АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
11 січня 2011 року

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік січень 11 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ

Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,

при секретарі - Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою представляючої інтереси ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 8 м.Дніпропетровська про стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири, посилаючись на те, що з вини відповідачки, проживаючої поверхом вище в квартирі 5, була неодноразово залита належна їй, позивачці, на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджено відповідними актами обстежень вказаного житлового приміщення, складеними комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 8 від 23.09.2005 року, 07.11.2005 року, 23.02.2006 року та 23.01.2007 року.

Але оскільки, на пропозицію позивачки вирішити в добровільному порядку питання щодо відшкодування спричиненої вказаними залиттями шкоди відповідачка не відреагувала, а за оцінкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка», вартість ремонтних робіт житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 та матеріалів склала 74 810 гривень, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 74 810 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 гривень та понесені витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 100 гривень і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень, а всього 76 440 гривень.

В апеляційній скарзі, представляюча інтереси ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права щодо всебічності та повноти зясування дійсних обставин справи, просила рішення суду скасувати, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межа^ доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга представляючої інтереси ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям житлового приміщення.

Доводи представника відповідачки про нібито допущені судом першої інстанції порушення матеріального і процесуального права щодо всебічності та повноти зясування дійсних обставин по справі, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам, фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З цього виходить, що цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Враховуючи наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в спричинені шкоди позивачеві.

В той же час, як видно з матеріалів справи факт неодноразового залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачці, мав місце і це підтверджується актами обстеження її житлового приміщення, складеними комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 8 від 23.09.2005 року, 07.11.2005 року, 23.02.2006 року та 23.01.2007 року та не спростовано відповідачкою.

І, оскільки відповідно до наданого кошторису вартість відновлювальних робіт житлового приміщення позивачки складає 74 810 гривень, на думку колегії суддів, суд першої інстанції за вказаних обставин і відповідно до ст. 1166 ЦК України обґрунтовано стягнув з відповідачки спричинені нею збитки неодноразовим залиттям нею квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представляючої інтереси ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: