Справа № 2-440/11
(2/631/11)
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
при секретареві - Гудим О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
Разом з тим, на переконання позивача, на його користь підлягає й стягненню з відповідача моральна шкода, яка оцінна позивачем в розмірі 50 000 грн.; моральна шкода обґрунтована позивачем наступним. Згідно свідоцтва № 162619 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради позивач є приватним підприємцем, та автомобіль використовував постійно в своїй господарській діяльності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди змінився нило його життєвий устрій, все це вплинуло на нормальну господарську діяльність, також позивач просить врахувати те, що він є єдиним годувальником в сімї (а саме дружини, двох малолітніх дітей та бабусі інваліда, за якою він забезпечує догляд). В подальшому він був необґрунтовано звинувачений в винуватості в пригоді, що викликало в доповнення до фізичних ще й моральні страждання, звязані з несправедливістю прийнятого рішення, а також змусило звертатися до прокуратури міста для встановлення істини та правди по справі, на що були затрачені додаткові фізичні та моральні зусилля. У звязка уз наведеним позивач й звернувся до суду із даним позовом.
За розгляду справи позивач посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, надав пояснення, аналогічні викладеному, та просив суд повністю задовольнити поданий позов; 15.03.2011 р. позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Таким чином, суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на такі встановлені факти.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ч. 4 ст. 64 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, оскільки на виконання зазначених вище правових норм вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, відповідач не скористався правом надання заперечень проти позову, то суд, розвязуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з того, що (ст. 1187 ЦК) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Виконуючи обовязок доказування позивач довід факт спричинення такої шкоди, негативні її наслідки, причинний зв'язок протиправними діями та наслідками пригоди, а також понесення збитків, повязаних із лікуванням в розмірі 968 грн. 67 коп. (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК), зокрема, втрат, яких особа зробила для відновлення свого порушеного права, та витрат, які особа зробила для відновлення свого порушеного права у звязку з відновленням пошкодженого транспортного засобу (4 986 грн. 25 коп.), у звязку з чим для суду вбачаються підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 5 954 грн. 92 коп.
З приводу вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, розвязуючи її, суд виходить з наявності передбачених ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди у справі, яка розглядалася (ст.ст. 16, п. 1 та п. 3 ч. 2 23 ЦК України), та погоджується із тим, що позивач зазнав душевних страждань у зв'язку із пошкодженням його майна, та зазнав фізичного болю та страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, через що присуджує особі, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, відшкодувати спричинену потерпілому моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.
Вирішуючи при ухваленні судового рішення на виконання ст. 215 ЦПК України в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, зважаючи на часткове задоволення судом позову судові витрати підлягають присудженню позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та в розмірі 559,55 грн. щодо сплати судового збору та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гривень.
Керуючись ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, ст.ст. 224 та ст. 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 5 954 грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 2 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 68,04 грн., та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя