Справа № 2-334/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" травня 2011 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Макаревич Л.Р.,

із участю: представника позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Львівська»до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до КС «Львівська»про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

Кредитна спілка «Львівська»звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і в обґрунтування вимог зазначила, що між кредитною спілкою та відповідачем ОСОБА_2 09.11.2007р. було укладено кредитний договір №2007-6404 терміном до 09.11.2008 року відповідно до якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 6800грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 32% річних, а в разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит - 53% річних. Однак, вказану суму відповідач в добровільному порядку не повернув та станом на 27.01.2011 року заборгованість склала 13467,95 грн. У зв'язку з цим КС «Львівська»змушена була звернутись до суду, оскільки відповідачем добровільно борг не був оплаченим.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із власним зустрічним позовом до Кредитної спілки «Львівська»про визнання договору недійсним. У мотивування позовних вимог зазначив, що між Кредитною спілкою «Львівська»та ним фактично було укладено зазначений кредитний договір, відповідно до якого він отримав кошти із сплатою 32% річних за користування кредитом терміном до 09.11.2008 року. Кредитною спілкою «Львівська»відсотки були збільшені в односторонньому порядку до 53% річних, з яких належні він самостійно погасив 30.03.2011 року в розмірі 2231,97 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 30.03.2011 року №08566; а також ним погашено заборгованість по кредиту в розмірі 4174,17 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.03.2011р. №08559. ОСОБА_2 пункт 2.4 даного договору за основне вважає таким, суперечить чинному законодавству, а саме порушено ст. 203, 215 ЦК України, Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», згідно яких КС «Львівська»встановлений договором розмір процентів не повинна була збільшувати в односторонньому порядку. Оскільки він, підписуючи кредитний договір не зауважив, що у п. 2.4 даного договору міститься практично наперед прописане приховане підняття відсотків по кредиту, просить визнати договір у цій частині недійсним.

У судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги свого довірителя підтримав та уточнив, що просить стягнути з відповідача на користь кредитної спілки «Львівська»загальну суму заборгованості за весь час користування частиною кредитних коштів у розмірі 7057,35 грн., проти зустрічного позову заперечив та просив у ньому ОСОБА_2 відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов КС «Львівська»не визнав, вважає його безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи власну позицію зазначив, що кредитодавцем при укладенні договору в порушення цивільного законодавства було закладено їм вигідні умови про збільшення в односторонньому порядку розміру відсотків до 53; зазначено про нарахування додаткових відсотків за користування кредитом в розмірі 0,15; а також вказано про ставку еквіваленту, що безпідставно самостійно затверджує Правління КС «Львівська».

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов КС «Львівська»підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з кредитного договору № 2007-6404 від 09.11.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6800грн. строком до 09.11.2008 року зі сплатою за користування кредитом 32% річних від суми залишку кредиту. Факт отримання відповідачем вищевказаної суми коштів підтверджується заявою на отримання кредиту про видачу готівки від 09.11.2007 року та поясненнями сторін у судовому засіданні.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах встановлених у договорі, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплати проценти. Крім того згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав вимоги кредитного договору та не повернув позивачу грошові кошти у вказаний термін, що стверджується поясненнями представника позивача, відповідача та матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Тому, що стосується вимог у зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання недійсними п. 2.4; абзацу 4-го пункту 4.1; абзацу 2-го пункту 2.5 кредитного договору №2007-6404 від 09.11.2007 року з тих підстав, що такий був укладений чи під впливом помилки, або посилання на ч. 1 ст. 203 ЦК України, що зміст правочину не може суперечити законодавству а також моральним засадам суспільства не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_2 мав вільне волевиявлення, яке відповідало його внутрішній волі при підписанні договору кредиту, взяв на себе зобовязання по виконанню умов договору, відтак, у зустрічному позові слід відмовити.

Виходячи із загальних засад договірних зобовязань, змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Під час провадження в справі та під час судового розгляду позивачем представлено суду достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, відповідачем не подано суду доказів та клопотань про доказування чи про звільнення від доказування інших обставин стосовно невиконання ним зобовязання та відповідальності за порушення грошового зобовязання.

У звязку з таким прийняттям рішення підлягає до задоволення також вимога КС «Львівська»про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, які були понесені позивачем у звязку із зверненням до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 625, 629, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов КС «Львівська»задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, - в користь Кредитної спілки «Львівська»(79006, м. Львів, пл. Ринок, 7, п/р 265041046 в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, ) 7057,35(сім тисяч пятдесят сім гривень 35 коп.)грн. заборгованості за кредитним договором, 134,68(сто тридцять чотири гривні 68коп.)грн. сплаченого судового збору та 120 гривень витрат на ІТЗ, а ВСЬОГО: 7312(сім тисяч триста дванадцять гривень 03 коп.)грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Львівська»про визнання договору недійсним відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Даний примірник рішення виготовлений в нарадчій кімнаті та має силу оригіналу.

Суддя