївської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту належності їй заповіту ОСОБА_7 . Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2009 року згадане рішення змінене, з резолютивної частини рішення суду першої інстанції виключене зазначення строку (14 квітня 2009 року), до якого позивачка має подати заяву про прийняття спадщини.

В той же час з відповіді п`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори слідує, що станом на 12 липня 2010 року спадкової справи після смерті ОСОБА_7 в Спадковому реєстрі не виявлено (а.с.33-34).

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судових засіданнях, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до таких висновків.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Як встановлює ч.І ст.223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За ч.І ст.294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Станом на 19 жовтня 2007 року процесуальним законом був встановлений дещо інший порядок оскарження, тим не менше рішення суду про визнання спадщини відумерлою могло набрати законної сили не раніше 30 жовтня 2007 року і відтак до вказаної дати не підлягалає виконанню.

За таких обставин виконком Миколаївської міськради, прийнявши оспорюване рішення від 23 жовтня 2007 року на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили, вийшов за межі своїх повноважень і безпідставно списав з ОСОБА_7 будівлю АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги в частині визнання вказаного рішення незаконним є обґрунтованими.

З незаконності рішення від 23 жовтня 2007 року також випливає і незаконність рішення від 25 січня 2008 року, оскільки відповідачу був наданий будинок, який протиправно був списаний з ОСОБА_7 а відтак - не міг перебувати у комунальній власності територіальної громади і не міг бути розподілений.

З урахуванням наведеного суд вважає, що і позовні вимоги про визнання незаконним другого рішення міськвиконкому незаконним також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути безпідставно набуте майно.

Як визначала ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він, зокрема, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За правилами ч.1 ст.1269 ЦК України 2003 року спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 4.1 ст.1270 встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу її відкриття.

Як слідує з матеріалів справи 2-105/2009 судом були поновлені права позивачки як спадкоємиці і їй був наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Проте протягом шести місяців, навіть якщо обраховувати перебіг строку з дня постановления рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2009 року, позивачка ОСОБА_5 не скористалася своїм правом на звернення до нотаріальної контори із належним чином оформленою заявою про прийняття спадщини.

В той же час повторного поновлення вказаного строку закон не передбачає.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивачка не мала юридичного інтересу щодо оформлення спадкових прав і набуття спадкового майна у власність за заповітом після смерті своєї сестри ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_5 права власності на спірний будинок слід залишити без задоволення.

У цьому зв`язку також слід відмовити і щодо частини позовних вимог про повернення майна з володіння ОСОБА_3 саме ОСОБА_5 , оскільки за правилами п.2 ч.З ст.1212 ЦК України витребувати майно з чужого незаконного володіння може власник.

Керуючись CT.CT.208. 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 жовтня 2007 року № 2145 «Про списання будівлі АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності гр. ОСОБА_7 ».

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2008 року № 228 «Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільнених житлових приміщень» в частині надання зі зняттям з квартирного обліку ОСОБА_3 однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , на одну особу.

В частині визнання за ОСОБА_5 права власності на будинок АДРЕСА_1 та зобов`язання ОСОБА_3 повернути зазначений будинок ОСОБА_5 в позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2011 року.

Суддя: О.І.Непша