АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Братіщевої Л.А., Турік В.П.,

при секретарі Бадалян Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 Фонду ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Суха Балка», про стягнення заборгованості із щомісячних (страхових) виплат відшкодування втраченого заробітку, перерахунку розміру щомісячних страхових платежів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (у теперішній час Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_5», далі - ПАТ «Євраз ОСОБА_5»), ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі ОСОБА_3 Фонду) про стягнення заборгованості із щомісячних (страхових) виплат відшкодування втраченого заробітку, перерахунку розміру щомісячних страхових платежів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час роботи на шахті ім. Фрунзе з ним стався нещасний випадок, в результаті якого йому встановлено втрату професійної працездатності та призначено щомісячні страхові виплати у відшкодування шкоди. В даний час він звернувся до суду з позовом, оскільки довідався, що підприємство, на якому він працював, застосовувало не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок до сум втраченого заробітку, а тому він одержує занижену суму компенсації шкоди здоровю. Уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_3 Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим платежам за період з 06 грудня 2002 року по 01 листопада 2005 року в сумі 13150 грн. 82 коп., та щомісячно по 880 грн. 03 коп., починаючи з 01 листопада 2005 року до виникнення обставин, що є підставою для перерахунку зазначених виплат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2010 року ВАТ «Суха Балка» виключено з числа відповідачів та залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Фонду ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для перерахування щомісячних страхових виплат, не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період, а також не врахував положення п. 3.7.2 Порядку № 83, згідно якого відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину, з якої справляються страхові внески до Фонду, на дату проведення перерахунку. Крім того, судом не взято до уваги, що втрата професійної працездатності позивачу встановлена до утворення ОСОБА_3 Фонду і позивач не перебував і не міг перебувати з останнім в правовідносинах, тому ОСОБА_3 Фонду є неналежним відповідачем у даній справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював на шахті ім. Фрунзе ( у теперішній час ПАТ «Євраз ОСОБА_5») прохідником 5 розряду. 07 березня 1990 року з ним стався нещасний випадок, про що складено акт № 13 від 12 березня 1990 року. Висновком МСЕК від 10 січня 1991 року ОСОБА_2 встановлено 60 % втрати професійної працездатності. При наступних переоглядах рівень втрати професійної працездатності зменшувався та висновком МСЕК від 29 вересня 2004 року ОСОБА_2 встановлено 40 % втрати професійної працездатності з наступним переоглядом 01 жовтня 2006 року.

Спір виник з приводу неправильного, на думку позивача, застосування третьою особою в справі ВАТ «Суха Балка» коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів до сум відшкодування шкоди ОСОБА_2

Згідно позовної заяви, станом на 01 липня 1994 року ВАТ «Суха Балка» правильно проводив виплати у сумі 1268550крб. з урахуванням базової заробітної платні прохідників за січень-квітень 1992 року - 9077крб., відкорегованої на коефіцієнти підвищення тарифних ставок на підприємстві з 1 січня року - 1,24; з квітня 1993 року -1,5; з червня 1993 року - 2,0; з 1 вересня 1993 року - 2,89855; з 1 жовтня 1993 року - 1,5; з 1 листопада 1993 року - 2,13330; з 1 грудня 1993 року - 3,0 і ступеня втрати професійної працездатності 60% (9077 крб. х 2,25 х 1,24 х 1,5 х 2,0 х 2,89855 х 1,5 х 2,13330 x 3,0 x 60%). В подальшому, на думку позивача, перерахунок сум відшкодування шкоди ВАТ "Суха Балка" проводив неправильно, що потягло неправильне нарахування та виплату сум відшкодування шкоди підприємством та страхових сум, які виплачує ОСОБА_3 фонду з 01.04.2001 року.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 06 грудня 2002 року по 01 листопада 2005 року, суд першої інстанції виходив з того, що, адміністрацією ВАТ «Суха Балка» невірно коригувалися суми відшкодування шкоди. Після передачі особової справи позивача ОСОБА_3 Фонду, останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові суми.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна виходячи із наступного.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, що діяла до 03.10.1997 року, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Положення про перерахунок сум відшкодування шкоди передбачено Галузевими угодами між Міністерством промислової політики України та добровільними обєднаннями і ЦК профспілок на 1995 2000 роки, а саме: роботодавець проводить перерахунок відшкодування шкоди, повязаної з виконанням трудових обовязків одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією.

Таким чином, діючими на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовими актами визначено порядок нарахування та перерахунку сум відшкодування шкоди працівникові у звязку із ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків.

Госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей, самостійно визначали зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження відповідно до фінансових можливостей та граничного розміру коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів, вказаних в Постановах КМУ за погодженням із профспілковими органами підприємства, що відповідно відзначалося в Спільних Постановах адміністрації та профспілкових організацій, які встановлювали розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Відповідно до наказів по підприємству, потерпілим провадився перерахунок суд відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоровя при виконанні ним трудових обовязків на коефіцієнти підвищення тарифних ставок на підприємстві, які застосовувались у період з 01.07.1994 року по 01.04.2001 року.

Так з 01.07.1994 року згідно наказу №543 від 29.07.1994 року тарифні ставки на підприємстві були збільшені в 2,0 рази.

Суд перерахував призначені підприємством суми відшкодування шкоди позивачеві, на коефіцієнт підвищення тарифних ставок (посадових окладів), не врахувавши, що ВАТ «Суха Балка» визначило розмір коефіцієнту зростання тарифних ставок одночасно із переглядом структури заробітної плати, виходячи із фінансових можливостей підприємства, внаслідок чого фактичного підвищення заробітної плати не відбулося.

З 01 січня 1996 року, відповідно до сумісної Постанови адміністрації і профспілкової адміністрації від 28.12.1995 року №1982 від 01.01.1996 року основна заробітна плата по підприємству була підвищена на коефіцієнт 2,5, але в межах фонду споживання підприємство знайшло можливість збільшити суми відшкодування шкоди в 1,25 рази, на коефіцієнт збільшення фактичної заробітної плати.

За оспорюваний період з 01 липня 1994 року по 01 квітня 2001р. підприємство перерахувало суми відшкодування шкоди позивачу на коефіцієнти фактичного збільшення заробітної плати, що не суперечать закону, оскільки заробітна плата на підприємстві, у тому числі за професією позивача збільшилася саме на них.

ОСОБА_3 Фонду проводилися перерахування щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до постанов правління Фонду: від 14.03.2002 року (коефіцієнт 1,193), від 04.03.2003 року (коефіцієнт 1,182), від 24.02.2004 року (коефіцієнт 1,152), від 25.02.2005 року ( коефіцієнт 1, 238), від 06.03.2006 року (коефіцієнт 1,203). Проведений Фондом перерахунок належних позивачу страхових виплат ґрунтується на законі.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог щодо фактичного підвищення заробітної плати за оспорюваний період, що протирічить положенню ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для перерахунку суми відшкодування шкоди позивачеві у звязку з ушкодженням здоровя, починаючи з 01 липня 1994 року відсутні.

Беручи до уваги, що на час передачі особової справи до ОСОБА_3 Фонду ВАТ «Суха Балка» правильно визначило розмір щомісячних регресних виплат, у суду першої інстанції не було підстав для перерахунку страхових виплат, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 06 грудня 2002 року по 01 листопада 2005 року в сумі 13150 грн. 82 коп. та визначення розміру щомісячних страхових виплат в сумі 880 грн. 03 коп., починаючи з 01 листопада 2005 року.

У звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до вимог ч.1 п. 3 ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості із щомісячних (страхових) виплат відшкодування втраченого заробітку, перерахунку розміру щомісячних страхових платежів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: