АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2686/11 Суддя доповідач Івах А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного . ду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Борової С.А., Пшенічної Л.В.

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання дій щодо односторонньої зміни умов договору недійсними, визнання правочину по зміні відсоткової ставки неукладеним та визнання односторонньої зміни умов договору нікчемною, -

встановила:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що ОСОБА_2, з яким вона еребуває у зареєстрованому шлюбі, 18 березня 2008 року уклав з публічним акціонерним товариством комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» кредитний договір, відповідно то якого отримав грошові кошти у сумі 48 578, 80 грн., за рахунок яких ними було придбано у .пільну власність подружжя легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2008 р. в., д/н НОМЕР_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір астави вищевказаного автомобіля.

Умови кредитного договору виконувалися своєчасно та належним чином, але в січні 1009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку та без повідомлення ОСОБА_2 збільшив розмір відсотків, у зв'язку з чим і підвищився щомісячний платіж за вказаним договором.

З огляду на наведене, позивачка просила визнати правочин про зміну відсоткової ставки а кредитним договором неукладеним, визнавши дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором протиправними та односторонню зміну процентної ставки за кредитним договором нікчемною.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

-визнано правочин про зміну процентної ставки за кредитним договором від 18 березня 2008 року неукладеним;

-визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором від 18 березня 2008 року протиправними;

-визнано односторонню зміну ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за договором кредиту від 18 березня 2008 року нікчемною;

-стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 51 грн. та 120 грн. відповідно.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на: неповне з'ясування судом обставин, що мають

значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Справа розглядається за відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Інтереси позивача представляє ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 24 червня 2010 року від імені ОСОБА_1 (а. с. 22). Відповідач ОСОБА_2 просив справу розглядати за йог відсутності, у письмовій заяві від 28 вересня 2011 року виклав своє ставлення як до рішенню суду першої інстанції так і до вимог апеляційної скарги (а. с. 186-188).

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи достовірно встановлено, що 18 березня 2008 року між відповідачами справі - ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний догові: № /1N81AR100030197 (а. с. 189-202), за умовами якого ОСОБА_2 отримав 48 578 грн. 80 коп з метою придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9. - % річних з кінцевим терміном повернення - 17 березня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, щ остання перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, на кредитні кошті: надані банком останньому, був придбаний автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2008 р. в., д/н НОМЕР_1 у спільну сумісну власність подружжя, за згодою ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 передав вказаний автомобіль у заставу. Про зміну процентної ставки ні відповідачу ОСОБА_2 ні позивачці ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» письмового повідомлення не направляв. При цьому, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 60, 65 СК України та ст. ст. 207, 509, 638, 654, 1055, 1056-1 ЦК України та формально виклавши їх зміст у мотивувальній частині свого рішення, не привів мотивів, з яких вважав встановленою наявність порушення прав позивача.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин: яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на порушення вказаних норм цивільно- процесуального закону належним чином не перевірив фактичних обставин справи, поспішно визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не прийняв до уваги, що позивачка ОСОБА_1 не є стороною кредитно- заставного договору № ДN81AR100030197 та зміна умов цього договору не може зачіпати її права, свободи чи інтереси.

Положення ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обов'язків для другого із подружжя, а лише для позичальника як сторони договору (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Залишена поза увагою суду необхідність при вирішенні по суті спору встановлення перш за все наявності у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права, свободи чи інтересу, на захист якого подано позов.

За положенням п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також - достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, судова колегія вважає, що ОСОБА_1, як особа, що не є стороною у кредитній угоді, укладеній між відповідачами у справі ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» не мала права ставити вимоги, які викладено в її позовній заяві - задоволено судом першої інстанції, тому у задоволенні її позову слід відмовити.

За таких обставин, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319

України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: