Справа №2-111-2011р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючого судді Писанець Н.В.
при секретарі Афендіковій А.О.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Родинський центр єдиного замовника» про вселення до житлового приміщення, -
29.11.2010 року позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення до житлового приміщення.
На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала в юридичному шлюбі з відповідачем по справі з 11 жовтня 1997 року до 28 жовтня 2000 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 11.06.1998 року, реєстровий № 2637. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України вказана квартира є їх з відповідачем спільною сумісною власністю.
Однак з 2006 року позивачка з сином мешкають окремо за адресою: АДРЕСА_2, оскільки відповідач вимусив її покинути спірну квартиру, встановив тамбур з додатковими дверима, ключі від яких позивачці не передав, і таким чином створює їй та її сину перешкоди в користуванні житловим приміщенням.
Відповідно до ст.ст.383,391 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому позивачка просить вселити її та її неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач підтвердила заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомої причини, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Третя особа Комунальне підприємство «Родинський центр єдиного замовника» просили справу розглянути у відсутності їх представника за наявними у справі доказами.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року по 28 жовтня 2000 року (а.с.9,10).
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 11.06.1998 року, реєстровий № 2637 (а.с.12). У вказаній квартирі по теперішній час зареєстрована позивач по справі разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 (а.с.12), однак з 2006 року фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2, оскільки відповідач вимусив її покинути спірну квартиру, встановив тамбур з додатковими дверима, ключі від яких позивачці не передав, і таким чином створює їй та її сину перешкоди в користуванні житловим приміщенням.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно ст.155 Житлового Кодексу України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ч.2 статті 48 Закону України «Про власність» власник має право вимагати усунення яких-небудь порушень його права.
Таким чином, позивачка ОСОБА_1, будучи співвласницею ? частини спірної квартири, має право на безперешкодне користування своєю часткою квартири, а тому її вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 358 ЦК України, ст.155 ЖК України, ст.ст.48 Закону України «Про власність», ст.ст.3, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.
Вселити ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 діб з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: