Справа № 2/2506/15/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним висновку судової експертизи,

в с т а н о в и в:

05.10.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним складеного відповідачем висновку судово-технічної експертизи документів від 09.06.2009 року № 993.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваний висновок складено без наявності законних підстав, оскільки проведення даного виду судової експертизи судом не призначалося.

У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні.

Відповідач позов не визнала.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

09.06.2009 року відповідачкою, яка працює молодшим науковим співробітником Київського науково-дослідного інституту судових експертиз і має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм», було складено висновок судово-технічної експертизи документів за № 993. Як убачається з тексту висновку підставою для проведення судово-технічної експертизи документів являється ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2008 року.

Позивач з діями відповідачки і складеним нею висновком не погоджується з тих підстав, що зазначеною вище ухвалою суду було призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, а не судово-технічну експертизу, яку фактично виконала відповідачка.

В якості підстави визнання недійсним висновку судової експертизи позивач посилається на положення статей 203, 205, 215, 216, 227, 232, 236 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочинів.

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Висновок судової експертизи не являється правочином, оскільки не створює для учасників правовідносин цивільних прав та обовязків. В силу положень статті 57 Цивільного процесуального кодексу України висновок судової експертизи відноситься до категорії доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення цивільної справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідження доказів у справі. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті (стаття 212 цього Кодексу).

Оскільки висновок судової експертизи не являється правочином, він не може бути визнаний в судовому порядку недійсним з підстав передбачених нормами Цивільного кодексу України, у звязку з чим даний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним висновку судової експертизи відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: