Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В. суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької I.A. при секретарі: Сапінській Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Житомирська квартирно-експлуатаційна частина будинкоуправління № З Житомирського району (далі-БУ № 3) про відшкодування матеріальної, моральної шкоди завданої залиттям квартири, судових витрат та витрат, пов'язаних з розглядом справи, -

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 Зазначала, що 11.06.2009 року з вини відповідача сталося залиття водою квартири № 33 в смт. Озерне, вул. Авіаційна, 47, Житомирського району, було пошкоджено стелю та стіни, підви- щилася волога. ОСОБА_2 від таких дій відповідача зазнала матеріальних збитків на суму 1838 грн. та немайнову шкоду в сумі 3000 гри.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача 1670 грн. майнової та 200 грн. моральної шкоди, 1325 грн. витрат за проведення експертизи. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову за безпідставністю. Зазначає, що рішення є незаконним, винесено з порзшіенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не було взято до уваги порушення проведення технічної експертизи, хоча зазначене питання ставилось під час проведення судових засідань.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що позивач є співвласником квартири № 33 в смт. Озерне, вул. Авіаційна, 47 Житомирського району, а відповідач ОСОБА_1 - кв.37, яка розташована над квартирою позивача. Це житло є іх постійним місцем проживання. Будинок, у якому знаходяться ці квартири, знаходиться на балансі і обслуговуються БУ-3.

Позивач надала суду акт від 12 червня 2009 року, складений працівниками БУ-3, згідно якого 11 червня 2009р. відбулось залиття водою належної їй квартири. Причиною залиття зазначено зрив крану холодної води під колонкою на пластмасовому трубопроводі, встановленому квартиронаймачем - халатне відношення мешканців квартири №37 до санітарно- технічного обладнання (а.с.8).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дійсно 11 червня 2009 року мало місце залиття квартири ОСОБА_2 з вини відповідача.

Вказаним актом підтверджується, що 11 червня 2009 року мало місце залиття квартири ОСОБА_2 з квартири №37, розташованої поверхом вище внаслідок зриву крану холодної води у цій квартирі. Актом підтверджено, що внаслідок залиття було частково пошкоджено стелю та стіни. Акт комісійного обстеження складено відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76.

Відтак, позивач ОСОБА_2, житло якої було залито, обґрунтовано пред'явила вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяних з вини відповідача і це її право передбачено CT. 15, п.8 та 9 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до СТ.41 Конституції України та ч.5 ст.319 ЦК України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідальність за шкоду заподіяну позивачу залиттям її квартири 11.06.09р. має нести відпо-

Справа № 22ц/0690/2150/11 Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_3

Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_4

відач, яка є співвласником інженерних мереж і відповідальною за їх збереження.

Відповідно до експертного дослідження визначено вартість матеріального збитку, завданого позивачу залиттям квартири, яка складає 1838грн. (а.с.20-48).

З врахуванням положень ст. ст. 57, 60, 64 ЦПК України, при визначенні розміру заподіяної шкоди суд міг використовувати як письмовий доказ наведений вище висновок. Доказів, які б спростовували викладені у ньому обставини, відповідачем не подано.

Заперечення осташнього в цій частині грунтуються на припущеннях про невідповідність реальній вартості пошкоджень квартири, використаної при розрахунках ринкової вартості на час складання дослідження та завищення вартості робіт. Клопотань про проведення експертизи для визначення розміру заподіяної шкоди відповідачем не заявлялось.

Те, що відповідач не була присутньою при огляді квартири і визначенні розміру шкоди не дає підстав ставити під сумнів викладене у дослідженні про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу.

За таких обставин колегія судців дійшла висновку про недоведеність викладених в апеляційній скарзі доводів в цій частині та погоджується із висновком суду про розмір коштів стягнутих на користь позивача в зв'язку із пошкодженнями житла.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд правильно вважав, що позивач зазнала від неправомірних дій відповідача душевних страждань, зумовлених фактом залиття, систематичними зверненнями до експлуатаційної організації та відповідача з приводу викладених обставин, нервовими потрясіннями внаслідок приниження, неможливості розв'язання нагальної проблеми та внаслідок інших негативних явищ і, виходячи з об'єму страждань, обґрунтовано визначив розмір морального відшкодування.

Право на відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди передбачене ст. 1167 ЦК України.

Згідно з вимогами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і згшере- чення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці деші встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.ст.4, 10,11,27,60 ЦПК України судом здійснюється захист порушеного права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мгіють рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд забезпечив позивачці змагальність процесу, створивши умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на сторін процесуальних обов'язків, права та обов'язки було роз'яснено.

Норми матеріального і процесуального права застосовані судом правильно.

керуючись СТ.СТ.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, суд -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 липня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в ка- саційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області -________ ОСОБА_4