Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа №2-249/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Михайловій Н.І., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна

ВСТАНОВИВ

Позивач в позові посилається на те, що під час шлюбу з відповідачем вони побудували житловий будинок №262 по вулиці Пролетарська в м. Павлограді та придбали автомобіль марки «Пежо 405».

У звязку з тим, що шлюб розпався, позивач, уточнивши письмово позовні вимоги, просить суд визнати за нею та за відповідачем, за кожним окремо, право власності по 1/2 частині житлового будинку №262 по вулиці Пролетарська в м. Павлограді, визнати за відповідачем право власності на автомобіль, стягнувши з відповідача на її користь 1/2 частину вартості автомобілю в сумі 16000.00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в ньому. Також вона погодилася з відповідачем, що вартість 1/2 частини автомобілю складає 10000.00 грн. і не заперечувала про стягнення саме цій суми.

Відповідач та його представник, кожен окремо, позов визнали частково. В частині порядку поділу автомобілю вони позов не заперечували, але були згодні виплатити позивачу 10000.00 грн. 1/2 частини вартості автомобілю, у звязку з тим, що автомобіль старий 1994 року випуску і його вартість значно нижче зазначеної в позові.

В частини позовних вимог відносно визнання права власності на житловий будинок, вони позов не визнали, посилаючись на те, що цей будинок не введений в експлуатацію.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач і відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбу з 04.07.1981 по 07.07.2009 року (а.с.23, 24).

Під час шлюбу в 1997 році, вони отримали земельну ділянку за адресою: м. Павлоград, вул. Пролетарська 262 для будування житлового будинку, рішення виконкому №578 від 10.07.1997 року (а.с.26).

Відповідно з довідкою КП Павлоградське МБТІ за №12274 від 10.09.2010 року, право власності на домоволодіння №262 по вул. Пролетарській в м. Павлограді, не зареєстровано (а.с.42).

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що зазначений будинок не введено в експлуатацію.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Приймаючі до уваги те, що будинок не введено в експлуатацію і не проведено державної реєстрації будинку, право власності на нього у сторін по справі не виникло, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені судом.

Відносно позовних вимог щодо автомобілю, судом встановлено, що під час шлюбу 15.05.2007 року, сторонами по справі був придбаний автомобіль марки «Пежо 405», якому присвоєно державний номер НОМЕР_1 (а.с.43).

Відповідач в цій частині позов визнав і не заперечував виплатити позивачу компенсацію за автомобіль в сумі 10000.00 грн., представник позивача з даною пропозицією погодилася, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено 850.00 грн. судового збору (а.с.1,3) та 120.00 грн. інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 425.00 гривні, витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 60.00 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Пежо 405», державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, в рахунок грошової компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля марки «Пежо 405», державний номер НОМЕР_1, 10000.00 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на судовій збір в сумі 425.00 (чотириста двадцять пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 60.00 (шістдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В.О. Головін