Дата документу: 05.10.2011
Справа № 2-1598/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Катрушенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору про спільну діяльність неукладеним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про припинення договору та стягнення суми боргу.

В судовому засіданні 20.05.2011 року ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву про визнання договору про спільну діяльність неукладеним, яка ухвалою суду прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

17.08.2011 року ОСОБА_1 подано заяву про зміну позовних вимог.

В заяві позивач ОСОБА_1 вказує наступне.

29.04.2009 року між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір про спільну діяльність, згідно якого сторони домовилися про організацію спільної діяльності щодо будівництва зупиночного комплексу за адресою м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе,10, який включатиме торгове приміщення площею 18 кв.м. та буде призначений для роздрібної торгівлі продовольчими та (або) непродовольчими товарами.

Згідно п.2.2 вказаного Договору, спільна діяльність сторін здійснюватиметься відповідно до ОСОБА_3 робіт (додаток 1), прикладеного до цього Договору, в якій сторони визначають лад, строки, етапи і умови проведення спільної діяльності.

Відповідно до п.11.7 Договору, додатки до даного Договору являються його невідємною частиною.

Разом з тим, ОСОБА_3 робіт, яка повинна міститись в Додатку 1 сторонами не узгоджено та не підписано. Тобто між сторонами взагалі не досягнуто згоди щодо ладу, строків, етапу та умов проведення спільної діяльності, що в свою чергу є істотними умовами договору. З таких обставин, Договір про спільну діяльність від 29.04.2009 року муж сторонами фактично не був укладений.

Згідно Додатку 1 до Договору ОСОБА_2 отримала від нього грошові кошти в загальній сумі 15 546 доларів США (за курсом НБУ 130 435,24 грн.) та 15 000 гривень.

Враховуючи, що відповідачка сплатила йому 8 000 гривень, загальна сума безпідставно отриманих грошових коштів у звязку з не укладанням Договору про спільну діяльність складає 137 435,24 грн.

На підставі викладеного, у відповідності до вимог ст.ст.536,625, 1212, 1214 ЦК України, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 138 576,14 грн., яка складається з: 137 435,24 грн. сума безпідставно отриманих грошових коштів, 1140,90 проценти за користування чужими грошовими коштами, та витрати на юридичні послуги у розмірі 2400 грн., а також судові витрати.

ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві вказує наступне.

Дійсно, 29.04.2009 року між нею та ОСОБА_1 було укладено Договір про спільну діяльність.

Договір набирає сили і стає обовязковим до виконання для сторін з моменту його підписання. Саме по собі підписання папера, що має назву договір, не означає, що відбулося його укладення. Відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди відносно всіх істотних умов договору.

Відповідно до п.2.2 Договору про спільну діяльність від 29.04.2009 року, спільна діяльність сторін здійснюватиметься відповідно до ОСОБА_3 робіт (Додаток 1), прикладеної до цього договору, в якій сторони визначають лад, строки, етапи та умови проведення спільної діяльності. ОСОБА_3 робіт, яка повинна міститись у Додатку 1, сторонами не узгоджено та не підписано. Оскільки будь-який додаток є невідємною частиною договору, а лад, строки та умови проведення спільної діяльності є його істотними умовами, стосовно яких сторони вважали необхідним дійти згоди для здійснення спільної діяльності, про що свідчить п. 2.2 Договору, але не дійшли, за таких умов Договір про спільну діяльність не може вважатись укладеним.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.3,11,207,638 ЦК України, ОСОБА_2 просить визнати Договір про спільну діяльність від 29.04.2009 року неукладеним. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 позов підтримала, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 позов не визнала. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримала, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у ньому. Просить зустрічні вимоги задовольнити.

Представник ОСОБА_1 зустрічний позов визнала. Вважає, що дійсно, договір про спільну діяльність від 29.04.2009 року є неукладеним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2009 року між сторонами було укладено Договір про спільну діяльність, згідно якого сторони домовилися про організацію спільної діяльності щодо будівництва зупиночного комплексу за адресою м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе,10, який включатиме торгове приміщення площею 18 кв.м. та буде призначений для роздрібної торгівлі продовольчими та (або) непродовольчими товарами.

Згідно п.2.2 вказаного Договору, спільна діяльність сторін здійснюватиметься відповідно до ОСОБА_3 робіт (додаток 1), прикладеного до цього Договору, в якій сторони визначають лад, строки, етапи і умови проведення спільної діяльності.

Відповідно до п.11.7 Договору, додатки до даного Договору являються його невідємною частиною.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на Додаток №1.

Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Додаток №1 не містить жодної інформації про те, до якого договору він є додатком, про які розрахунки за яким договором у ньому йде мова, куди, кому було внесено вказані у Додатку суми та на які товари, роботи або послуги їх витрачено. В Додатку №1 відсутні необхідні реквізити сторін та їх підписи.

Додаток до договору це документ, який є його невідємною частиною та містить доповнення, уточнення, додаткові розяснення, пояснення до умов договору, який не змінює порядку регулювання правовідносин, а лише є допоміжним документом, який є невідємною частиною договору, але не може підтверджувати факт його виконання.

В звязку з викладеним, суд вважає, що Додаток №1 є неналежним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмету доказування та не відповідає загальним вимогам.

Доводи ОСОБА_1 про повернення йому ОСОБА_2 8000 гривень у якості погашення боргу за Договором про спільну діяльність, суд вважає необґрунтованим, оскільки у доданих до справи копіях квитанцій також не міститься жодного посилання на зазначений договір та на розрахунки між сторонами за цим договором. Крім того, факт здійснення виконання сторонами своїх договірних зобовязань, як то внесення грошових коштів, повинно бути підтверджено відповідними квитанціями з обовязковим посиланням у призначенні платежу, за яким документом та на які цілі сплачено відповідні кошти, але не додатками до договорів.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що належних доказів отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів, останнім не надано, в звязку з цим, в задоволенні первісного позову необхідно відмовити у звязку з його недоведеністю.

Задовольняючи зустрічний позов, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди відносно всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що програму робіт, яка повинна міститись в Додатку 1 сторонами не узгоджено та не підписано. Тобто між сторонами взагалі не досягнуто згоди щодо ладу, строків, етапу та умов проведення спільної діяльності, що в свою чергу є істотними умовами договору. З таких обставин, Договір про спільну діяльність від 29.04.2009 року між сторонами фактично не був укладений.

Факт не укладення договору, також не заперечують представники сторін по справі.

В звязку з викладеним зустрічний позов є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.638 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Договір про спільну діяльність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.04.2009 року визнати неукладеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Воробйов