Справа № 2-491/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" січня 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа сектор ГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2010р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до своєї онуки ОСОБА_2 про виселення останньої з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1/вул. Морозова в м. Бердянську, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.01.2006р. У квартирі зареєстрована її онука ОСОБА_2. З часу її заселення у квартиру спільне проживання стало неможливим з причин систематичного порушення нею загальноприйнятих правил спільного проживання. ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, приводить у квартиру сторонніх осіб, розпиває з ними спиртні напої, краде належні їй речі, зрізала у квартирі батареї, металеві двері і продала їх. За крадіжку речей з квартири її притягували до кримінальної відповідальності. Крім цього ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. А рішеннями Бердянського міськрайонного суду була позбавлена батьківських прав на малолітніх дітей. ОСОБА_2 привела квартиру у непридатний для проживання стан. За таких обставин подальше спільне проживання з онукою є неможливим, тому просить задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 викладені у позові обставини визнала у повному обсязі. Суд пояснила, що дійсно виносила з квартири речі, у тому числі зрізала батарею, металеві двері, які продавала щоб купити продукти харчування, оскільки ніде не працювала. Зараз вона вже виправилася. Просить не виселяти її, оскільки вона тоді не зможе влаштуватися на роботу без реєстрації.

Представник третьої особи, СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, яка була залучена до участі у справі за ухвалою суду, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Згідно зі ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 116 ЖК України встановлено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого

приміщення.

Як вбачається з пояснень позивача та наданих письмових доказів, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі позивача з 19.10.2006р.

Впродовж всього строку проживання у квартирі відповідач порушувала правила проживання, систематично руйнувала і псувала жиле приміщення, що підтверджується:

- постановами Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.07.2009р. (а.с.21) і від 23.02.2010р. ( а.с.30) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за насильство у сімї, вчинене відносно ОСОБА_3 ;

- постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.10.2009р. про закриття провадження за ст.48 КК України у кримінальній справі про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України. Зазначеною постановою було встановлено, що ОСОБА_2 11.08.2009р., з метою крадіжки чужого майна, демонтувала металеві двері у квартирі АДРЕСА_2, чим спричинила потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 1500грн.;

- рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.12.2008р. і від 06.08.2010р. про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.33-34, --)

Крім цього встановлені судом обставини були визнані у судовому засіданні відповідачем.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальній сумі 45,50 грн. ( а.с.1,2)

Керуючись ст.ст.116,156,157 ЖК України, ст.ст.3,10,15, 60,61,88,208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_4/ вул. Морозова в м. Бердянську Запорізької області, без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при оголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6