АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Костюченко Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Коляді О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та витрат, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та витрат.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 15020 грн. 20 коп. на відшкодування моральної шкоди 1000 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120 грн.. судовий збір 158,7 грн., витрати на правову допомогу 3000 грн. та витрати на експертне дослідження 550 грн., а всього 19848,9 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що 03 вересня 2009 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ніссан», державний номер автомобіля НОМЕР_1, рухалася по другорядній дорозі - вул. Жуковського м. Дніпропетровська із боку вул. Паторжинського в напрямку вул. Чернишевського і на перехресті вул. Жуковського та вул. Чернишевського, не пересвідчившись, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, грубо порушуючи вимоги ОСОБА_4 дорожнього руху України, не надала переваги автомобілю «Форд», державний номер 327 42 АЕ, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі - вул. Чернишевського, не впоралася із керуванням свого автомобіля, внаслідок допустила зіткнення із автомобілем «Форд».

В результаті порушення відповідачем ОСОБА_4 дорожнього руху України автомобіль «Форд» було пошкоджено, а позивачу спричинені тілесні ушкодження.

Спочатку стосовного ОСОБА_3 працівниками ДАІ складено протокол і направлено його до суду. Але постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2009 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАПП відносно ОСОБА_3 було закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він рухався по головній дорозі, а відповідачка по другорядній. Це свідчить про те, що причиною ДТП були неправомірні дії ОСОБА_2, але до відповідальності її не притягнуто, оскільки відносно неї не складався відповідний протокол. Постанова суду набрала законної сили та не скасована і не змінена.

На підставі досліджених матеріалів цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2 Порушення цим водієм ОСОБА_4 дорожнього руху України знаходилось у прямому причинному зв'язку із пошкодженням автомобілів сторін.

Суд обґрунтовано вказав, що винними діями відповідача позивачу була спричинена матеріальна та моральна шкода. Відповідно до висновку експертизи матеріальна шкода становить 15020 грн. 20 коп., позивач поніс також витрати на правову допомогу 3000 грн. та витрати на експертне дослідження 550 грн. А тому на підставі ст. 1166,1187 ЦК України, ст..88 ЦПК України стягнув вказані суми на користь позивача.

Також суд обґрунтовано вважав доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виявилась в моральних стражданнях, спричинених позивачу пошкодженням майна, та визначив розмір відшкодування моральної шкоди у 1 000 гривень, на підставі ст.1167 ЦПК України, що також не суперечить вимогам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував всі обставини у справі, а саме недоведеність вини відповідачки у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди є безпідставними.

Як вбачається із матеріалів справи дорожньо транспортна пригода сталася на перехресті доріг, де вул. Жуковського у м. Дніпропетровську, по якій рухалася відповідачка, є другорядною дорогою по відношенню до вулиці Чернишевського, якою рухався позивач. Вказана обставина встановлена постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2009 року.

В звязку із чим, відповідачка порушила вимоги п. 16.11. ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Доводи відповідачки про те, що дані обставини не були досліджені судом першої інстанції не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду. Відповідачка під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявляла вимог щодо проведення експертного дослідження вказаних обставин та не надала ніяких достовірних, належних та допустимих доказів щодо спростування обставин у справі, вини осіб у спричиненні шкоди та розміру спричиненої шкоди, як того вимагають положення ст.ст. 58,59,60 ЦПК України.

Суд у рішенні повністю обґрунтував свої висновки щодо обставин у справі та наданих доказів, а також правильно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди відповідачки із рішенням суду, але не ґрунтуються на достовірних та належних доказах.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: