Справа №2-995/11p.
Р I Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРAIНИ
27 вересня 2011 року Iллiчiвськiй мiський суд Одеськоi областi в складi: головуючого - суддi ОСОБА_1,
при ceкpeтapi - ОСОБА_2, за участю: позивача - Смолiної В.В., представника позивача - ОСОБА_3,
вiдповiдача ОСОБА_4, представника вiдповiдача - ОСОБА_5, розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в м.Iллiчiвську Одеськоi областi цивiльну справу за позовом Смолiноi ОСОБА_6 Василiвни до ОСОБА_4 (Kocyxiнoї) ОСОБА_4 Георгiiвни про визнання договору дарування недiйсним,
ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, стверджуючи, 14 липня 2004 року вона уклала з ОСОБА_4 договiр дарування за яким подарувала позивачцi квартиру №91 в будинку №12-a по вул.ОСОБА_3 в м.Iллiчiвську Одеської областi. Дарування вiдбулося при тяжких для нeї обставин, за обiцянкою вiдповiдачки доглядати її. Договiр пiдписала не читаючи, вважала, що він мiстить вказанi умови. Подалi проживала в квартирi, але в березнi Kocyxiнa А.Г. зaмiнили в квартирi замки, перешкоджає у проживаннi. Просить визнати вказаний договiр дарування недiйсним на пiдставi ст.233 ЦК України.
Представник позивачки, ОСОБА_3, в судовому засiданнi пiдтримав позовнi вимоги та пояснив, що позивачка уклала договiр дарування у звязку з тяжкими обставинами - на той час була залежна вiд алкоголю, її син знаходився у мiсцях позбавлення волi та вона боялася, що у випадку її cмepтi квартира могла вiдiйти до невiдомих осiб, тому вона подарувала квартиру Косухiнiй А.Г.. Просить задовольнити позов з пiдстав передбачених ст.233 ЦК України.
Позивачка в судовому засiданнi пояснила, що на час укладення договору погано себе вiдчувала. Кpiм того, враховуючи, що на той час вона володiла, кpiм спiрної квартири, також приватною будiвлею по вул.Паркова у м.Iллiчiвську, яку планувалося знести у суспiльних iнтepecax, та вона боялася, що при наявностi iншого житла - спiрної квартири - iй не дадуть квартири в якостi компенсацiї знесеної будiвлi. 3 цих пiдстав вона вирiшила подарувати квартиру невiстцi, Косухiнiй А.Г.. Зaмiсть знесеноi будiвлi отримала дві квартири. Договiр дарування пiдписувала розyмiючи свої дiї. При Оформленнi вказаного договору вона не казала нотapiycy про наявнiсть умов щодо постiйного проживання в квартирi. Разом з тим, в той час вона була залежна вiд алкоголю та лiкувалася в лiкарнi. Пiдтвердила, що з Kocyxiної А.Г. були гарнi вiдносини, яка проявляла вiдносно неї турботу, коли вона хворiла. До суду звернулася в теперiшнiй час, так як Kocyxiнa А.Г. в березнi 2011 року змiнила в квартирi замки та не пускає її до неї.
Вiдповiдачка та його представник в судовому засiданнi вимоги не визнали, вважаючи їх безпiдставними. Kocyxiнa А.Г. в судовому засiданнi пояснила, що була одружена з сином позивачки, знаходилися у дуже гарних вiдносинах та ОСОБА_6 подарувала iй спiрну квартиру без будь-яких умов, про те, що ОСОБА_6 буде проживати в спiрнiй квартирi до cмepтi, а вона буде її доглядати. В спiрну квартиру повернулася у зв язку з тим, що пiсля розлучення iз сином позивачки вона (Kocyxiнa) вийшла зaмiж, син вирiс, муж iнвалiд та потребуе окремого проживання. Просять у вимогах вiдмовити. Kpiм того, вважають, що позивачка пропустила строк звернення до суду.
Вислухавши учасникiв процесу, дослiдивши матерiали по справi, суд вважає, що позов не пiдлягає задоволенню за наступних пiдстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 за договором вiд 14 липня 2004 року подарувала Чумаковiй (Косухiнiй) А.Г. квартиру №91 в будинку №12-a по вул.Гaйдара в м.Іллiчiвську Одеської областi (а.с.6).
Сторони в судовому засiданнi визнaли, що ОСОБА_6 проживала у спiрнiй квартирi з 14 липня 2004 року по 15 березня 2011 року.
Смолiнiй В.В. на правi власностi належать: квартира АДРЕСА_1 у м.Іллiчiвську Одеської областi та квартира №71 в будинку №2-A по вул.1 Травня у м.Іллiчiвську Одеської областi (а.с.81).
Шлюб мiж ОСОБА_4 (Косухiною) А.Г. та ОСОБА_7 розiрвано у 1992 роцi (а.с.110).
Вiдповiдачка у наступному шлюбі змiнила прiзвище з «Чумакової» на «Kocyxiнy» (а.с.109).
Син Kocyxiної А.Г. - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108).
Позивачка знаходилася на лiкуваннi в психо-неврологiчному вiддiленнi Іллiчiвськоi басейнової лiкарнi на водному транспортi з 01 жовтня по 25 листопада 2003 року та з 19 липня по 21 серпня 2008 року з дiагнозом: розлад психiки та поведiнки в наслiдок зловживання алкоголем iз синдромом залежності (а.с.111).
Згiдно ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою пiд впливом тяжкої для неї обставини i на вкрай невигiдних умовах, може бути визнаний судом недiйсним незалежно вiд того, хто був iнiцiатором такого правочину.
Суд критично оцiнює твердження позивачки, що договiр дарування вона уклала нiбито у звязку з тяжкими обставинами, але не змогла визначитися з їx змiстом та скiльки вони тривaли. Засудження сина, очiкування компенсацiї за будiвлю, яку планували знести, хвороба на алкоголiзм, суд не вважає тяжкими обставинами якi примусили її подарувати спiрну квартиру. Судом враховується, що наявнiсть квартири не могла бути пiдставою для вiдмови Смолiнiй В.В. у компенсацiї за знесення житлового будинку який належав iй на правi власностi.
Суд приходить до висновку, що позивачка обiзнано розпорядилася своєю власнiстю, а в теперiшній час штучно утворила пiдстави для звернення до суду, намагаючись будь-яким чином повернути собi предмет дарування.
Судом також враховується, що позивачка пропустила строк звернення до суду, причини цьому суду не надала.
Таким чином, позовнi вимоги не пiдлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,218,294 ЦПК Украiни, суд -
Позов Смолiної ОСОБА_8 Василiвни до Kocyxiної ОСОБА_4 Гергiївни про визнання договору дарування недiйсним, зaлишити без задоволення.
Рiшення може бути оскаржене в апепяцiйному порядку до Апеляцiйного суду Одеської областi через суд першої інстанції шляхом подачi скарги в десятиденний строк з дня проголошення цього рішення.
Суддя