Справа № 2-47/11
30 березня 2011 року смт. Варва
Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді Павлова В.Г.,
при секретарі Малофеєвої О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ТОВ «АВТО-ЛАЙН» в особі його представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
04.02.2011 року представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН» ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 10 923,12 грн., які були стягнуті з підприємства згідно заочного рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2009 року, посилаючись на те, що ДТП сталася внаслідок вини останнього, і який на той час був працівником ТОВ «Авто-Лайн».
В судове засідання представник позивача ТОВ «Авто-Лайн» не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.23/, надіславши до канцелярії Варвинського районного суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного
розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /Э.С.29/.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин хоча був належним чином повідомлений про час 1 місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.ЗЗ/. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності не надав, у звязку з чим, суд, за згодою позивача, згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду.
Враховуючи те, що сторони до судового засіданні не зявилися, суд, керуючись ст.197 ЦПК України розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, обєктивно оцінивши усі наявні' докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до*висновку що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вирішує цивільний спір із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.
Як зазначено в ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що в 2009 році у Варвинському районному суді Чернігівської області розглядалася цивільна справа за позовом ВАТ HACK «Оранта» в особі Чернігівської обласної дирекції HACK «Оранта» до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку
Заочним рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2009 року зазначений позов було задоволено частково та стягнуто з ТОВ «АВТО-ЛАЙН» на користь Чернігівської обласної дирекції HACK «Оранта» 10 923,12 грн. суми страхового відшкодування та 139 23 грн судових витрат, а всього 11 062,35 грн.
В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми страхового відшкодування в порядку регресу було відмовлено, оскільки, як вбачається з матеріалів справи під час заподіяння шкоди товариству, він знаходився з ним у трудових відносинах і виконував свої трудові обов язки. Дана обставина підтверджується заочним рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2009 року в справі за позовом ВАТ Національна акціонерну страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_2, ТОВ «Авто-Лайн» про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу /а.с.8-10/.
У відповідності з ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На виконання рішення суду ТОВ «АВТО-ЛАЙН» перерахувало на спеціальний рахунок ВАТ HACK «Оранта» 11 062,35 грн., про що свідчить платіжне доручення № 253 від 06.08.2010 року /а.с.12/.
Згідно із положеннями статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках зазначених v законодавстві. 3
Відповідно до роз яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року з наступними змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» відшкодування матеріальної шкоди заподіяної діями працівника у повному розмірі допускається лише у випадках, коли шкоду заподіяно діямипрацівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, та у випадках коли вінбув звільнений від неї у звязку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом (пункти 3, 4, 8 статті 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10 КПК).
Крім того така матеріальна шкода відшкодовується у повному розмірі, якщо вона заподіяна працівником при самовільному використанні в особистих цілях технічних засобів /автомобілів тракторів автокранів тощо/.
Позивачем, ані при предявленні цивільного позову, ані під час розгляду справи в судовому засіданні, доказів, які б підтверджували, що шкода була заподіяна діями ОСОБА_2, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, надано не було. В матеріалах цивільної справи також відсутні належні та допустимі докази самовільного використання відповідачем в особистих цілях автобуса «Богдан» /д.н.НОМЕР_1/, який належить ТОВ «Автолайн».
Як вбачається з предявленого цивільного позову, представник позивача, визначаючі розмір відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, положення ст.132 КЗпП України не врахував.
Відповідно до ст.132 КЗпП України, розяснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року з подальшими змінами та доповненнями, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі.
Для обчислення межі матеріальної відповідальності працівника перед підприємством середня заробітна плата обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої^ заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з подальшими змінами та доповненнями.
В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу від 01.01.2010 року ТОВ «АВТО-ЛАЙН» № 02-к відповідач ОСОБА_2 звільнений з посади водія на підставі ст.38 КЗпП України та не перебуває у трудових стосунках з позивачем /а.с.26/, тому при нарахуванні розміру матеріальної відповідальності працівника, позивачу треба було виходити із заробітку відповідача нарахованому за два місяці до місяця виявлення шкоди, заподіяної підприємству або виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві, оскільки справа вирішується після його звільнення /п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року з подальшими змінами та доповненнями/.
Згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_2, його заробіток в ТОВ «АВТО-ЛАЙН» за попередні два місяці роботи до звільнення /листопад-грудень 2009 року/ складав 745 грн./а.с.25,32/.
В зв'язку з частковим відшкодуванням матеріальної відповідальності, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати: 116,02 грн. судового збору /а.с.5/ та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с.4/, згідно ст.88 ЦПК України підлягають частковому стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_2
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 130 КЗпПУ, ст.ст. 88, 1911 ЦК України
суд - ?
Цивільний позов ТОВ «Авто-Лайн» в особі його представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО-ЛАЙН» судові витрати в сумі 171 грн. .
Заочне рішення може бути переглянуто Варвинським районним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3