АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2822/11 Справа № 22ц-9971/11 Головуючий у 1 й інстанції - Алтунін О.В. Доповідач - Бараннік О.П.
27 вересня 2011 року
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік вересень 27 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Бараннік О.П.,

суддів Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,

при секретарі Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя , посилаючись на те, що з 21 квітня 1981 року він знаходився з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого у 1982 році народився син ОСОБА_4.

Фактично не припиняючи подружніх стосунків, але з ціллю вирішення житлових питань, у 1982 році шлюб між позивачем та відповідачкою був спочатку розірваний, однак в подальшому, а саме 10 червня 1994 року, шлюб між ними був поновлений знову.

За період сумісного проживання позивач разом з відповідачкою на земельній ділянці площею 0,10 га розташованій АДРЕСА_1 побудували двохповерховий житловий будинок загальною площею 147, 3 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м та підвалом площею 54,3 кв.м..

15 березня 1997 року відповідачкою отримано на зазначену земельну ділянку державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

18.08.2004 року, за рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району на ім'я відповідачки також було видано і свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідачка в добровільному прядку не визнає за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки та житлового будинку, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В додатковому позові ОСОБА_3, нарівні з вищезазначеними вимогами про поділ майна подружжя, просив також стягнути з відповідачки на його користь і моральну шкоду, оцінену ним у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2011 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами і на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за тією ж адресою. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про визнання права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку та земельної ділянки за позивачем.

Доводи ОСОБА_2 про те, що спірний житловий будинок будувався особисто нею, неї можуть бути прийняті до уваги, оскільки як видно з матеріалів справи він будувавсь сторонами в період шлюбу і станом на 07.05.2004 року, тобто дати з якої у відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає право власності на новостворене нерухоме майно, буї прийнятий в експлуатацію.

Не можуть бути підставою для скасування рішення й посилання відповідачки про отримання нею земельної ділянки під забудову до реєстрації з позивачем шлюбу, оскільки відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України, діючого на момент винесення рішенні виконкомом Новоолександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району, Дніпропетровської області від 31.03.1997 року про передачу земельної ділянки приватну власність і користування та отримання відповідачкою Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 13.05.1997 року, право власності на землю, або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановленні землевпорядкувальними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і отримання документу, який посвідчує це право, тобто тоді, коли сторони вже в друге знаходились в зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повномх об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводі сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимога/і закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли тягнути зі собою скасування рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦГО України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 трави 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді