РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2011 року Справа № 2-о-88/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого -судді Спаї В.В.,

при секретареві - Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, де зацікавлені особи ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із цією заявою, посилаючись в її обґрунтування на те, що є рідною донькою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та за життя останній на праві власності належало 11/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що складалося з жилого глинового штукатурного будинку А-1 житловою площею 88,2 кв. м, сараю Ю, погребу під Б-цеглові, сараю дощатого б, сараю цеглового В, сараю дерев'яно мазаного Г, сараю дощатого Е, вбиральні дощатої Д, огороджень дощатих №№1-3; цю частину домоволодіння купила ще бабуся заявниці ОСОБА_4 у 1973 році, та за заповітом заповідала свою частину домоволодіння своїй доньці -матері заявниці -ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року бабуся померла та її донька -ОСОБА_3 прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину від 02.02.1993 р., яке вона зареєструвала у КП "ДМБТІ". Утім, як зазначається при зверненні до суду із цією заявою, при перекладі прізвища, імені та по батькові матері українською мовою були допущені помилки, зокрема, у свідоцтві про право на спадщину прізвище матері зазначено "ОСОБА_6", тоді як у паспорті та свідоцтві про смерть "ОСОБА_3", разом з тим, ім'я матері у свідоцтві про право на спадщину зазначено як "ОСОБА_5", а у паспорті та свідоцтві про смерть "ОСОБА_3", по батькові матері у свідоцтві про право на спадщину за заповітом зазначено "ОСОБА_7", тоді як у паспорті та свідоцтві про смерть "ОСОБА_3". За заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_3 заповіла належне їй майно ОСОБА_1 (доньці). Посилаючись у заяві на те, що розбіжності у написанні прізвища, імені та по батькові померлої ОСОБА_3 були виявлені при зверненні до КП "ДМБТІ", через що ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити прийняти спадщини, зазначене й стало приводом для цього звернення до суду.

У судове засідання заявниця не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд повністю задовольнити заяву; представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, не надав заяву про розгляд справи без його участі та за таких обставин судовий розгляд здійснювався у відсутності заявника та представника заінтересованої особи та на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та за життя останній на праві власності належало 11/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що складалося з жилого глинового штукатурного будинку А-1 житловою площею 88,2 кв. м, сараю Ю, погребу під Б-цеглові, сараю дощатого б, сараю цеглового В, сараю дерев'яно мазаного Г, сараю дощатого Е, вбиральні дощатої Д, огороджень дощатих №№1-3; ця частина домоволодіння за договором купівлі-продажу належала ОСОБА_4 яка доводилася ОСОБА_1 бабусею, та ОСОБА_4 заповідала свою частину домоволодіння своїй доньці -матері заявниці -ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_4 її донька -ОСОБА_3 прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.02.1993 р., та зареєструвала у КП "ДМБТІ" право власності на нерухоме майно, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення.

За розгляду справи було встановлено, що прізвище, ім'я та по батькові, зазначене у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, яке було видане 02.02.1993 року ("ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7") не збігається із прізвищем, ім'ям та по батькові, зазначеним у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть ("ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_3"), що унеможливлює оформлення спадщини після померлої ОСОБА_3.

Отже, на переконання суду, доводи заявника у цій справі є слушними, та для суду на виконання п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, та оскільки внесення виправлень у нотаріально посвідчені документи -свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.02.1993 р. за реєстровим №2-241 з огляду на приписи ЗУ «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 р. унеможливлено, вбачаються підстави з метою реалізації прав заявника для задоволення поданої до суду заяви та ухвалення рішення про встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу -свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.02.1993 р. (реєстровий №2-241) на ім'я ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 15, 212, 214-215, ч. 2 ст. 234, ч 4 та ч. 7 ст. 235, ст. 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу -свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.02.1993 р. реєстровий №2-241 на ім'я ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя