Справа № 2-484/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2011 року Володарський районний суд Київської області , в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.

при секретарі Бондаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка,

справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що азвернув Л.Мдмили Михайлівни31 жовтня 2010 року померла її мати ОСОБА_3. 25 січня 2005 року вона склала заповіт. Даним заповітом ОСОБА_3 заповідала все своє майно де б воно не було і з чого не складалося і на що за законом вона матиме право на день смерті ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом до якої входить земельна ділянка площею 0,9999 га, посвідчена незареєстрованим державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 599329.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 31 жовтня 2010 року, що складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 0,9999 га, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 31 жовтня 2010 року померла мати позивачки, ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 187857 (а.с.11).

25 січня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 10 (а.с.12). Згідно даного заповіту ОСОБА_3 заповідала все своє майно де б воно не було і з чого не складалося і на що за законом вона матиме право на день смерті ОСОБА_1. Спадкоємицею за заповітом є позивач, ОСОБА_1 дочка померлої, що стверджено свідоцтвом про народження серії IV-ЯР № 082934 (а.с.8). Спадкоємцем за законом першої черги є відповідач ОСОБА_2, син померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.10). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом до якої входить земельна ділянка площею 0,9999 га, посвідчена незареєстрованим державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 599329, що стверджено довідкою № 1059 від 20.10.2011 року виданою відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області.

Зазначений державний акт на землю не зареєстрований, а тому не має можливості отримати зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку, який було виготовлено на імя ОСОБА_3 в відділі Держкомзему у Володарському районі Київської області, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються.

У звязку з вищезазначеним позивач змушена була звернутись до суду.

Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.12). Фактично позивач прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та користування майном.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 направила спадкову справу після померлої ОСОБА_3, яка померла 31 жовтня 2010 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235,1268, ЦК України , ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 жовтня 2010 року, що складається із земельної ділянки площею 0,9999 га, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та посвідчена Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 599329 на імя ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко