АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-723/2011 р. Головуючий 1 інстанції -
Категорія - поділ майна ОСОБА_1
подружжя Доповідач -Бобровський В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді: - ОСОБА_2

Суддів: - ОСОБА_3,

- ОСОБА_4,

При секретарі: - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 6 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, зустрічним позовом про поділ спільного сумісного майна , третя особа : Гаражно-будівельний кооператив «Уран», -

встановила:

У квітні 2008 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ їх спільного сумісного майна подружжя посилаючись на те, що перебувають у шлюбі з 27 червня 1997 року, мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, яка мешкає з нею. Сімейні стосунки з відповідачем припинені з січня 2008 року.

За час шлюбу спільно придбано двокімнатну квартиру № АДРЕСА_1 та гараж № 13/5 в ГБК «Уран».

У листопаді 2009 року ОСОБА_7 уточнила та доповнила свої позовні вимоги, окрім вказаного нерухомого майна просила провести поділ іншого спільного майна і побутову техніку, меблі та визнати її право власності на 2/3 квартири, холодильник «LG» вартістю 4200 грн. , пральну машину «Електролюкс», компютерний стіл, два дивани виробництва фабрики Прогрес», шафу-купе, пилосос «Томак», всього на 16100 грн. рухомих речей.

У травні 2010 року ОСОБА_6 предявив зустрічний позов до ОСОБА_7 про поділ їх спільного сумісного майна, просив визнати його право власності на компютер «Таргет», монітор «Самсунг», клавіатуру та мишу до компютеру і музичний центр «Соні» на загальну суму 7593 грн., а також визнати право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів використаних на будівництво гаражного боксу в ГБК «Уран», оскільки гараж не прийнято в експлуатацію.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 6 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

За ОСОБА_7 визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири,холодильник «LG», пральну машину «Електролюкс», компютерний стіл, всього рухомого на 7852 грн.

За ОСОБА_6 визнано право власності на компютер «Таргет», монітор «Самсунг», клавіатуру та мишу до компютера, музичний центр «Соні» всього на суму 7593 грн.

В інших частинах позовних вимог сторін відмовлено.

Вирішені питання про розподіл між ними судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, просить рішення змінити, визнати право власності ОСОБА_7, на компютер, монітор, клавіатуру і мишу до компютеру, музичний центр «Соні» на 7593 грн., а його право на холодильник «LG», пральну машину «Електролюкс», компютерний стіл, всього на 7852 грн.

Окрім цього новим рішенням задовольнити його позов про визнання права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів використаних на будівництво гаражу в ГБК «Уран».

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія вирішила скаргу ОСОБА_6 відповідно до положень ст..308 ЦПК України відхилити, рішення районного суду залишити без змін з наступного.

За правилом ст.. 60 ч.1,4 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Розмір часток майна подружжя при поділі, яке є обєктом права спільної сумісної власності за нормою ч.1 ст.70 СК України їх частки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 1997 року.

За час шлюбу придбали на підставі договору купівлі-продажу від 9 жовтня 2001 року двокімнатну квартиру № АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_6. в якій мешкають спільно з неповнолітньою дитиною.

Окрім цього ними спільно було придбано побутової техніки, інших рухомих речей, всього з урахуванням доведеного на 15445 грн.

Вирішуючи справу в цій частині спору, суд відповідно до положень ст..70 СК України дійшов правильного висновку про визнання за кожним права власності на рівні частини з виділом ОСОБА_7 холодильника, пральної машини та компютерний стіл з урахуванням того, шо з нею мешкає дитина, а ОСОБА_6 компютер, монітор, клавіатуру, комп'ютерну мишу та музичний центр з визнанням права власності ОСОБА_7 на 1/2 частину квартири за відсутністю між ними домовленості або шлюбного контракту щодо цього майна.

Підставним колегія вважає висновок суду про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання його права власності на 1/2 частину вартості будівельних матеріалів, використаних при будівництві гаражного боксу в ГБК «Уран», що не прийнятий в експлуатацію та не є за правилом ч.2 ст.331 ЦК України обєктом права власності, оскільки ОСОБА_6 не доведена вартість вказаних матеріалів, а зазначена ним сума є лише припущенням.

З огляду на викладене, колегія вважає рішення судом ухвалено з додержанням норм процесуального і матеріального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не спростовують правильності висновку суду і підстави до задоволення скарги у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 304 308 , 313, 314 ЦПК України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 6 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис

Судді підписи

Копія вірна: суддя -