Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2- 522 /2011р
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2011 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі: головуючої:судді ОСОБА_1 при секретарі: Лукіній Л.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без шлюбу визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без шлюбу визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл.

В обґрунтування позову зазначила, що з 1989 року по грудень 2006 року та з квітня 2008 року по 18 січня 2011 року вона проживала з ОСОБА_3 як жінка та чоловік однією сім'єю без реестрації шлюбу, що підтверджується актом, складеним депутатом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_9

14 січня 2011 року ОСОБА_10 помер.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є рідними сестрами ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_8 є його рідним братом.

Під час спільного з ОСОБА_3 проживания ними 28.03.2000 року був придбаний автомобіль «Опель Омега», що був зареестрований на ОСОБА_3 в Павлоградському ОСОБА_11 України за державним номерним знаком 50044 АВ. Вартість вказаного автомобіля на теперішній час на її погляд становить 20 000 грн. Так як вона з ОСОБА_3, в той час проживала разом, вела спільне господарство та мала єдиний з ним грошовий бюджет, вважає, що автомобіль є їх з ОСОБА_3 спільною сумісною власністю.

До смерті ОСОБА_12 вони користувалися вказаним автомобілем спільно, так як він був придбаний на спільні кошти.

Вказаний автомобіль у теперішній час знаходиться у гаражі житлового будинку № 51 по вул.Шевченко с. Миколаївки Петропавлівського району Дніпропетровської області ключі від якого знаходяться у ОСОБА_7

Позивачка також в позові зазначила, що під час сумісного проживання з ОСОБА_3 у період з квітня 2008 року по 18 січня 2011 року на сумісні кошти ними придбано наступне майно:

М'які меблі ( диван та 2 крісла) вартістю 2000 грн.

Спальний гарнітур вартістю 2000грн.

3. Кухонний гарнітур вартістю 200 грн.

4. Диван «Юлія» 300 грн.

5. Диван «Алеко» вартістю 1 200 грн.

6. Ліжко дерев'яне полуторне на сітці вартістю 200 грн.

7. Комод для білизни вартістю 400 грн.

Полиця для теле- радіоапаратури вартістю 300 грн.

Телевізор «Тошиба» вартістю 1000 грн.

Телевізор « LG» вартістю 1230 грн.

Телевізор «Електрон» переносний вартістю 100 грн.

Відеокамера «Панасоник» вартістю 2000 грн.

Відеомагнітофон «Айва» вартістю 200 грн.

Музичний центр «Сиріус» вартістю 200 грн.

Музичний центр «Піонер» вартістю 300 грн.

Холодильник «Норд» вартістю 300 грн.

Холодильник «Дніпро» вартістю 1500грн.

Морозильна камера «Морозко» вартістю 1000 грн.

Пральна машина «Ріга» 2 шт по 50 грн. кожна, загальною сумою 100 грн.

Пральна машина «Малютка» вартістю 100 грн.

Центрифуга для віджимання білизни вартістю 200 грн.

Велосипед «Дорожній» жіночий вартістю 50 грн.

Велосипед «Україна» жіночий вартістю 50 грн.

Плита газова вартістю 50 грн.

Пилосос «Ракета» вартістю 50 грн.

Пилосос «LG» вартістю 150 грн.

Пилосос автомобільний вартістю 20 грн.

Вулики 8 шт. з них 6 з бджолиними сім'ями вартістю 3500грн.

Набір емальованих каструль «Вишенька» 100 грн.

Набір емальованих каструль синій «яблуневий колір» 100грн

Набір емальованих каструль в червоний горошок 100 грн.

Набір з нержавіючих каструль на 12 предметів вартістю 300 грн.

Каструля емальована 40л. - 4 шт. загальною вартістю 200 грн.

Каструля з нержавійки 40л. - 2 шт загальною вартістю 60 грн.

Кухонний комбайн «Мрія» - 2 шт загальною вартістю 100 грн.

Соковарка вартістю 60 грн.

Соковижималка «Струмок» - 2шт загальною вартістю 60 грн.

М'ясорубка - 2 шт. загальною вартістю 60 грн.

39.Кавоварка вартістю 40 грн.

40. Блендер вартістю 30 грн.

41. Електрообігрівач масляний вартістю 100 грн.

42. Люстри - 3 шт. загальною вартістю 150 грн

43. Набір столовий для мікрохвильової пічі вартістю 50 грн.

44. Столовий сервіз на 6 персон вартістю 100 грн.

45.Чайний сервіз - 5 комплектів загальною вартістю 100 грн.

46. Кавовий сервіз - 3 комплекти загальною вартістю 100 грн.

47.Набір фужерів з чеського скла 6 наборів по 6 шт. вартістю 500 грі.

48.Кришталь: ваза для квітів - 4 шт.

цукерниця - 4 шт.

салатниця - 8 шт.

кремовки - 3 шт.

ріг - 1 шт.

лебеді - 2 шт.

троянди - 3 шт.

сільнички - 10 шт.

чарки - 1 шт.

склянки - 12 шт. загальною вартістю 1500 грн.

49. Набір склянок з кольорового скла - 5 наборів по 6 шт. загальною вартістю 50 грн.

50. Набір керамічних горшочків - 3 набори по 6 шт. загальною вартістю 20 грн.

51. Судки для холодцю - 12 шт. загальною вартістю 20 грн.

52. Банки: 3 літрові - 60 шт.

20 літрові - 2 шт.

2 літрові - 15 шт.

1,5 літрові - 20 шт.

1 літрові - 40 шт.

0,5 літрові - 40 шт. загальною вартістю 300 грн.

53. Килими: 2 х 3 м - 2 шт. загальною вартістю 200 грн.

1,5 х 2 м - 2 шт. загальною вартістю 150 грн.

59. Ковдри: пухова- 1 шт. 60 грн.

силіконова - 1шт. 50 грн.

верблюжа - 1 шт. 60 грн.

Всього майна придбано на суму: 23 420 грн.

Згідно норм закону, вважає, що має право на 1/2 частку вище переліченого майна вартість якої складає 11 710 грн.

Позивачка зазначила, що відповідачі, після смерті ОСОБА_3 виселили її з будинку, де вони спільно проживали, не віддали їй половини майна, на яке вона має право за законом, позбавивши її тим самим права користування та володіння майном, яке належить їй на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того за життя ОСОБА_10, вони разом з ним мешкали у будинку за № 51 по вулиці Шевченка сел. Миколаївки Петропавлівського району Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_3 на праві приватної власності. На сумісні кошти з ОСОБА_3 з січня 2004 року по січень 2010 року проводили ремонтні роботи у вказана будинку, а саме:

ремонт і покрівлю даху вартістю 5000 грн.

заміну 5 дерев'яних вікон на металопластикові загальною вартістю 4000 грн.

заміну шпалер та фарбування стін загальною вартістю 4000 грн.

заміну міжкімнатних дверей вартістю 500 грн.

заміну вхідних дверей вартістю 1000 грн.

покриття підлоги ламінатом вартістю 1000 грн.

виклали бруківку у дворі 1С 1 кв. м. вартістю 6000 грн.

Загальна вартість ремонтних робіт складає : 21 500 грн. Таким чином, вважає, що вона має право на ? вартості зазначених робіт, що становить 10750 грн., так як ми проживали разом з ОСОБА_3, як жінка та чоловік однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Позивачем заявлено вимоги розділити майно: виділити автомобіль стягнувши з неї на користь відповідачів ? частину його вартості, виділити та витребувати з відповідачів перелічене майно на суму 13450 грн., стягнувши з неї різницю на користь відповідачів на суму 1740 грн., стягнути з відповідачів на її користь витрати на ремонтні роботи у житловому будинку №51 по вул.. Шевченка с. Миколаївка Петропавлівського району в розмірі 10750 грн. призначити по справі будівельну-товарознавчу експертизу та стягнути з відповідачів судові витрати.

Крім того до початку судового розгляду позивачем заявлено збільшення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сімєю позивачки та померлого ОСОБА_10 з 1989 року по грудень 2006 року та з квітня 2008 року по 18 січня 2011 року без шлюбу.

В судовому засіданні позивачем уточнено позовні вимоги, згідно яких позивачка просить встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу без зазначення періодів та визнати перелічене нею майно спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала зазначивши, що з 1989 року вона проживала з померлим, в 2006 році почались скандали і вона від нього пішла, хотіла подавати до суду, він навіть не віддавав їй її речі, вона зверталась за правовою допомогою до захисника, збирала документи, але не стала звертатись до суду. У ОСОБА_3, коли він жив сам була лише меблева стінка, вони все купляли, він навіть плакав, що в нього тепер все є. ЇЇ шлюб за рішенням суду було припинено відділом реєстрації актів цивільного стану в 1991 році.

ЇЇ речі після того як вони посварились в 2006 році і вона пішла від нього, ОСОБА_3 віддав тільки в кінці 2007 року, коли оформляли документи про розподіл майна, а саме ремонту будинку, укладання брущатки, бані та машини, їх було 2 штуки і лише після звернення за допомогою до дільничого, дільничий в приватній бесіді з ним поспілкувався і ОСОБА_3 повернув їй її речі.

Зазначила, що навесні 2008 року помирились, вона повернулась до ОСОБА_3 і питання про розподіл майна не поставало.

В 2010 році, тітка як спадщину переписала йому будинок, вони тримали свиней, але він почав розпускати руки, вони купили телефони і телефонували один одному, підтвердила, що з того часу була у нього не кожного дня, але коли їхали з ним до лікарні в 2010 році, він давав їй на його лікування 2000 грн., крім того у неї хвора мати і вона доглядала за нею, вели спільне господарство, тримали курей, качок, кликала його жити до себе бо йому було важко одному, підтвердила, що він давав їй кошти на придбання продуктів харчування.

Позивачка підтвердила, що могла бути в нього неділю або дві, готувала страви, поралась на городі, ОСОБА_3 давав кошти на готування для нього страв, а вона купувала за свої кошти і йому і собі.

Вважає, що в 2009 році були нормальні стосунки, а в 2010 були конфлікти, останні 3 місяці перед смертю віддавав їй пенсію для догляду за ним.

Позивачка зазначила, що під час спільного проживання працювала, отримувала заробітну плату і крім того тримали свиней і птицю і обробляли 2 городи.

Підтвердила, що була не постійно т.я. доглядала хвору матір, а в будинку є її білизна, після смерті ОСОБА_3 вона забрала частину своїх речей.

Відповідач ОСОБА_7 зазначила, що була у померлого ОСОБА_3, що є її братом з 2006 року по 2011 рік кожної неділі чи через 3 дні, тому, що мати просила її доглядати за братом, так як він все життя прожив один, а позивачка не проживала постійно з ним з 2006 рік, позовні вимоги не визнає і просить в позові відмовити.

Все що зазначено в позові було куплено раніше, з 2006 по 2010 рік у нього завжди був пустий холодильник, не заперечує, що коли її брат лежав у лікарні в 2008 році позивачка була в лікарні в Дніпропетровську, але позивачка визнала в судовому засіданні що з2006 року не жила і що вона з іншими особами готувала брату, з 2006 року у холодильнику було мйже завжди пусто.

Відповідач ОСОБА_6 зазначила, що брат був багатою людиною, все куплялось лише за його кошти, він займався вугіллям, у нього була не одна машина, він їх змінював. Позивачка практично всі роки проживала тимчасово а з грудня 2006 року по жовтень 2011 рік не жила взагалі і навіть не знає. Що він лікувався і за ним турбувався її син та інші члени родини, періодично приїздила до брата бо обіцяла матері, в безпорадному стані він практично був 17 днів перед смертю, а у позивачки небуло в будинку навіть зубної щітки та тапок, позовні вимоги не визнає і просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що помагав померлому брату, відвозив його з позивачкою до лікарні, до нього їздили сестри, перелічене майно все старе, вулики придбані до 1990 року, а взагалі зустрічався з братом 2-3 рази на рік, позовні вимоги не визнає і просить в позові відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що вона знайома ОСОБА_7 і їздила з нею допомагати її брату з 2007 по 2009 рік, вони разом у нього прибирали, прали, порали город, їй відомо, що він був після операції, бачила у його дворі легковий автомобіль.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він працював у померлого у 2001-2009 рубив у нього дрова, виконував іншу роботу, покійний казав йому, що проживав з позивачкою, платив йому добре, бачив у покійного автомобіль жигулі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15І повідомила суду, що позивачка проживала з ОСОБА_3 з 1989 по 2004 рік, потім знову з ним жила, меншу сестру покійного бачила у нього постійно, старшу рідше, була у померлого на дні народженні в 2009 році, підтвердила, що малютку диван купували разом, у померлого було дві машини, останнім часом він дуже хворів, доглядала жінка і відвідували сестри, купили автомобіль «Опель Омега» разом, підтвердила, що останнім часом з 2008 року постійно спільно не проживали крім останніх 2,5 місяця до смерті ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що добре був знайомий з ОСОБА_3, він був одним із самих боготих людей села Миколаївка, він возив померлого в лікарню, підтвердив, що його сестра ОСОБА_7 йому весь час допомагала, кормила його, ніколи, жодного разу не зустрічав позивачку, сестри біля нього чергували, на майно в хаті уваги не звертав.

Свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що з вона спілкується з ОСОБА_7 і разом з нею їздила до її померлого брата ОСОБА_3 працювати, бачила там один раз позивачку і вона того разу їм не допомагала, працювала у нього 2-3 рази на місяць, а він за це допомагав їй матеріально, крім того він наймав людей і інших людей.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, знала померлого з 1970 року, дружили родинами, відзначали свята, дні народження, його доглядала позивачка, возила до лікарні. Проживала позивачка з померлим з 1989 року, вони дійсно сварились, перед смертю 2,5 місяці його доглядала, сестра ОСОБА_7 постійно їздила. Після смерті залишилась машина, будинок, були різні машини: жигулі, зіл, волга21, волга 24, за сумісні кошти купляли, закріплений за дільницею депутат ОСОБА_14, була стєнка, купили мякі меблі, ліжко, але коли придбані речі не памятає, ремонт робили з позивачкою, брущатку клали, людей нанімали, проживали разом з 1989 рокук і останні 2,5 місяці були разом , посварились в 2006 році.

Свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що зустрілась з померлим в 2010 році на зустрічі випускників, бачила у померлого багато майна, посуди що купив у 2001 -2002 роках.

Проживали позивачка з ОСОБА_3 з 1989 по 2009 рік, а з 2009 року не проживала. Свідок стверджує, що памятає, що холодильник «Норд» куплений до 2005 року.

Свідок ОСОБА_20 повідомив суду, що він є депутатом і складав акт, сам при описі майна не був присутній, а акт склав зі слів свідків, зазначених у акті.

Свідок ОСОБА_21 повідомила суду, що до померлого сестри приїжджали на свята, у нього були жигулі, волга, опель та державна машина, жила позивачка з померлим разом, вважає, що купували все за спільні кошти, але достовірно їй не відомо, вони запрошували її в 2010 році. Доглядала померлого позивачка, родичі чергували, акт складений не в присутності, а після смерті і хата була закрита.

Свідок ОСОБА_22 підтвердив, що позивачка співмешкала з померлим з 1989 по 2006 рік, потім був скандал, сварилися і в2008 році, повідомив суду, що акт склала позивачка.

Свідок ОСОБА_23 повідомив суду, що був у дворі 1 раз, знає, що позивачка є дружиною померлого і що вони проживали разом.

Свідок ОСОБА_24 повідомила суду, що вона є депутатом і закріплена на час складання акту за вул. Шевченко акт складала за участю свідків, попередньо зясувала що за зазначеною адресою померлий був зареєстрований один, підтверджує достовірність зазначених в акті відомостей записаних зі слів свідків.

Свідок ОСОБА_25 повідомила суду, що вона є медичний працівник Миколаївської амбулаторії, виїздила на виклик до померлого двічі, приблизно в середині грудня 2010 року і 4 січня 2011 року, бачила позивачку, сестер, приїжджав і брат померлого.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду,свідків вивчивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги є такими що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Сторонами зняті клопотання, щодо заявлених, але не допитаних в судовому засіданні свідків, клопотання щодо витребування доказів не заявлено крім відхилених про призначення експертизи.

Сторонами визнано факт того, що відповідачі належним чином подали заяви про прийняття спадщини і є спадкоємцями 2 черги майна померлого, тобто є належними відповідачами.

Судом встановлено і в судовому засіданні підтверджено поясненнями позивачки, свідченнями свідків, що позивачка проживала з померлим з 1989 року по грудень 2006 року.

Кодексом про шлюб та сімю України , що діяв на час виникнення правовідносин між позивачкою та померлим, норма аналогічна ст.74 Сімейного Кодексу України згідно якої якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, не передбачена.

Сімейний кодекс України відповідно до прикінцевих положень набрав чинності одночасно з Цивільним кодексом України.

Суд керується п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України згідно якого положення Цивільного кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, згідно п.6 правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності ЦК України.

До зазначених правовідносин застосовується відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки, що є анологічним ст..71 Цивільного кодексу Укр аїни 1964 року.

Тож позивачка пропустила строк звернення до суду, відповідно до ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності, а відповідно до ч.4сплив позовної давності , про застосування якої заявлено строною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.3 ст.267 представником відповідача заявлено про застосування позовної давності до вимог позивачки.

Суд критично ставиться до пояснень представника позивача про те, що позивачка дізналася про своє порушене право з моменту смерті ОСОБА_3, так як згідно пояснень наданих позивачкою в судовому засіданні, вона після припинення відносин з померлим у 2007 році, мала намір звернутись до суду за захистом свого права на спільне майно і навіть зверталась до захисника, збирала документи, зверталась до дільничого, але, як вона зазначила, коли ОСОБА_3 віддав їй особисті речі і з метою примирення вирішила не робити цього, тож не використала своє право на захист.

Суд відхиляє твердження представника позивача про те, що свідченнями свідків підтверджується, що позивачка разом з померлим робили ремонтні роботи в будинку, так як жодним доказом не підтверджено час виконання зазначених робіт, їх вартість і участь позивачки.

Суд не бере до уваги в якості доказів акти складені депутатами від 21.06.2011 року, додаток до нього з переліком речей, так як вони складені зі слів свідків, додаток належним чином не оформлений і перелік майна зазначено зі слів, а не шляхом огляду зазначеного майна, крім того депутат ОСОБА_20 не впевнений у зазначених в актах обставинах та акт депутата ОСОБА_24, так як він складений зі слів свідків і не відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам, а саме, позивачка останні 2,5 місяці перед смертю ОСОБА_3 дійсно була поряд і доглядала його..

Суд не погоджується з представником позивача щодо того, що не має значення і не є необхідним встановлення судом, коли саме проживали однією сімєю не перебуваючи у шлюбі між собою так з цього випливає яке майно і коли придбано, щоб визнати його спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивачка з померлим не підтримували стосунки з 2006 по 2008 рік і що їх відносини в той час були неприязненими.

В судовому засіданні не встановлено факт проживання однією сімєю позивачки та померлого ОСОБА_3 з 2008 року по день смерті 14.01.2011 року.

Суд бере до уваги, що допитані свідки та сама позивачка не підтвердили обставини спільного проживання позивачки з ОСОБА_3 починаючи з 2008 року.

Позивачка зазначила, що вона вела спільне господарство і тримала птицю не тільки з померлим ОСОБА_3 , а і разом з матірю, що вона готувала і бувала у померлого.

Суд критично ставиться до позиції позивачки, з приводу, що вона вважає проживання однією сімєю з ОСОБА_3 не перебуваючи у шлюбі.

Зі свідчень свідків видно, що померлий ОСОБА_3 мав загальну практику про використання праці найманих працівників.

Відповідно до пояснень самої позивачки, ОСОБА_3 видавав їй кошти саме для купівлі харчів і їх готування для нього, крім того в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження проживання однією сімєю позивачки і померлого, відповідно до положень ст.3 СК України, а саме спільного проживання повязаного з побутом, наявність взаємних прав та обовязків.

Позивачка постійно не проживала з померлим з 2008 року, не мала спільного з ним бюджету, не навела доказів про наявність взаємних прав та обовязків тож суд не бере до уваги довідку №437 про те, що з/п позивачки за 1999 р. та 2000р. нарахована загальною сумою 4740 грн. 91 коп., суд критично ставиться до пояснень позивачки, що вона доглядала стареньку мати і жила на два будинки, так як вона сама ж зазначила, що залишалась у промерлого, тож її мати вимушена була оглядати птицю, яку вони тримали, ведучи спільне господарство.

Суд критично ставиться до свідчень ОСОБА_19 щодо спільного проживання позивачки до 2009 року, так як поясненнями позивачки і інших свідків зазначений факт не підтверджується.

Тож суд приходить до висновку, що вимога позивачки встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_26 та ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу не підлягає задоволенню.

Суд, бере до уваги, що свідченнями свідків в судовому засіданні не підтвердилось коли придбано перелічене майно та за чиї кошти, не встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_26 та ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу, стороною позивача не доказано також час виконання ремонтних робіт у житловому будинку №51 по вул.. Шевченко с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області тож вимога про визнання переліченого майна спільною сумісною власністю та його розподіл не підлягає задоволенню.

Суд не погоджується з позицією представника відповідача, що уточнення позовних вимог позивачки є зміною підстав позову і вважає їх правомірними, суд погоджується, що свідки підтвердили після 2008 року саме товариські відносини між позивачкою та ОСОБА_3.

Суд вважає. що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт купівлі позивачкою телевізора « LG» вартістю 1230 грн. за її власні кошти, але вимоги про визнання цього майна особистою власністю позивачки нею не заявлено.

Суд бере до уваги і погоджується з поясненнями позивачки та свідків, що позивачка останні 2,5 місяці доглядала та приймала участь у лікуванні померлого ОСОБА_3 будучи поряд з ним, суд не вважає проживання з листопада 2010 року по день смерті 14.01.2011 року позивачки та померлого ОСОБА_3 як чоловіка та дружини однією сімєю без реєстрації шлюбу, ст.1232 ЦК України передбачає право позивачки на відшкодування витрат на утримання догляд та лікування померлого, але зазначена вимога позивачкою також не заявлена.

Судом відхилено клопотання сторони позивача щодо призначення будівельно-товарознавчої експертизи виконання ремонтних робіт у житловому будинку №51 по вул. Шевченко с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області та судово-технічної експертизи щодо вартості автомобіля Опель Омега 2000 року, так як сторона, що заявила клопотання, не взяла на себе зобовязання щодо оплати зазначених експертиз і не поставила питання щодо поновлення строку по заявлених вимогах, адже автомобіль Опель Омега придбаний у 2000 році, так як позивачка перестала спільно проживати з ОСОБА_3 в 2006 році, позивачкою пропущено строк по захисту свого права, а щодо ремонтних робіт будинку, не зазначено також у який час були здійснені та в яких обсягах.

На підставі викладеного, керуючись ст.15, 257,267 ЦК України, ст.3, 74 СК України , ст.212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сімєю визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Курочкіна