Справа № 2018/2-476/11
13.10.2011 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ніколаєнко І.В.,
при секретарі Газыної О.С.,
розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ
Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що з 12 серпня 2007 року працювала продавцем продовольчих товарів у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 згідно до трудового договору №1498, який був зареєстрований у Харківському міському центрі зайнятості. Вказаний трудовий договір було розірвано сторонами 01 січня 2010 року згідно до ст. 38 Кодексу законів про працю та знятий з реєстрації в Харківському міському центрі зайнятості 19 лютого 2010 року. Позивач вказує на ту обставину, що з 10 жовтня 2009 року була відсторонена від роботи після проведення інвентаризації товарів в магазині в якому вона працювала, що розташований у гуртожитку ХАІ 11 за адресою: АДРЕСА_1 а без відповідних на то підстав та не були належним чином оформлені документи щодо її звільнення. За період 01 липня по 10 жовтня 2009 року заробітна плата не виплачувалась. Внаслідок чого у відповідача з`явилась заборгованість у сумі 3 150, 00 гривень. Також позивач просить стягнути з Відповідача суму у розмірі 2 625, 00 гривень за час затримки відповідачем належно оформленої трудової книжки Крім того, позивач зазначив, що дії відповідача призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та спричинили моральні страждання, що завдало їй моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 5 000, 00 гривень та просить стягнути з відповідача.
В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня 2009 року по 01 червня 2010 року у сумі 5 775, 00 гривень, а з 01 червня 2010 року по 525, 00 гривень щомісячно до часу постановлення судом рішення по справі, моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 гривень, юридичні послуги адвоката у розмірі 2 000, 00 гривень.
14 квітня 2011 року позивач доповнив свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня по 10 жовтня 2009 року у сумі 1 920, 00 гривень, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 772, 00 гривень, компенсацію за затримку виплати розрахунку по заробітній платі і не видачу трудової книжки з 10 жовтня 2009 року по 01 червня 2010 року у розмірі 4 604, 80 гривень, а починаючи з 01 червня 2010 року по 575, 60 гривень за кожен місяць до часу постановлення судом рішення по справі, в іншій частині позовні вимоги не змінені.
У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали свої позовні вимоги.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначивши, що ОСОБА_1 працювала в магазині на посаді продавця з 12 серпня 2007 року по 01 січня 2010 року відповідно до трудового договору від 12 серпня 2007 року, який було розірвано згідно до ст. 38 КЗпП України та знято з реєстрації 19 лютого 2010 року у Харківському міському центрі зайнятості . Заробітна плата нараховувалася відповідно відпрацьованому робочому часу, відповідно до вимог діючого законодавства України проводилися нарахування податків, зборів та обов`язкових платежів до бюджетних та позабюджетних державних цільових фондів. За весь час роботи ОСОБА_1 , як продавцю непродовольчих товарів нараховувалася заробітна плата щомісячно в розмірі, який практично дорівнює законодавчо встановленому розміру мінімальної заробітної плати. Однак, враховуючи, що Постановою Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 листопада 2009 року встановлено, що у відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2 документи фінансово-господарської діяльності за період з 2002 року по 29 жовтня 2009 року зникли, встановити точні обставини зникнення документів на її ім`я, їх місце знаходження не виявилось можливим, у зв`язку з чим не можливо надати документи щодо остаточного розрахунку з позивачем. Вказував, що трудова книжка позивачем на час розірвання трудового договору 01 січня 2010 року і зняття його у Харківському міському центрі зайнятості 19 лютого 2010 року позивачем не надавалась, бо згідно до закону трудові книжки по договорам з фізичними особами підприємцями зберігаються безпосередньо у працівників, тому у позивача не має підстав для стягнення з відповідача заробітної плати за час затримання видачі трудової книжки, так як вона у нього не знаходилась.
Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи та наявних у справі доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного:
Відповідно до трудового договору №1498 від 12 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем було укладено письмовий договір, який був зареєстрований у Харківському міському центрі зайнятості у відповідності до вимог ст.. 24-1 Кодексу законів про працю України. Трудовий договір розірваний сторонами 01 січня 2010 року за власним бажанням ОСОБА_1 згідно до ст.. 38 КЗпП України, знятий з реєстрації у Харківському міському центрі зайнятості 19 лютого 2010 року.
Згідно з довідкою Харківського міського центру зайнятості трудовий договір розірваний сторонами 01 січня 2010 року та знятий з реєстрації 19 лютого 2010 року відповідно до порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року за №260.
Згідно до наказу №1 від 29 жовтня 2009 року фізичної особи підприємця ОСОБА_2 було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів по торговій точці ХАІ-11, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 29 жовтня 2009 року було складено Акт звірки по звітним відомостям за період з 19 липня 2009 року по 29 жовтня 2009 року продавцями вказаної вище торгівельної точки, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після проведення інвентаризації і виявлення недостачі на загальну суму в розмірі 31 350, 20 грн. позивач на робоче місце більше не з`явилася.
Відповідно до п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 08.06.2001 року трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, зберігаються безпосередньо у працівників. Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять запис до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Відповідно до викладеного, вбачається, що трудову книжку відповідач не залишав собі згідно до норм трудового законодавства. Позивачем надана копія трудової книжки з записом відповідача про працевлаштування , але запис про звільнення після розірвання з позивачем трудового договору відсутній.
Крім того, позивач посилається на те, що вона не була присутня у службі зайнятості при розірванні договору та згоду на звільнення не надавала та копія договору їй також не надавалась, то слід зазначити, що відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 р. №260 у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Разом з тим, у наступних пунктах зазначеного Порядку вказано, що відповідальна особа центру зайнятості повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів, на підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про те, що договір знято з реєстрації. З викладеного, вбачається, що центр зайнятості не зняв би з реєстрації трудовий договір, якщо б Позивачка не надала свій екземпляр з особистим підписом, щодо звільнення за власним бажанням, більш того в трудовому договорі вказано про факт знаходження у всіх осіб по одному примірнику трудового договору, в якому Позивачка ставила свій підпис, тим самим погоджуючись з усіма обставинами викладеними у вказаному договорі. Також, згідно вказаного Порядку передбачено повний розрахунок з працівником на час розірвання трудового договору. Позивачка не надала до суду жодного доказу, щоб міг підтвердити її посилання щодо знаходження її трудової книжки у відповідача або несплати їй заробітної плати.
Що стосується підтвердження належної сплати заробітної плати та остаточного розрахунку ОСОБА_1 встановити суд не має можливості у зв`язку з відсутністю фінансово-господарських документів діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за період з 2002 року по 29 жовтня 2009 року, які зникли і встановити точні обставини зникнення документів на ім`я ОСОБА_2 , їх місця знаходження, не виявилось можливим згідно до постанови Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 11 листопада 2009 року.
Крім того, матеріали справи, за скаргою ОСОБА_1 містять Акт перевірки №20-01-430/0067 від 17 січня 2011 року Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, яким встановлено, що Трудовий договір розірвано згідно до порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року за №260.Трудову книжку ОСОБА_1 ОСОБА_2 не залишала собі. При розірванні трудового договору ОСОБА_1 трудову книжку не надавала. Документи фінансово-господарської діяльності за період з 2002 року по 29.10.2009 року зникли, згідно до Постанови Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 11.11.2009 року встановлено, що точні обставини зникнення документів на ім`я ОСОБА_2 , їх місце знаходження, не виявилось можливим.
На підставі чого, було зроблено висновок, що згідно до перевірки ФОП ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , не встановлено порушень законодавства про працю. Питання щодо виплати останній остаточного розрахунку територіальна державна інспекція праці у Харківській області немає можливості в зв`язку відсутністю документів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Позивачем не надано доказів в обгрунтування вимог відносно порушення своїх прав з боку відповідача
Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 209, 212, 208,214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України, 1167 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10 денний строк апеляційної скарги через Київський районний суд Харківської області.

Суддя