Справа №22-ц-2325/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія47Доповідач у 2 інстанціїМельник
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Суханової Є.М. ,

суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтня 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивувавши його тим, що 10 травня 1997 року нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції за актовим записом № 124. 10 грудня 2009 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області вказаний шлюб розірваний. Від їхнього шлюбу народилися діти: дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають разом з нею. Від відповідача не отримує коштів, достатніх для нормального утримання та розвитку дітей. Про заробітки відповідача їй нічого невідомо, а тому просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі, а саме з врахуванням уточнень на утримання дочки - ОСОБА_4 1200 грн щомісяця, сина - ОСОБА_5 1000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 400 грн та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 400 грн. до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 19 жовтня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані з правовою допомогою в розмірі 1700 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення витрат повязаних з правовою допомогою в розмірі 1700 грн. та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що суд першої інстанції дав невірну оцінку зібраним по справі доказам, не повно зясував обставини, що мають значення для справи, а також у цій частині судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що 10 травня 1997 року позивачкою та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції за актовим записом №124. 10 грудня 2009 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області вказаний шлюб розірваний. Від їхнього шлюбу народилися діти: дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають разом з нею. Відповідно до довідки та розрахункових документів витрати на утримання та виховання дітей несе позивачка. З довідки Фермерського господарства „Аркадія" від 8 листопада 2010 року № 1 вбачається, що заробітна плата відповідача складає 1200 грн. в місяць.(а.с.12)

За вказаних обставин, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що сума позову є завищеною. При визначенні розміру аліментів суд врахував те, що заробітна плата відповідача складає 1200 грн в місяць. В позовній заяві містяться вимоги, які перевищують його заробіток.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачають, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Ч. 1 та 2 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачає якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Колегія не може погодитись з висновками суду в частині визначення розміру витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 та ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, пов'язаними з розглядом справи, які несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ .

Додатком до даної постанови встановлено розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2010 року позивач, уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 (а.с.54).

Розмір витрат на правову допомогу понесених ОСОБА_3 становив 1700 грн., що підтверджується договором від 11.11.2010 року та розрахунком плати за надання правової допомоги(а.с. 47).

Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові документи. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуютья позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині необхідно змінити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 618 грн. 18 коп.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 грудня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат, повязаних з правовою допомогою в розмірі 1700 грн. змінити та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, повязані з правовою допомогою в розмірі 618 грн. 18 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: