Справа № 22-ц-6671/11 Головуючий у І інстанції Дмитренко А. М.
Категорія 23 13.12.2011
УХВАЛА

13 грудня 2011 року суддя Апеляційного суду Київської області Кашперська Т.Ц.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2011 року по справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2011 року задоволено позов КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати заочне рішення та закрити провадження в справі.

Апеляційна скарга подана з порушенням ч. 2 ст. 295 ЦПК України, відповідно до якої, в апеляційній скарзі має бути зазначено, зокрема в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Вищезазначені відомості в апеляційній скарзі відсутні, замість них апелянт наводить зауваження відносно процесуальних дій, які не стосуються змісту самого рішення.

Крім того, відповідно до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 21 грудня 2005 р. N 1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. N 825), на час предявлення апеляційної скарги розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення справ з розгляду позовної заяви про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг становив 30 грн.

Відповідно до розділу ІІ даного Порядку, на який посилається апелянт, обґрунтовуючи несплату даних витрат, за нульовою ставкою для позивачів, звільнених у встановленому порядку від сплати державного мита, витрати з інформаційно-технічного забезпечення встановлюються лише для господарських справ, а тому дана законодавча норма в даному випадку не застосовується. Крім того, не можна погодитись із доводами апелянта щодо його скрутного матеріального становища, завданого неправомірними діями відповідача, оскільки оскаржуване рішення, за яким із апелянта та інших відповідачів солідарно стягнуто 1839,72 грн. та судові витрати, не набрало законної сили та відповідно не виконується.

Ухвалою судді від 24.11.2011 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Апелянт отримав копію ухвали 03.12.2011 року, 08.12.2011 року направив до Апеляційного суду Київської області нову редакцію апеляційної скарги, проте недоліки апеляційної скарги до зазначеного часу апелянтом виправлені не в повному обсязі.

Для усунення вказаних недоліків апелянту необхідно було вказати в апеляційній скарзі відсутні або неповністю вказані відомості та сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на вказаний рахунок, надавши оригінал квитанції.

Разом із тим, всупереч вищенаведеним вимогам, апелянтом надано три копії квитанції без її оригіналу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 297, 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2011 року по справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1