Справа № 2018/2-4007/11
25 жовтня 2011 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Єфіменко Н.В.,
при секретарі Дубровій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Житлового кооперативу „Приозерний-70 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території,-
14 лютого 2011р. позивач ЖК «Приозерний-70»звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача, яка э власником квартири АДРЕСА_1 , заборгованість з експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2002р. до 01.11.2010р. у сумі 1179, 98 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що власником вищевказаної квартири був член ЖК «Приозерний -17» ОСОБА_2 , який мав заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат. На час смерті ОСОБА_2 його заборгованість перед позивачем по експлуатаційних витратах становила 810грн.80коп. Відповідач знала про наявність цієї заборгованості. Після смерті ОСОБА_2 відповідач стала власницею квартири, яка раніше йому належала, а тому стала наступником і його боргів. Однак після смерті ОСОБА_2 відповідач не оплачувала експлуатаційні послуги і лише через 16 місяців заявила про те, що є власницею квартири. Станом на 01.11.2010г. заборгованість відповідача з експлуатаційних витрат склала 1179грн.98коп.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що відповідач не є членом ЖК «Приозерний-70»и відмовилась укладати договір дольової участі в утриманні будинку, однак п. 4.9. Статуту передбачено право позивача на звернення до суду з метою стягнення плати на утримання будинку у такому випадку.
Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на неналежне виконання позивачем обов`язків по утриманню будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території. Просила застосувати загальний строк позовної давності три роки.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши міркування сторін, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4 .
25 листопада 2004 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений договір довічного утримання, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. за реєстровим номером № 1-3116/25.11.2004р.
У відповідності до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та ( або) доглядом довічно.
Згідно вимог ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання ( огляду) укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, а ч. 2 цієї ж статті в редакції яка діяла на час укладення між відповідачем та ОСОБА_4 договору довічного утримання передбачалось, що договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майн, підлягає державній реєстрації.
Як передбачено с. 278 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до ст. 334 цього кодексу.
Як вбачається зі ст.334 ЦК України (в редакції, яка існувала на час укладення договору) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом…Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним…Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
У відповідності до п.5 Договору довічного утримання від 25.11.2004р. серія ВВО № 844282 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , право власності на квартиру виникає у Несіної з моменту державної реєстрації договору.
З договору вбачається, що він зареєстрований в реєстрі за реєстраційним № 1-3116
Однак Державну реєстрацію правочину, передбачену у ст. 210 ЦК України слід відрізняти від державної реєстрації права власності на нерухомість, яка передбачена ст. 182 ЦК України.
Так, у відповідності до наведених положень Цивільного кодексу договір довічного утримання підлягає державній реєстрації, окрім того, учасники правочину зобов`язані здійснити реєстрацію права, що випливає з цього правочину, а саме права власності на нерухомість.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 з моменту державної реєстрації договору довічного утримання, - з 25.11.2004 р.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку, що належить громадянинові, береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
У відповідності до ст. 149 ЖК України, права та обов`язки члену кооперативу, а також членів його сімї, умови користування і підстави припинення користування жилим приміщенням визначаються статутом кооперативу.
З п.4.8., 4.9. Статуту ЖК «Приозерний-70» вбачається, що у разі відмови власника квартири вступити у кооператив між кооперативом і власником укладається угода про спільне володіння будинком та дольову участь у витратах на його утримання. У разі відмови власника квартири вступити у кооператив або відмови на укладення угоди про дольову участь у витратах кооператив має право звернення до суду для стягнення платежів на утримання та ремонт житлового будинку та прибудинкової території.
У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність визначена як строк в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права, тобто законодавець пов`язує застосування строку позовної давності з строком подачі до суду позовної заяви, а не заяви про скасування заочного рішення. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Таким чином, вимоги по стягненню з відповідача заборгованості за період з січня 2002р. по 14.02.2008р. заявлені позивачем за межами строку позовної давності, тому задоволенню не підлягають.
З урахуванням викладеного, за відповідачем за період з 14 лютого 2008року по 01 листопада 2010 року утворилась заборгованість у сумі за експлуатаційні послуги у сумі 910грн.17коп., а саме: за період з 14.02.2008р. по 31.12.2008р. у сумі 200грн.44коп. (19.09:2=9.54+(19.09х10)=200.44); за 2009 рік у сумі 366.33коп. (19.09х3=57.27+(34.34х9)=366.33); за січень жовтень 2010р. у сумі 343грн.40коп. (34.34х10=343.40). Беручи до уваги проплати за експлуатаційні послуги, здійснені відповідачем за вказаний період у сумі 436 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за експлуатаційні послуги у загальній сумі 474 грн. 17 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог судові витрати у сумі 32 грн. 50 коп., які складаються з судового збору у сумі 20.50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 12 грн.
Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. ст. 10;11; 60; 88; 212-215 ЦПК України,
Позов ЖК „Приозерний-70 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території задовольнити частково.
Стягнути на користь ЖК «Приозерний 70 з ОСОБА_1 заборгованість за експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території за період з 14.02.2008р. до 01.11.2010р. у сумі 474 ( чотириста сімдесят чотири) гривні 17 коп., а також судові витрати у сумі 32 (тридцять дві) гривні 50 коп.
В стягненні заборгованості за період з 01.01.2002 року по 13.02.2008 р. відмовити за пропуском строку позовної давності.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Суддя