Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2011 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова A.M., суддів: Широковой Л.В., Снітка С.0.,

при секретарі судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_2 про оскарження дій нотаріуса та спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати незаконною відмову державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно та зобов'язати нотаріуса оформити та видати вказане свідоцтво на її ім'я як спадкоємиці ОСОБА_3, який помер 12.12.1996 року.

Б обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Коростишівського районного суду від 14 серпня 2009 року, а відтак єдиною його спадкоємицею за правом представлення, оскільки спадщина з моменту відкриття по даний час ніким не прийнята. Посилаючись на те, що нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, позивачка просила за вказаних обставин задовольнити позов.

Справа № 22Ц/0690/48Л1 Головуючий в суді 1' ОСОБА_4

Категорія 37 Доповідач Худяков A.IМ.

2

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2010 року відмовлено у задоволенні позову за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлене рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд невірно застосував до даних . правовідносин ЦК УРСР в редакції 1963 року, оскільки на її думку спірні правовідносини регулюються ЦК України в редакції 2003 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 відносно відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину є правомірними, оскільки підстав для зобов'язання видачі такого свідоцтва ОСОБА_1 після смерті двоюрідного брата ОСОБА_3 не має.

Такий висновок є правильним, оскільки ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 грудня 1996 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно - майновий та земельний паї.

Рішенням Коростишівського районного суду від 14 серпня 2009 року встановлено факт про те, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_3

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, ЦК України (в редакції 2003 року) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно з Ч.1, Ч.2 СТ.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) існувало дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги являлись дружина, діти, батьки померлого, дитина померлого, яка народилася після його смерті, а також онуки і правнуки спадкодавця, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того, хто був би - спадкоємцем.

Зі змісту СТ.530 ЦК УРСР, до спадкоємців другої черги належать брати і сестри померлого, а також дід чи баба померлого як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, оскільки

з

позивачка, враховуючи п.5 Прикінцевих та перехідних положень

ЦК України не входить в коло спадкоємців за законом згідно

вимог ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував

п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції

2003 року) є безпідставні, оскільки норми цього кодексу

застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або

продовжують існувати після набрання ним чинності.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення суду

ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального

права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1

відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської

області від 25 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і

з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5