№ 0827/2-п-24/11
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Таран Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного банку УкрСиббанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2010 року задоволено позовні вимоги АКБ УкрСиббанкдо ОСОБА_2, ОСОБА_1 та стягнуто з відповідачів солідарно 792307,02 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2008 року, а також судові витрати. Справу розглянуто в заочному порядку.

Відповідачі звернулися з заявою про скасування заочного рішення, в якій вказали, що в судові засідання не зявлялися з поважних причин, судові повістки не отримували, крім того, позивачем при визначенні суми заборгованості не враховано часткове погашення за кредитним договором.

У судовому засіданні відповідачі на заяві наполягали, вказавши, що в судове засідання 15.07.2010 року ОСОБА_1 не зявився, оскільки проходив амбулаторне лікування в стоматологічній клініці, а ОСОБА_2 була відсутня в місті на момент отримання повістки. Відповідачі також зазначили, що повістки у судове засідання 16.08.2010 року не отримували.

Позивач в судове засідання представника не направив з невідомих суду причин, про місце та час розгляду заяви повідомлені належним чином, надали довідку-розрахунок заборгованості за кредитом.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Посилання відповідачів на неврахування часткової оплати за кредитним договором повністю спростовуються розрахунками суми заборгованості, які надані позивачем та наявні в матеріалах справи та відповідно до яких платежі, здійснені ОСОБА_1, повністю враховані. Крім того, відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не зміг пояснити, з чим конкретно він не згоден в нарахованій банком сумі, хоча копію позовної заяви та доданих документів, зокрема, розрахунок заборгованості, отримав ще 05.07.2010 року.

Щодо неявки відповідачів в судові засідання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судові повістки на 15.07.2010 року та на 16.08.2010 року направлені судом за місцем фактичного проживання відповідачів, що вони особисто підтвердили в судовому засіданні, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також зареєстровані у встановленому порядку, тож, відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України вважаються врученими належним чином.

ОСОБА_2 пояснила, що на момент направлення повістки на 15.07.2010 року вона перебувала поза межами міста, однак, не змогла вказати де саме та в якій період часу, документів, на підтвердження цього не надала.

ОСОБА_1 на підтвердження поважності причин неприбуття у судове засіданні, яке відбулося 15.07.2010 року, надано довідку ПП Євростомпро те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні з 13.07.2010 року по 17.07.2010 року.

Однак, перебування відповідача на амбулаторному лікуванні не могло зашкодити йому брати участь у судовому засіданні, оскільки лікування не було стаціонарним. Крім того, довідку надано Приватним підприємством Євростом, однак, жодних документів на підтвердження того чим займається це підприємство та на якій підставі надає медичні послуги не надано. Посилання позивача на тяжкість його захворювання не підтверджено жодним чином, оскільки до швидкої медичної допомоги він не звертався, захворювання характеру раптового не має, тож ніщо не заважало направити до суду обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідачі, які з 05.07.2010 року знали, що в суді розглядається цивільна справа та яка сама, з незрозумілих причин не з'явилися також і до суду за отриманням повісток. Ніщо не заважало відповідачам звернутися і за правовою допомогою та надати представнику повноваження на представлення своїх інтересів в суді.

Таким чином, причини неявки відповідача ОСОБА_1, а також відповідача ОСОБА_2, не можуть бути визнані поважними.

Оскільки передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення не встановлено, заява відповідачів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного банку УкрСиббанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк