Справа № 2-3879/11
№ 2/427/6812/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2011 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мельниченко С.П. при секретарі Котенко Т.О. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська міська державна нотаріальна контора в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просять суд:

-визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/6 частині кожному із її співвласників, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8;

-визначити за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7;

-визначити за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8;

-визначити за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8

В обгрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

21.04.1995 року помер ОСОБА_6, який являвся батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_7 і після нього відкрилась спадщина на належну йому частку квартири, яку фактично прийняла ОСОБА_7, оскільки після смерті ОСОБА_6 продовжила проживати в квартирі. Однак належним чином оформити свої спадкові права ОСОБА_7 не встигла та 11.12.2008 року померла.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачці у справі ОСОБА_1, яка, в свою чергу, у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як частки співвласників у спільній сумісній власності не квартиру не визначені.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що частки співвласників являються рівними, тобто кожному з них за життя належало по 1/6 частині спірної квартири, а отже ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 прийняла у спадщину 1/6 частину квартири і їй стала належати 2/6 частини квартири, а ОСОБА_1, в свою чергу, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 і їй стало належати, з урахуванням її частки 3/6 частини квартири, тобто 1/2 частина, однак оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Крім того, 17.03.2005 року помер ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку квартири. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 являються його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які фактично прийняли спадщину, що підтверджується їх реєстрацією у спірній квартирі, однак також не можуть оформити своїх спадкових прав в зв'язку з невизначеною часткою померлого.

Позивачі вважають, що їм має належати по 1/6 частині квартири як у спільній сумісній власності та по 1/2 часні квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, а тому вимушені звернутися з даним позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутньої, згідно яких вони підтримчють свої позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поставив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсуди с

В зв'язки чеявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд. дослідивши, матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав

Судом по справі встановлено факт, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1993 року.

Згідно ст. ст. 370 ч. 2, 372 ч. 2 ЦК України, у разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні не встановлено наявність договору чи рішення щодо спільного майна, а також законодавство України не обмежує права співвласників у спірній квартирі, а отже суд вважає встановленим, що учасникам спільної сумісної власності в квартирі при її приватизації належало по 1/6 частині спірної квартири.

Таким чином, суд вважає за можливе визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі по 1/6 частині квартири кожного.

Що стосується позовних вимог про визначення часток ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, то вони задоволенню не підлягають так як вказані особи померли і, відповідно, їх дієздатність та правоздатність припинена, а отже суд не може визначати частку в квартирі за померлими особами.

21.04.1995 року помер ОСОБА_6 і після його смерті відкрилась спадщина на належне йму майно в склад якої ввійшла 1/6 частина спірної квартири.

Заповіт померлий не залишив, а тому спадкування має здійснюватись за законом і спадкоємцями першої черги за законом являлись ОСОБА_7, як дружина померлого та ОСОБА_1, як донька померлого.

В силу ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_7 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, а ОСОБА_1 не вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно ч. З ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а отже ОСОБА_7 набула права на 1/6 частину квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

11.12.2008 року ОСОБА_7 померла і після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину спірної квартири. (1/6 частина квартири належна спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину та 1/6 часина належна в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6В.)

За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що частки співвласників не визначені.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом на частину вказаної квартири, те що вона вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від неї обставин, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред"являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

17.03.2005 року помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилась спадщина на належне йму майно в склад якої ввійшла 1/6 частина на спірної квартири.

Заповіту померлий не залишив, а тому спадкування має здійснюватись за законом і спадкоємцями першої черги за законом являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як діти померлого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу ч. З ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимясячного строку не заявили про відмову від неї, однак не можуть оформити своїх спадкових прав, так як частка ОСОБА_5 не визначена.

Враховуючи те, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 являються єдиними спадкоємцями за законом на частину вказаної квартири, те що вони вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від них обставим, суд вважає за можливе визнати за кожною з них право власності на 1/12 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на підставі ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставві вищевикладеного, керуючись ст. ст. З, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 368. 370, 392, 1226, 1261 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визначити частку ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3) Дніпропетровської області в розмірі 1/6 частини квартири.

Визначити частку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 в розмірі 1/6 частини квартири.

Визначити частку ОСОБА_3 в квартирі № 1 будинку № 4 по пул. Кирпичний Завод в м. Новомосковську Дніпропетровської області в розмірі 1/6 частини квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 11.12.2008 р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 17.03.2005 р.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 17.03.2005 р.

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.П.Мельниченко