АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1733/11 Справа № 22ц-9584/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О., Козлова С.П.

при секретарі - Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, Садівничого товариства «Авіатор» про визнання недійсним та скасування рішень правління садівничого товариства, визнання членом садівничого товариства, визнання недійсним та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, Садівничого товариства «Авіатор» про визнання недійсним та скасування рішень правління садівничого товариства, визнання членом садівничого товариства, визнання недійсним та скасування розпорядження.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частково скасуванню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 була членом СТ «Авіатор».

17 травня 1998 року на підставі заяви ОСОБА_2, садова ділянка № 50 була переоформлена з неї на ОСОБА_3 з прийняттям його в члени садівничого товариства.

Рішенням правління СТ «Авіатор» від 09 лютого 2008 року садова ділянка № 50 була переоформлена з ОСОБА_3 на ОСОБА_5, а 19 квітня 2008 року з ОСОБА_5 на ОСОБА_4

Розпорядженням Дніпропетровської райдержадміністрації № 2539 р від 18 червня 2008 року земельна ділянка № 50 в СТ «Авіатор» площею 0,0509 га, була передана у приватну власність ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що оскільки позивачка пропустила строк позовної давності, тому позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування рішення правління СТ «Авіатор» від 17 травня 1998 року задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причини пропуску строку позовної давності прийняти до уваги неможна, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачка 09 травня 1998 року звернулась до голови правління СТ «Авіатор» із власноруч написаною заявою про переоформлення земельною ділянки за № 50 в СТ «Авіатор» з неї на ОСОБА_3 (а.с.86) і тому посилання її на те, що вона лише в 2008 році дізналась про переоформлення земельної ділянки з неї на ОСОБА_3 є безпідставними.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування рішень правління СТ «Авіатор» про прийняття в члені товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки рішення про переоформлення садової ділянки з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 є чинним і недійсним не визнано, тому немає підстав і для скасування послідуючих рішень щодо спірної земельної ділянки, тому що права позивачки вказаними рішеннями не порушено.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову щодо визнання розпорядження Дніпропетровської райдержадміністрації № 2539 р від 18 червня 2008 року про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував положення ст. 17 КАС України, що спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності є юрисдикцією адміністративних судів, і тому у відповідність до ст. 16 ЦПК України вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у звязку з чим провадження по справі в цій частині підлягає закриттю згідно ст. 310 ЦПК України на підставі ч.1 п.1ст.205 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін, оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 310, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2011 року в частині відмови в задоволені позову ОСОБА_2 про скасування розпорядження Дніпропетровської райдержадміністрації скасувати та провадження по справі в цій частині закрити.

Розяснити ОСОБА_2 про її право на звернення з таким ж самими вимогами до відповідного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: