Справа № 2з-39/11
УХВАЛА

14 вересня 2011 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі 2-3026/2011 року за її позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл сумісно нажитого майна на загальну суму 126205 гривень. Предметом спору, окрім численного рухомого майна є автомобіль «OPEL FRONTERA», 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований в РЕВ 5-го МРВ УДАЇ ГУМВС України в Одеській області на імя ОСОБА_2, що підтверджується відповідним технічним паспортом на а/м серії САА 728349 від 22.06.2010 року.

18.08.2011 року ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль «OPEL FRONTERA», 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований в РЕВ 5-го МРВ УДАЇ ГУМВС України в Одеській області на імя ОСОБА_2, яку ухвалою суду від 29.08.2011 року - задоволено.

Ухвалою суді від 29.08.2011 року провадження по справі відкрито та її призначено до розгляду у попередньому судовому зпсіданні.

12.09.2011 року ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позовних вимог, шляхом опису усіх агрегатів транспортного засобу автомобіля «OPEL FRONTERA», 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та передання вказаного автомобілю на відповідальне зберігання відповідачу, оскільки ОСОБА_2, можуть бути прийняті дії, щодо розукомплектування автомобілю та реалізації його окремих агрегатів.

Згідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У ст. 152 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії тимчасовому адміністратору, ліквідатору банку або Національному банку України при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом достовірно встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини про розподіл спільно нажитого майна подружжя на загальну суму 126205 гривень, до складу зазначеного майна входить а/м «OPEL FRONTERA», 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 44000 гривень. Оскільки ОСОБА_2 має реальну можливість розукомплектувати автомобіль та реалізувати його окремі агрегати, це дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, зважаючи на відповідні положення ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постанови Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд вважає заяву про вжиття заходів забезпечення позову підлягаючим задоволенню.

Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про забезпечення позову - задовольнити.

Доручити відділу Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції провести опис майна, належного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме транспортний засіб автомобіль «OPEL FRONTERA», 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований в РЕВ 5-го МРВ УДАЇ ГУМВС України в Одеській області (технічний паспорт серії САА 728349 від 22.06.2010 року) передавши вказане майно ОСОБА_2 на відповідальне зберігання до набрання рішенням суду по цивільній справі законної сили.

Копію ухвали для виконання направити відділу Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 153 ЦПК ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, на відміну від ухвали про скасування цього забезпечення, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалу може бути предявлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4