Справа № 2018/2-1860/11/16
28 листопада 2011 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.
при секретарі - Хомінській Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про розірвання шлюбу і поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ сумісного подружнього майна та про визнання майна таким, що є особистою власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який в ході судового розгляду неодноразово доповнював та остаточно просив:
1. Постановити рішення, яким зобов`язати орган опіки та піклування, в особі «Служби у справах дітей Київського району м.Харкова`надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , визначити місце проживання його доньки ОСОБА_3 та виховання її батьком ОСОБА_1 за місцем прописки: АДРЕСА_1 (заяви до заступника начальника управління служб у справах дітей департаменту праці і соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради - начальника служби у справах дітей Київського району м.Харкова направлені від 05.09.2011);
2. Постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_4 визволити його доньку ОСОБА_3 (8 років), яка фактично знаходиться у заручниках у ОСОБА_4 та сприяти щодо переводу ОСОБА_3 до Харківської гімназії №172 за місцем прописки, а також відвідування секції плавання;
3. Постановити рішення, яким зобов`язати стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно діючого законодавства з усіх доходів, починаючи стягувати від дня пред`явлення первинного позову до суду і до досягнення донькою повноліття;
4.Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів;
5.Постановити рішення щодо проживання його доньки, ОСОБА_3 спільно з батьком, за місцем її прописки, так як він зможе забезпечити її духовний і фізичний розвиток, та забезпечити відповідний досуг;
6.Постановити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, так як вона веде дозвільний образ життя, вживає психотропні препарати, донькою не піклується, здійснює крадіжки майна подружжя ОСОБА_5 , донькою не займається, а донька на даний час знаходиться у ОСОБА_4 (теща) в якості заручниці з метою привласнення власного майна на суму понад 1 550 000,00грн.;
7. Постановити рішення щодо примусового лікування ОСОБА_2 відповідно до захворювання (вживання психотропної речовини);
8.Спільне майно подружжя ОСОБА_5 - магазин за адресою, АДРЕСА_2 передати в оперативне керування ОСОБА_1 , до вирішення питання про повний розподіл майна;
9.Постановити рішення про розподіл доходів у сумі 1 550 000,00 грн. у рівних долях, 50 відсотків ОСОБА_1 - 775 000,00 грн. та від магазину подружжя ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та 50 відсотків ОСОБА_1 - 775 000,00 грн. та від магазину подружжя ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ;
10.Спільне майно подружжя ОСОБА_5 - магазин за адресою, АДРЕСА_2 передати в оперативне керування ОСОБА_1 , до вирішення питання про повний розподіл майна;
11.До вирішення питання щодо проживання його дитини з батьком, так як мати фактично не працює, за дитиною не стежить, надати право дитині щоденно спілкуватись з батьком без перешкод у телефонному режимі до 30 хвилин та зобов`язати ОСОБА_4 (теща) повернути його доньці мобільний телефон, який ним був придбано для доньки у лютому цього року вартістю 850,00 грн.;
12.Заборонити ОСОБА_4 (теща), у якої знаходиться його донька, перешкоджати його донці ОСОБА_3 (8 років) у зустрічах та спілкуванні з батьком;
13.Заборонити ОСОБА_4 (теща) залишати його доньку на самоті, та прискорити час повернення дитини до батька;
14.Фахівцям управління у справах дітей Харківського міськвиконкому щомісячно опитувати дитину у телефонному режимі з питань додержання прав дитини та піклування про її духовний і фізичний розвиток;
15.Виділити йому, позивачу, ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ринковою вартістю 480 000 грн. (60 тис. доларів США);
16. Визнати недійсним набуття права власності ОСОБА_2 після підписання договорів купівлі-продажу квартир у АДРЕСА_3 та у АДРЕСА_1 ;
17. На час розгляду справи у суді заборонити відчуження майна, складання договорів оренди, суборенди майна по продуктовому магазину « АДРЕСА_2 ;
18. Накласти арешт на продаж (відчуження) та використання у підприємницькій діяльності третіми особами та родичами ( ОСОБА_4 ) продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 адресою АДРЕСА_2 , на перехресті вул. Челюскіна та вул. Ревчанська, до вирішення питання щодо розподілу майна у судовому порядку, так як магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 використається родичами відповідача, ОСОБА_6 без сплати оренди та доходу (прибутку) до розподілу майна;
19. На час розгляду справи заборонити складання договорів, контрактів відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі прописка у цієї квартирі родичів ОСОБА_6 без його дозволу;
20. Накласти арешт на продаж (відчуження) квартири за адресою: АДРЕСА_1 до розподілу майна;
21. Визнати у судовому порядку, що відповідач ОСОБА_6 втратила право користуватись житловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , так як фактично більше 6 місяців за цією адресою не проживає, та знаходиться або у родичів у м. Люботин, або у коханця, або в невстановленому місті;
22. Зобов`язати ОСОБА_6 особисто з`являтися на судові засідання, так як вона фактично ніде не працює, дитиною не займається, за місцем прописки та у родичів відсутня, веде вільний засіб життя та вживає психотропну речовину;
23. Забезпечити участь у справі коханця ОСОБА_6 з питань незаконного використання отриманих від ОСОБА_6 його грошей та використання їх на власні потреби спільно з родиною ОСОБА_7 ;
24. Забезпечити участь у справі родини ОСОБА_6 з питань незаконного використання отриманих від ОСОБА_6 його грошей та використання їх на власні потреби, а також незаконного використання магазину «Дубрава`без договору суборенди;
25. Забезпечити при розгляді справи надання усіх документів родиною ОСОБА_7 відносно діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у тому числи копії книг обліку, договорів про найм працівників та податковою звітністю;
26. Забезпечити при розгляді справи присутність найманих працівників по магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
27. Зобов`язати ОСОБА_6 повернути йому отриманні без дозволу 8000 доларів США або еквівалент в іншій грошовій формі;
28. Зобов`язати ОСОБА_6 повернути йому особисті речі які були вивезені за межі його квартири ( АДРЕСА_1 ) на загальну суму 24 750,00 грн.;
29. У разі не бажання добровільно повернути йому особисті речі ОСОБА_6 , зобов`язати працівників ГУ МВС України в Харківській області здійснити заходи по поверненню його власного майна відповідно до положень Кримінального і Кримінально-процесуального кодексів України;
30. Відповідачу ОСОБА_6 , виділити продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 адресою АДРЕСА_2 , на перехресті АДРЕСА_4 на праві власності ринковою вартістю 1 000 000 грн. (125000 доларів США);
31.Стягнути з ОСОБА_6 та родичів ОСОБА_7 дохід за 2008, 2009, 2010 року на утримання дитини, ОСОБА_3 з перерахуванням на особистий рахунок доньки та використання виключно на її власні потреби у сумі 155000,00 грн., що складає 10 відсотків від чистого доходу магазину в місяць, з подальшим використанням коштів виключно на особисті потреби дитині ОСОБА_3 (8 років) та з контролем з боку служби по справам дітей Харківської міської ради, та батьком і матір`ю дитини;
З2. Стягувати з ОСОБА_6 (або її родичів у разі перереєстрації магазину « ОСОБА_8 ) щомісячно дохід на утримання доньки у розмірі 15 відсотків від чистого доходу отриманого від діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з перерахуванням та зарахуванням на особистий рахунок дитини, з використанням виключно на особисті потреби дитині та з контролем з боку служби по справам дітей Харківської міської ради та батьком і матір`ю дитини;
33. Стягнути з відповідача 50 відсотків його витрат на сплату державного мита та інші витрати в частині вимог про поділ майна, що складає 910 грн. (1700грн. + 120грн.: 2);
34. Стягнути з відповідача 50 відсотків його витрат на сплату комунальних послуг на суму 4 344,00 грн., у тому числі за 2010 рік у сумі 1352,00 грн. (2703 грн. х 50%), за січень - листопад 2011 року - 2992,00 грн.(5984,00 грн. х 50%) та 50 відсотків його витрат до моменту виписки ОСОБА_6 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;
35. Розірвати шлюб між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрований "21" вересня 2002р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис №628;
36. Розгляд справи проводити у присутності фахівця зі служби по справам дітей Харківської міської ради.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з відповідачкою ОСОБА_2 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року. Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Життя у подружжя не склалося через постійні зради ОСОБА_2 . Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим. Угоди про добровільний поділ спільно нажитого майна між подружжям не досягнуто. Донька ОСОБА_3 без його дозволу була викрадена та вивезена ОСОБА_4 як заручниця за межі м. Харкова та з вересня 2010 року по теперішній час перебуває в м. Люботині у його тещі ОСОБА_4 . Вважає за доцільне доньку залишити з ним, так як відповідачка дочкою не займається, відібрала у неї телефон та заборонила з ним спілкуватися. Для проживання доньки разом з ним у нього створені всі належні умови.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 , діюча на підставі довіреності від 05.03.2011р. (т.1 а.с.92), позовну заяву підтримали у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 , діючий на підставі довіреності від 20.09.2011р. (т.2 а.с.139) позовну заяву ОСОБА_1 визнали частково, не заперечували проти розірвання шлюбу та виділення їй - ОСОБА_2 продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 адресою АДРЕСА_2 . Проти іншої частини позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність.
Відповідач ОСОБА_2 , в свою чергу, подала до суду позовну заяву, яку в ході розгляду справи уточнила та остаточно просила визнати за нею право власності на 73/100 (або 146/200) частин квартири АДРЕСА_5 , як майно, яке є її особистою власністю, яке придбано за її особисті кошти. Визнати за нею право власності на 27/200 частин квартири АДРЕСА_5 , яке є сумісним подружнім майном. Визнати за нею право власності на 173/200 (або 86/100) частини квартири АДРЕСА_5 в цілому.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на наступне. Вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 з 21.09.2002 року. Від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вересні 2010 року її чоловік ОСОБА_1 повідомив, що має намір залишити сім`ю, укласти нову сім`ю з іншою жінкою, та у зв`язку з неправомірною поведінкою чоловіка вона з дитиною опинилася на вулиці. На даний час вона проживає у своїх батьків, маючи на праві власності частину квартири за місцем своєї реєстрації. Під час відвідин квартири чоловік створює неможливі умови для проживання її та дитини в квартирі. ОСОБА_1 також не має наміру поновляти стосунки, оскільки в квартирі оселив іншу жінку та свою матір. Для поновлення свого права їй неодноразово доводилося звертатися до правоохоронних органів. Також, оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, вона змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 , діюча на підставі довіреності від 05.03.2011р. (т.1 а.с.92), зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 не визнали, посилаючись на придбання квартири саме за кошти ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.05.2011р. об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя та визнання майна таким, що є особистою власністю (т.1 а.с.160).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.05.2011р. до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області (т. 1 а.с.161).
Представник третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Такідзе М.Т., діючий на підставі довіреності від 26.05.2011р. (т.1 а.с.212), у судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління з приводу визначення місця проживання дитини, йому було надано роз`яснення з приводу документів, які необхідно надати для розгляду вказаного питання комісією, проте позивач документів до теперішнього часу не надав, у зв`язку з чим при вирішенні питання з приводу визначення неповнолітньої доньки покладався на розсуд суду.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.07.2011р. роз`єднані позовні вимоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя та визнання майна таким, що є особистою власністю, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (т.1 а.с.218).
Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2002р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 09.02.2011р. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №628 (т.1 а.с.213).
Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 05.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №79 (т.1 а.с.25).
Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені з вересня 2010 року, та з цього з часу подружжя проживає окремо. Сумісне господарство не ведеться.
В ході розгляду справи судом вживалися заходи до примирення подружжя, проте ніхто з подружжя заходів до збереження шлюбу не прийняв. Сторони примирення не досягли. Позивач наполягав на розлученні, відповідач позов в цій частині визнала.
На підставі вищевикладеного встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов в частині розірвання шлюбу задовольнити - розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 21 вересня 2002 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис №628. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоїти прізвище « ОСОБА_7 ».
В частині позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
У відповідності до ст..164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Позивач як на підставу позбавлення відповідачки батьківських прав вказує, що остання веде дозвільний образ життя, вживає психотропну речовину, має неадекватну поведінку, дитиною не піклується. Проте, доказів на обґрунтування позовної заяви в цій частині до суду не надано, у зв`язку з чим суд відмовляє в позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 , вважаючи їх недоведеними.
З приводу позову ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання малолітньої доньки суд зазначає.
Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.112.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.
Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу того, з ким із них буде проживати малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що в даний час донька проживає разом з нею. Вказане підтвердив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 .
Відповідно до ст..160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно зі ст..161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
ОСОБА_1 доказів на обґрунтування позовної заяви в частині визначення місця проживання дитини разом з ним не надав, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовної заяви в цій частині, вважаючи їх недоведеними.
Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Оскільки, суд відмовляє позивачеві ОСОБА_1 у визначенні місця проживання доньки з ним у квартирі АДРЕСА_5 , малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на час розгляду справи в суді постійно проживає з відповідачкою, позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 також задоволенню не підлягає.
З приводу поділу сумісного майна подружжя та визнання майна таким, що є особистою власністю суд зазначає наступне.
Під час шлюбу ОСОБА_2 23.09.2003 року продала належну їй на праві власності за договором купівлі-продажу від 28.12.2001 року чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_6 (т.1 а.с.99,100) та на ім`я ОСОБА_2 придбано за договором купівлі-продажу від 31.10.2003 року квартиру АДРЕСА_5 (т.1 а.с.101).
Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно вимог ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Докази наявності такої іншої домовленості або шлюбного договору відсутні. Також позивачем ОСОБА_2 не доведено передбачених законом підстав для збільшення саме у квартирі частки її майна та, відповідно, зменшення частки відповідача ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.112.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.
На підставі викладеного, суд частково задовольняє як позов ОСОБА_1 так і позов ОСОБА_2 в частині поділу майна та визнає за кожним з них право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_5 .
При цьому, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині виділення ОСОБА_2 продуктового магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , на перехресті АДРЕСА_4 на праві власності ринковою вартістю 1 000 000 грн., оскільки документів, які підтверджують, що нежитлова будівля "А-1" загальною площею 24,50 кв.м. є магазином " ІНФОРМАЦІЯ_2 " суду не надано.
Відповідно до п.2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд.
Доказів на обґрунтування іншої частини позовних вимог позивачем ОСОБА_1 до суду не надано, у звязку з чим суд відмовляє у їх задоволенні, вважаючи недоведеними.
Відповідно до ст..88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішщення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Оскільки суд частково задовольняє як позов позивача, так і позов відповідача, суд судові витрати не стягує.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна - задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 21 вересня 2002 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис №628. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоїти прізвище « ОСОБА_7 ».
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено судом 02 грудня 2011 року.

Суддя -