Справа № 22-ц-3018/11 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.,

суддів: Павлишина О.Ф.., ОСОБА_2,

при секретарі: Гордій У.М.,

з участю: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суд Львівської області від 2 березня 2011 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб комунального підприємства Розділжитлосервіс, Миколаївського районного відділу ГУМВСУ у Л/о про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення у квартиру, -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення у квартиру -задоволено.

Зобовязано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4 в користуванні квартирою №42 по вул.Л.Українки 25а в м.Новий Розділ, Львівської області та вселити його у зазначену квартиру.

Дане рішення оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду підлягає скасуванню повністю з підстав неповного з'ясування і неправильності встановлення судом обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; порушення і неправильного застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позов ОСОБА_6 та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 та виступ адвоката ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в м.Новий Розділ, Львівської області, по вул.Л.Українки 25а/42. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в даній квартирі вона проживає разом із своїми дітьми, сином ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_8, крім них у квартирі зареєстрований її чоловік - ОСОБА_4, проте такий у 2008 році внаслідок незначного конфлікту на побутовому грунті безпричинно припинив проживання у квартирі, забравши усі свої речі та майно і з того часу в квартирі він не проживає, і жодного разу не зявлявся. Зазначила, що відповідач добровільно залишив квартиру, в ній не проживає, нею не цікавиться, не проводить оплату за надані послуги, що створює для неї відповідні незручності, хоча перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинить.Просила визнати його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом в якому просив усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою. В обгрунтування своїх вимог покликався на те, що він був зареєстрований в спірній квартирі. В лютому 2008року між сторонами виник конфлікт внаслідок якого позивач вигнала його з квартири. В квартирі залишилися його особисті речі та документи. Крім цього, ОСОБА_6 поміняла вхідні замки, вчиняє перешкоди в проживанні у такій. Він неодноразово вимагав, щоб його впустили у вказану квартиру, проте ОСОБА_6 проти цього заперечувала.

Суд з врахуванням пояснень свідків встановив, що причини відсутності ОСОБА_7 в спірній квартирі понад встановлені строки є поважними, оскільки останній проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з необхідністю здійснення догляду за своєю бабцею ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хворіє на атеросклеротичний кардіосклероз та ряд інших захворювань і потребує стороннього догляду.

При цьому вірно дано і оцінку тому, що ОСОБА_4 покинув спірне приміщення через наявність конфліктних відносин, зокрема, і з приводу спірного приміщення.

Чинення перешкод в користуванні квартирою підтверджено і показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 зокрема, останній пояснив, що в 2009році ОСОБА_4 намагався попасти в спірну квартиру, проте наявний у нього ключ до вхідних дверей не підходив.

Суд не прийняв до уваги інші докази по справи, якими ОСОБА_6 обґрунтовувала свої вимоги.

Тому покликання апелянта на те, що судом не дано належної оцінки цим обставинам справи є безпідставними.

При таких обставинах суд прийшов до вірного висновку, що згідно з ст.71 ЖК України підстав для задоволення позову ОСОБА_6 немає і відмовив в позові за безпідставністю позовних вимог та зустрічний позов задовольнив.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі спростовуються вищенаведеним.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суд Львівської області від 2 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: