Справа № 2-2638/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" листопада 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ТАСкомбанк»про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 22.02.2010р. між ним та банком був укладений договір банківського вкладу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна». Він вніс на депозитний рахунок, відкритий в банку, 11498,28 грн. 29.04.2010р. працівник банку викрала з його рахунку 7450,00 грн., частина з яких, а саме 3600,00 грн., були згодом повернуті на його рахунок 01.06.2010р. Цей факт був встановлений вироком Бердянського міськрайонного суду від 06.04.2011 року, яким ОСОБА_3 була засуджена за ст.ст. 191 ч.4, 166 ч.1 КК України. У грудні 2010 року він звернувся до банку з письмовою заявою про повернення йому грошових коштів, які були викрадені з його рахунку. Однак банк відмовляється повернути йому грошові кошти. За його підрахунками банк повинен виплатити йому грошові кошти, з урахуванням процентів, в загальній сумі 4915,00 грн. Неправомірними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 7450,00 грн.

Ухвалою суду від 10.10.2011р. було здійснено заміну неналежного відповідача ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт»на належного відповідача його правонаступника Публічне акціонерне товариство «ТАСкомбанк».

У судовому засіданні позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти, з урахуванням процентів, в загальній сумі 4919,58 грн., посилаючись на те, що ним була допущена помилка в розрахунку процентів. Загалом позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду додатково пояснив, що наприкінці 2010 року йому стало відомо, що з його депозитного рахунку, відкритого в ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», у квітні 2010 р. зникло 7450 грн. У червні 2010р. грошові кошти у сумі 3600грн. були внесені на його депозитний рахунок. А залишок коштів у сумі 3800 грн. на рахунок так і не повернуті. Банк, в порушення умов договору, свої зобовязання щодо повернення суми вкладу і процентів за вкладом не виконує. Відмовляється повернути грошові кошти і проценти, посилаючись на те, що цю шкоду повинна сплатити йому ОСОБА_3, яка викрала гроші, а не банк. Проте за кримінальною справою потерпілим від злочину було визнано саме банк, а не його. Вважає, що банк порушив умови договору про відкриття депозитного рахунку, а тому нести відповідальність повинен саме він. Діями банку йому спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав коли дізнався, що не може отримати внесені ним на рахунок банку гроші. Внаслідок таких дій він був позбавлений поїхати на лікування до санаторію. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ТАСкомбанк»проти позову заперечує. Суду пояснив, що на депозитному рахунку ОСОБА_1 станом на 01.09.2011р. знаходиться 577,28 грн., на підтвердження чого надав виписку по особовому рахунку за період з 22.02.2010р. по 27.09.2011р. Дійсно колишнім працівником банку ОСОБА_3 з депозитного рахунку ОСОБА_1 було викрадено 7450 грн. Це було встановлено судовим рішенням. Однак вини банку у цьому не має, тому повернути викрадені гроші повинна саме ОСОБА_3, а не банк. Просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.04.2010р. між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСкомбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір №ДВ-120/17066 банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна»( а.с.5-6).

Того ж дня ОСОБА_1 вніс на свій депозитний рахунок 11498,28 грн., що підтверджується копією квитанції №387885 від 22.02.2010р. ( а.с.6), випискою по особовому рахунку ( а.с.7) і не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до п.п. 2.3,2.7 договору, за час зберігання та користування грошовими коштами банк нараховує та виплачує вкладнику проценти на суму вкладу за процентною ставкою 15,5-% річних, або за іншою ставкою, яка може бути встановлена банком згідно умов цього договору. Проценти за користування вкладом нараховуються щомісячно за процентною ставкою, розмір якої встановлюється умовами цього договору за кожний календарний день зберігання коштів в межах строку зберігання коштів, починаючи з дня, наступного за днем зарахування вкладу на рахунок, а у випадку зарахування на рахунок нарахованих процентів або додаткового внеску, до дня, який передує фактичному поверненню всієї або частини суми вкладу вкладнику. При цьому враховується фактична кількість днів у місяці та році.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.04.2011р. (а.с. 73-77) , який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2011р., у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 191 ч.4, ст.366 ч.1 КК України, було встановлено, що ОСОБА_3, зловживання своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»на суму 236 318,01 грн. Зокрема було встановлено, що ОСОБА_4, шляхом виготовлення підробленого меморіального ордеру від імені ОСОБА_1, перевела з депозитного рахунку ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок, належний ОСОБА_5, грошові кошти у розмірі 7450,00 грн., а потім заволоділа цими грішми. Таким чином вироком суду було встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 матеріальну шкоду було спричинено саме банку, а не ОСОБА_1

За таких обставин посилання позивача на ст. 1172 ЦК України, яка застосовується в деліктних правовідносинах, є безпідставними, оскільки не поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами у справі.

У даному випадку між сторонами виникли цивільні правовідносини, які випливають із договірних зобовязань.

Так, за договором банківського вкладу (депозиту), відповідно до ст. 1058 ЦК України, одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ч.3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Так, ст. 1073 цього Кодексу встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу, за яким 22.02.2010р. ОСОБА_1 передав банку на зберігання та користування грошові кошти у сумі 11498,28 грн.

11.05.2010р. ОСОБА_1 зняв з вкладного рахунку 1500,00 грн., а 01.06.2010р. 6000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку ( а.с.7-8).

Позивач просить стягнути залишок неповернутих коштів та проценти за користування грошовими коштами за період з 23.02.2010р. по 01.05.2011р.

У цей період, за твердженням представника банку, банком були встановлені такі процентні ставки:

- з 23.02.2011р. по 08.08.2010р. 15,5% річних;

- 09.08.2010р. по 28.11.2010р. 11,0% річних;

- з 29.11.2010р. по 31.03.2011р. 9,0% річних;

- з 01.04.2011р. по 01.05.2011р. 6,0% річних.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Ухвалою суду від 10.10.2011р. кожну сторону було зобовязано надати у судове засідання розрахунок процентів за користування грошовими коштами за цей період, з урахуванням фактично знятих позивачем грошових коштів у сумі 1500,00 грн. та 6000,00 грн.

Ухвалу суду відповідач не виконав, розрахунку процентів суду не надав, посилаючись на відсутність програмного забезпечення.

Позивач надав свій розрахунок залишку грошових коштів на вкладному рахунку та процентів за користування цими грошовими коштами. За його підрахунками банк повинен виплатити йому грошові кошти та проценти за вкладом в загальній сумі 4919,58 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що він проведений правильно, з урахуванням процентних ставок, які діяли у певний період часу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що банк не виконав умови договору, не зберіг передані вкладником грошові кошти і не повернув вкладнику, на його письмову вимогу, передані ним банку грошові кошти та проценти за користування цими коштами, а тому позов в частині стягнення з відповідача 4919,58 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Як видно з матеріалів справи позивач посилався на те, що моральна шкода заподіяна йому внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань.

За таких умов моральна шкода відшкодовується, якщо її відшкодування було передбачено договором або законом.

§ 3 глави 71 і главою 72 Цивільного кодексу України, які регулюють відносини за договором банківського вкладу, не передбачено стягнення моральної шкоди за неналежне виконання договірних зобовязань

У договорі сторони також не передбачали стягненням моральної шкоди за неналежне виконання умов договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно за задоволених позовних вимог: судовий збір 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 171,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1058,1060,1061,1073 ЦК України, ст.ст. 10,15,60,61, 88,208-212 ЦПК України.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «ТАСкомбанк»на користь ОСОБА_1 грошові кошти за вкладним рахунком та проценти за користування грошовими коштами в загальній сумі 4919 ( чотири тисячі девятсот девятнадцять) гривень 58 копійок.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «ТАСкомбанк»на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в загальній сумі 171 (сто сімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6