Справа № 2-1042/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Гули Л. В.

при секретарі Волос О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю проектно-інвестиційної компанії Стрийжитлобуд, ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася з позовом, який у подальшому уточнила, просить визнати недійсним договір від 21.06.2004 року, укладений між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд, мотивуючи тим, що 21.06.2004 року між ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд та ОСОБА_2 було укладено договір, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1038, предметом якого є незавершений будівництвом 106-квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином по вулиці Ленкавського, 1 Б у м. Стрию Львівської області, що був придбаний відповідачем ОСОБА_2, який є чоловіком позивачки, 03.09.2003 року підчас перебування у зареєстрованому шлюбі з нею на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 6334. Таким чином, позивачка вважає, що відповідно до ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України незавершений будівництвом 106-квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином по вулиці Ленкавського, 1 Б у місті Стрию Львівської області є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому відповідно до приписів ч.2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Крім того, згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Однак, жодної згоди в будь-якій формі, в тому числі і в письмовій та нотаріально посвідченій, на безоплатне або оплатне зі значними збитками для неї відчуження або розпорядження вказаним обєктом спільної сумісної власності вона не надавала. А відтак, відповідач ОСОБА_2 не вправі був укладати оскаржуваний нею договір, оскільки він не був наділений необхідними повноваженнями.

Окрім того, позивачка зазначає, що відповідно до п. 1.2 оспорюваного договору участь відповідача ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд як виконавця передбачала фінансування будівництва обєкта, проведення проектних та пошукових робіт, виконання робіт по будівництву обєкта. Як стало відомо позивачці, відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд не володів фінансовими ресурсами, необхідними для здійснення фінансування будівництва, здійснював будівельно-монтажні роботи, використовуючи при цьому залучені кошти. Таким чином, вважає, що відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд навмисно ввів в оману відповідача ОСОБА_2, приховуючи свій дійсний фінансовий стан, який мав істотне значення щодо виконання оспорюваного нею договору, а тому на підставі ст. 230 ЦК України просить визнати його недійсним.

Крім того, зі змісту оспорюваного договору вбачається, що на виконання його умов відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд зобовязувався передати відповідачу ОСОБА_2 дві трикімнатні квартири загальною площею 150 кв. м. Однак, проектом на будівництво обєкту не передбачено таких квартир із зазначеною загальною площею. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд черговий раз ввів відповідача ОСОБА_2 в оману, так як оспорюваний договір в цій частині не був направлений на настання реальних наслідків, а саме : відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд не мав наміру виконувати його в частині передачі відповідачу ОСОБА_2 двох трикімнатних квартир загальною площею 150 кв. м. Вважає, що в цій частині має місце фіктивний правочин, який згідно з ч. 2 ст. 234 ЦК України також визнається судом недійсним.

Окрім того, п. 2.6 спірного договору суперечить ст., ст. 9, 12 Закону України Про іпотеку, оскільки на момент його укладення майнові права на обєкт незавершеного будівництва вже перебували під заставою (в іпотеці) і на них була накладена заборона.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві та уточненні до неї обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, на повторний виклик суду не зявився, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні, в судовому засіданні пояснив, що відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що сторонами договору від 21.06.2004 року не досягнуто згоди з таких його умов як предмет договору, ціна або спосіб її визначення, які є істотними умовами, виходячи з положень ст. 638 ЦК України. Зокрема, як вбачається з умов оспорюваного договору, його предметом є завершення будівництва обєкту незавершеного будівництва 106-ти квартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою : Львівська область, м. Стрий, вул. Ленкавського, 1 б. Проте відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд в односторонньому порядку без погодження з ним та без його відома змінив характеристики та параметри обєкту та замість проекту на 106-ти квартирний будинок розробив проект на 76-ти квартирний будинок.

Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі. Отже, оспорюваний позивачкою договір містить елементи договору підряду. Частина 1 ст. 843 ЦК України передбачає, що в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Таким чином, умова договору щодо ціни або способу її визначення є істотною умовою договору. При цьому, щодо такої умови сторони договору не дійшли згоди, оскільки в договорі така не зазначена.

Відповідач ОСОБА_2 також зазначив, що відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд не проводить фінансування будівельних робіт, не забезпечує будівельними матеріалами, необхідними для будівництва обєкту, та на даний час не здійснює жодних робіт по його будівництву. Дія дозволу на проведення будівельних робіт закінчилася в 2006 році, і такий дозвіл після його закінчення відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд не поновлювався. Відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд не розроблено також належної проектно-кошторисної документації на будівництво 106-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином та двома трикімнатними квартирами загальною площею 150 кв. м так, як передбачено оспорюваним договором. Сам відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд знаходиться в стадії проголошення його банкрутом, що свідчить про відсутність наміру з його боку виконувати умови даного договору, а тому вважає, що при його укладенні відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд ввів його в оману.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.06.2004 року між відповідачами було укладено договір, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 1038, предметом якого є незавершений будівництвом 106-ти квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином по вул. Ленкавського, 1 Б в м. Стрию Львівської області.

Зібраними по справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд в односторонньому порядку без погодження з відповідачем ОСОБА_2 та без його відома змінив параметри та характеристики обєкту будівництва та замість проекту на будівництво 106-ти квартирного житлового будинку розробив проект на будівництво 76-ти квартирного житлового будинку, таким чином підтвердивши, що між сторонами договору не було досягнуто однозначної згоди щодо такої істотної його умови як предмет договору.

Відповідно до п.1.2 оспорюваного договору участь Виконавця відповідача ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд включає серед іншого й фінансування будівництва. Проте із 13-и поданих до суду заяв про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд укладено 75 договорів про інвестування будівництва житла. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд, беручи на себе зобовязання щодо фінансування будівництва обєкта, не володів особистими фінансовими ресурсами, необхідними для цього.

Законодавством України прямо не передбачено, що інвестиційні договори (договори про інвестування) становлять собою окремий вид цивільно-правових чи господарських угод. Стаття 1 Закону України Про інвестиційну діяльність передбачає, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (дохід) або досягається соціальний ефект, а ст. 9 цього Закону передбачає, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода), при цьому укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. З наведеного слід зробити висновок, що під інвестиційним договором (договором про інвестування) необхідно розуміти будь-яку з цивільно-правових угод незалежно від її виду, якщо така угода передбачає вкладення майнових або інтелектуальних цінностей в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (дохід) або досягається соціальний ефект. Таким чином, правова природа інвестиційного договору (договору про інвестування) визначається не його назвою, а його умовами.

Аналізуючи оспорюваний договір, суд приходить до висновку, що він містить як елементи договору купівлі-продажу, так і елементи договору підряду. Частиною 2 ст. 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних видів договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі. Проте сторони договору, якими є відповідачі по справі, всупереч вимогам ст. 628 ЦК України, не передбачили в договорі, якими саме нормами вони керуватимуться щодо різних частин змішаного договору.

Частина 1 ст. 843 ЦК України передбачає, що в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Таким чином, умова договору щодо ціни або способу її визначення є істотною умовою оспорюаваного договору. Проте спірним договором однозначно та прозоро не визначено ні ціну договору, ні способу її визначення.

Як вбачається з матеріалів справи, незавершений будівництвом 106-квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином по вулиці Ленкавського, 1 Б у місті Стрию Львівської області був придбаний відповідачем ОСОБА_2, який є чоловіком позивачки, 03.09.2003 року підчас перебування у зареєстрованому шлюбі з нею та за її згодою на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 6334, що сторонами не оспорюється.

Пунктом 2.6 договору від 21.06.2004 року передбачено, що з моменту виконання обовязків Виконавець відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд набуває весь комплекс майнових прав на результати інвестування, за винятком двох трикімнатних квартир загальною площею 150 кв. м.

29.03.2004 року відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поручительства за зобовязаннями відповідача ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд перед Львівською філією АБ БРОКБІЗНЕСБАНК за кредитним та іпотечним договорами, відповідно до яких обєкт будівництва і майнові права на нього були передані в заставу, а відтак, нотаріусом було накладено заборону на їх відчуження та п.2.7 Іпотечного договору від 29.03.2004 року передбачено, що передача предмета іпотеки у володіння, користування та розпорядження іншим особам забороняється.

Таким чином, п. 2.6 оспорюваного договору прямо суперечить ст., ст. 9, 12 Закону України Про іпотеку.

Судом встановлено, що при укладанні оспорюваного договору між відповідачами, які є сторонами цього договору, не досягнуто згоди щодо випадків невиконання відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд умов договору та наслідків такого невиконання, на чому наполягав відповідач ОСОБА_2, що підтверджується відсутністю таких в самому тексті зазначеного договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків та згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що сторонами оспорюваного договору не досягнуто згоди з таких умов як предмет, ціна або спосіб її визначення, а також щодо випадків невиконання відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд умов договору та наслідків такого невиконання.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд знаходиться в стадії проголошення банкрутом, що підтверджується ухвалою господарського суду Львівської області від 03.03.2011 року, з 2010 року будівельні роботи по завершенню будівництва даного обєкту фінансуються та проводяться відповідно до отриманої та погодженої згідно діючих норм та стандартів всієї дозвільної документації відповідачем ОСОБА_2, а не відповідачем ОСОБА_3 ПІК Стрийжитлобуд, та беручи до уваги багаторазові судові спори між відповідачами стосовно умов оспорюваного правочину, суд приходить до висновку, що даний договір є неукладеним.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору).

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір від 21.06.2004 року, сторонами якого є ОСОБА_2 та товариство з обмеженою відповідальністю проектно-інвестиційна компанія Стрийжитлобуд, не може бути визнаний недійсним, оскільки такий не вчинено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід залишити на видатках позивачки.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 203, 215, 626, 628, 638 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, суд

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю проектно-інвестиційної компанії Стрийжитлобуд, ОСОБА_2 про визнання договору від 21.06.2004 року, укладеного між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю проектно-інвестиційною компанією Стрийжитлобуд, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1038, недійсним відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_8