_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1282/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2011 року, Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Чугуникової М.В.,Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, першого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Третя одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва на придбання квартири з публічних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва на придбання квартири з публічних торгів, посилаючись на порушення його права власності на частку квартири.

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що вказані документи оформлені з додержанням вимог законодавства, права позивача не порушені.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позовну заяву, посилаючись на необізнаність про дії державного виконавця та нотаріуса щодо відчуження частини квартири.

Третя особа ОСОБА_4 вважає, що позов є необгрунтованим.

Третьою одеською державною нотаріальною конторою надавалися заяви про розгляд справи на розсуд суду за відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 28 серпня 2001 р. Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, згідно з розпорядженням органу приватизації від 28.8.2001 р. за № 149875, видало ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідоцтво про право власності в рівних частках на житло квартиру № 112, загальною площею 61, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 47.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 - третьої особи і батьком ОСОБА_4 - третьої особи у справі.

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 23.6.2003 р. ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений до 7 років позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть його дружини і матері ОСОБА_4 Водночас суд частково задовольнив цивільний позов ОСОБА_2 - рідної сестри померлої, опікуна неповнолітньої на той час ОСОБА_4, стягнув на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 1423 грн. 63 коп., витрати на юридичну допомогу 600 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., всього 22023 грн.63 коп.

На виконання вказаного вироку суду, 12.12.2003 р. був виданий виконавчий лист та направлений до першого відділу ДВС Київського районного управління юстиції м. Одеси. Відповідно до ст. 62 Закону України Про виконавче провадження, що діяв на той час, звернення стягнення на будинок, квартиру, приміщення, що є нерухомим майном, провадиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Реалізація

належних боржникові будинку, квартири чи іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів.

Як вбачається з листа першого відділу державної виконавчої служби від 22.6.2004 р., ОСОБА_5 був повідомлений про те, що 1/2 частка квартири, експертна оцінка якої склала 70577 грн., буде передана на реалізацію з прилюдних торгів. На цьому листі є особистий запис ОСОБА_5, який 21.7.2004 р. повідомляв про свою незгоду з продажем частки квартири.

Таким чином, станом на 21.7.2004 р. позивачеві було відомо про те, що частка квартири призначена на продаж, тому посилання на те, що дізнався про порушення, як він вважає, свого права лише в серпні 2008 р. є безпідставним.

Крім того, з листа прокуратури Київського району м. Одеси від 24.9.2004 р. на звернення ОСОБА_3 щодо незаконних дій державного виконавця відділу Київського районного управління юстиції м. Одеси, вбачається, що ОСОБА_3 було повідомлено, що державним виконавцем примусово виконується рішення суду та вживаються заходи виконання шляхом звернення стягнень на майно боржника ОСОБА_1, який є власником 1/2 частини квартири, на цю частину накладений арешт, проведена експертна оцінка, а звернення боржника ОСОБА_1,А. зі скаргою до Верховного суду України не є обставиною для зупинення виконавчого провадження і, таким чином, підстав для зупинення виконавчого провадження немає.

Відповідно до ст. 61 зазначеного Закону, у разі, коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна.

Якщо стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно, то він зобовязаний у 15-денний строк з дня повідомлення державного виконавця про виявлене бажання залишити за собою непродане майно, внести на депозитний рахунок різницю між вартістю непроданого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість непроданого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. Майно передається стягувачу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. За фактом такої передачі державним виконавцем складається акт. Постанова і акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Вартість майна після переоцінки, відповідно до акту № 4160023 від 27 вересня 2004 р., склала 56461 грн. 60 коп.

Згідно з протоколом № 41600 від 25.10.2004 р., прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися в звязку з відсутністю покупців. ОСОБА_2 було запропоновано вирішити питання про залишення за нею вказаної частини квартири.

5 травня 2005 р. державний виконавець склав акт, затверджений в.о. начальника відділу ДВС, про те, що повторні торги не відбулися у звязку з відсутністю покупців. Згідно з заявою стягувача від 12.11.2004 р., 1/2 частина квартири передана ОСОБА_2 в рахунок погашення відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 61 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець виніс постанову про передачу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу у розмірі 93948 грн. 63 коп.

2 липня 2005 року державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (із змінами та доповненнями), на підставі постанови від 05.05.2005 р., та протоколу № 4160023 прилюдних торгів, що не

відбулися, посвідчив, що ОСОБА_2 належить право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Свідоцтво нотаріуса зареєстровано у нотаріальному реєстрі за № 1-2094.

Зазначене свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів зареєстровано КП ОМБТІ та РОН13.07.2005 р. за реєстраційним номером 11372647, номер запису - 577 в книзі 569пр-66.

Доводи, що ОСОБА_1 - у виконання вироку суду від 23.6.2003 р., в 2011 р. переказав на імя ОСОБА_4: 15.4.2011 р. - 1000 грн. та 29.9.2011 р. - 2000 грн., не є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно буде продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Підстави для визнання недійсними акта державного виконавця та свідоцтва на придбання квартири з публічних торгів відсутні.

Керуючись ст.10-11, 60, 212-215, 209 ЦПК України, ст. 388 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, першого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Третя одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва на придбання квартири з публічних торгів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя : Пучкова І. М.