Справа № 2-1577/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 січня 2011 року м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі Чорній А.О.,

за участю:

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор`в формі ТОВ про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор`в формі ТОВ про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 5519,24 грн., та моральну шкоду в розмірі 15000 грн..

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав на те, що підприємство своєчасно не виплатило заробітну плату за вісім місяців 2007 року та п`ять місяців 2008 року, і до теперішнього часу не здійснює виплату заборгованості, в зв`язку з несплатою заборгованості був порушений його звичайний уклад життя, накопичився борг за комунальні платежі, є єдиним в сім`ї працівником, оскільки дружина вже пенсіонерка, ця обставина дуже вплинула на його психологічний стан, і йому була завдана шкода.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з заявами про відкладення розгляд справи не звертався, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Оскільки заперечень проти позову від відповідача не надходило, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13 березня 1989 року знаходиться в трудових відносинах з Одеським виробничим хіміко-фармацевтичним підприємством «Біостимулятор`в формі ТОВ, що підтверджується записами трудової книжки (а.с.17-22).

В період її роботи підприємство не своєчасно та не в повному обсязі сплачувало заробітну плату, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 11140,55 грн.

15 листопада 2010 року суддею Суворовського районного суду м.Одеси було прийнято судовий наказ по заяві позивачки про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості по заробітній платі(а.с.3-4).

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановленні колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не більший шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України обов`язок щодо доведеності заперечень проти пред`явленого позову лежить на відповідачеві.

Вказані вимоги законодавства відповідачем не виконувалися, в зв`язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі перед позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З урахуванням індексу інфляції, розмір якого складає в 2007 році за лютий -100,6 %, березень -100,2 %, квітень 100,0%, травень 100,6%, червень -102,2 %, липень - 101,4%, серпень - 100,6%, вересень - 102,2% жовтень - 102,9%, листопад - 102,2% грудень - 102,1%, в 2008 році за січень 102,9%, лютий - 102,7%, березень - 103,8%, квітень -103,1%, травень 101,3%, червень 100,8%, липень 99,5%, серпень 99,9%, вересень 101,1%, жовтень 101,7%, листопад -101,5%, грудень 102,1%, в 2009 році за січень -102,9%, лютий -101,5%, березень-101,4%, квітень -100,9%, травень -100,5%, червень -101,1 %, липень 99,9%, серпень -99,8%, вересень -100,8%, жовтень - 100,9%, листопад 101,1%, грудень - 100,9%, в 2010 році за січень 101,8%, лютий -101,9%, березень 100,9%, квітень-99,7 %, травень -99,4%, червень -99,6%, липень 99,8%, серпень -101,2%, вересень 102,9%, жовтень 100,5%, листопад 100,3%, грудень 100,8%, а також розміру нарахованої заробітної плати за 2007 р. січень- 690,43 грн., лютий- 149,45 грн., березень - 345,82 грн., квітень - 849,38 грн., травень 1085,04 грн., вересень - 950,54 грн., жовтень -894,09 грн., грудень 748,48 грн., за 2008 рік за лютий 1132,19 грн., березень 901,13 грн., квітень 1105,68 грн., травень -1333,84 грн. та липень -1224,48 грн., то відповідно до розрахунку, де брався розмір нарахованої заробітної плати множився на індекс інфляції з лютого 2007 року (для кожного розміру заборгованості з наступного місяця) і ділених на 100, по грудень 2010 року, розмір компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати склав 4767,13 грн., а не 5519,24 грн., як нарахувала позивач. Так, згідно з розрахунком в 2007 році розмір компенсації склав -554,27 грн., в 2008 році -1801,07 грн., в 2009 році - 1403,47 грн., і в 2010 році - 1008,32 грн..

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення компенсації підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи ту обставину, що заробітна плата працівника є єдиним джерелом для влаштування свого життя та життя своєї родини, а відсутність грошових коштів на це, привело позивача до втрати нормальних життєвих зв`язків та додаткових зусиль з його боку для організації свого життя, суд вважає, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України, виходячи з принципу розумності та справедливості позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 гривень.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в доход держави судовий збір у розмірі 51 грн. (по вимогам майновим) та 8,50 грн.(по вимогам моральної шкоди) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн..

Керуючись ст.ст.115,117,237-1 КЗпП України, ст.ст.10,11,60,88,212,213-215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор`в формі ТОВ на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з невиплатою заробітної плати в розмірі 4767,13 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн..

Стягнути з Виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор`в формі ТОВ в доход держави судовий збір у розмірі 59,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: