Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2011 Справа №2-870/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого Сливки Л.М.,

за участі секретаря Заплітного Б.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за укладеним між ними 10 вересня 2008 року договором позики, за умовами якого надав відповідачу в борг 67919,6 гривень, що еквівалентно 14000 доларів США, з терміном повернення боргу в строк до 10 вересня 2009 року. У зазначений термін відповідач борг не повернув. З цих підстав просить стягнути в його користь з відповідача 520975,73 гривень, в тому числі 111319,6 гривень суми боргу, обчислених за офіційним курсом гривні до долара США станом на день пред"явлення позову, 3 проценти річних в сумі 3339,59гривень та 406316,54 гривень штрафу, передбаченого п. 5 договору позики.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав із викладених у позовній заяві мотивів та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі факти:

10 вересня 2008 року сторони уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 8976.

За умовами договору позивач передав відповідачу 67919,6 гривень, що еквівалентно 14000 доларів США. Відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути суму позики в строк до 10 вересня 2009 року.

За сплином указаного строку відповідач коштів не повернув.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно з п. 3 договору позики від 10 вересня 2008 року грошові кошти мають бути повернуті ОСОБА_1 в розмірі 14000 доларів США в еквіваленті у гривнях, визначеному за офіційним курсом гривні до долара США станом на день повернення коштів.

Станом на день пред'явлення позову сума боргу за офіційним курсом становила 111319,6 гривень. На день ухвалення рішення курс гривні до долара США зріс, однак в силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України ця сума підлягає до стягнення з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з виконаним позивачем розрахунком, 3% річних від простроченої суми боргу становить 33399,59 гривень.

Також за прострочення виконання зобов"язання за договором позики перебачено сплату штрафу, встановленого п. 5 вказаного договору, в розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення, що загалом становить 406316,54 гривні.

Однак, беручи до уваги, що розмір неустойки значно перевищує суму позики, суд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за доцільне зменшити її розмір до фактичної суми заборгованості за договором позики 111319 гривень.

Аналізуючи в сукупності встановлені судом обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання порушення прав позивача ОСОБА_1, які підлягають до захисту шляхом стягнення в його користь з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики в розмірі 111319,6 гривень, 3 проценти річних в сумі 3339,59 гривень та 111319,6 гривень штрафу, передбаченого п. 5 договору позики.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224, 226, 213, 215, 223, 228, 233, 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 551, 625 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 111319,6 гривень боргу за договором позики від 10 вересня 2008 року, 3 проценти річних в сумі 3339,59 гривень, 111319,6 гривень штрафу, передбаченого п. 5 договору позики, та 1820 гривень понесених судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяОСОБА_5