Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2011 Справа №2-1193/11

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Юрдиги О.С.

при секретарі Бєлоусовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, відповідачка майже 12 років проживає за кордоном, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідачку повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода»№11 від 11.02.2011 року, однак відповідач в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

10.04.1992 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за №339, і позивачці замість дошлюбного прізвища «Гнатович»присвоєно прізвище «Костів», що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ИД №468810 виданим 10.04.1992 року відділом ЗАГСу міськвиконкому м.Тернополя.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-ИД №358406, виданим 25.03.1993 р. відділом ЗАГСу міської адміністрації м.Тернополя.

Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу, ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 10.04.1992 відділом ЗАГСу міськвиконкому м.Тернополя, актовий запис №339.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_4