Справа № 2/2506/1877/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю: позивача, представника відповідача ОСОБА_1, третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,

третя особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

29.03.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, накладеного державним виконавцем Гудзь М.В. під час виконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_4 на користь третьої особи 918 грн у відшкодування шкоди завданої собакою.

В обґрунтування позову зазначила, що її чоловік ОСОБА_4, який помер у 2010 році, проживав разом з нею в квартирі АДРЕСА_1, і ніколи не тримав собак. Шкода третій особі завдана з вини іншої особи, яка має таке ж саме імя, що й її чоловік, і проживає за іншою адресою по провулку 1 Травня в місті Чернігові. Наявність арешту на 1/2 частину квартири в даний час унеможливлює отримання документів про право власності на спадщину чоловіка, чим порушує її права.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні.

Представник відповідача і третя особа позов визнали.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_5 (чоловік третьої особи) показав, що він особисто знав ОСОБА_4, з вини якого його дружині завдано шкоди, та дружину останнього. Він підтвердив, що ОСОБА_4, з вини якого його дружині завдано шкоди, є іншою особою. Він проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 і не являється чоловіком позивача.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова, ухваленим в цивільній справі № 2-2954/2001, стягнуто з ОСОБА_4 на користь третьої особи 918 грн у відшкодування завданої шкоди. На підставі рішення суду 14.08.2001 року видано виконавчий лист, який предявлено відповідачу для примусового виконання. Здійснюючи примусове виконання рішення суду 15.05.2002 року державний виконавець Гудзь М.В. виніс постанову про накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить чоловікові позивача ОСОБА_4, який помер 10.07.2010 року.

Показаннями свідка ОСОБА_5, які нічим по справі не спростовані, підтверджується, що боржником у виконавчому провадженні про стягнення 918 грн на користь третьої особи, являється не чоловік позивача, а інша особа, яка має таке ж саме імя ОСОБА_4, при цьому проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що арешт на 1/2 частину спірної квартири накладено державним виконавцем помилково. Наявність арешту унеможливлює отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину чоловіка, чим порушує її право власності.

В силу вищевикладеного і положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», зазначене є підставою для задоволення позову і зняття арешту з майна.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Зняти арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Чернігова ОСОБА_6 від 15.05.2002 року (серія АА № 513804).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: