_____________________________________________________________________________
Справа№2-6472/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2011 року.

17 листопада 2011 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітній дитині за кордон

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким надати її дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за межі України без письмової згоди на те батька ОСОБА_2 Позивачка посилалась на небажання батька приймати будь-яку участь у вихованні та творчому розвитку дитини. У судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав.

Представник відповідача позов визнала., але заявила, що ОСОБА_2 не заперечує проти поїздок дочки за кордон у звязку з її зайняттями в танцювальному та малювальному закладах, але батько заперечує проти виїзду дитини за кордон на відпочинок.

Суд вислухав представникі сторін, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвали шлюб у 2008 році. Від цього шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3,2002 року, яка після розірвання шлюбу між батьками проживає з матірю. Дівчинка навчається в середньоосвітній школі, та паралельно займається в танцювальному і малювальному навчальних закладах, має до цього талан, неодноразово приймала участь у конкурсах, отримувала нагороди за свою роботу. У звязку з тим, що дівчинка запрошується прийняти участь у конкурсах, які проводяться за межами України, мати ОСОБА_3, неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати письмову згоду на оформлення відповідних дозвільних документів на виїзд дитини за кордон. Відповідач письмові звернення залишив без уваги, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом.

На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про розірвання шлюбу, письмові звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо надання письмового дозволу на виїзд дитини за кордон, дипломи і грамоти про нагородження ОСОБА_3 за активну участь у конкурсах, довідку з Державної Прикордонної служби України про багаторазове перетинання ОСОБА_2 державного кордону за період 2007-2009 роки (робота відповідача повязана з закордонними відрядженнями).

Представник відповідача, визнаючи позов, пояснила, що син ОСОБА_2 не заперечує проти поїздок дочки за кордон у звязку з її зайняттями в танцювальному та малювальному закладах, і раніше відповідач таку згоду надавав, але батько заперечує проти виїзду дитини за кордон на відпочинок, тому як мати дитини перешкоджає батькові зустрічатися з дитиною.

При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з таких підстав:

Ч.2 ст.4 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян ОСОБА_5, що оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей, у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. При відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд встановив, що у даному випадку виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за кордон повязаний з її навчанням у танцювальному та малювальному закладах (диплом за 2010 рік свідчить, що дівчинка приймала участь у конкурсі молодих художників в Чехії). Суд погоджується з доводами позивачевої сторони, що участь дівчинки у танцювальних конкурсах та конкурсах молодих художників є необхідною складовою для творчого розвитку талановитої дитини. Досудовий порядок вирішення спору позивачка витримала і в письмовій формі двічі зверталась до відповідача з пропозицією надати письмову нотаріально засвідчену згоду на виїзд дитини за кордон.

Доводи відповідачевої сторони про те, що батько заперечує проти виїзду дитини за кордон на відпочинок не містяться на матеріалах справи, тому не приймаються судом.

Ст.130 ч.4 ЦПК України передбачає право суду ухвали рішення в попередньому судовому засіданні при визнанні позову відповідачем в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Дозволити виготовлення проїздних документів для виїзду за кордон неповнолітній ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, без письмової згоди батька ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Калашнікова О. І.