Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2- 882/2011р
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2011 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі: головуючої:судді ОСОБА_1 при секретарі: Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та за самостійними вимогами третьої особи ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа ОСОБА_3 звернулася з самостійними вимогами до Миколаївської сільської ради також про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову ОСОБА_4В зазначив, що 22 грудня 1999 року померла його мати ОСОБА_5. На момент відкриття спадщини ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) в КСП «Зоря» на території Миколаївської сільської ради на підставі сертифікату від 30.05.1997 року серії ДП № 0253386. За життя спадкодавець не переоформила вищенаведене право шляхом отримання державного акту.

08 листопада 2000 року помер його батько ОСОБА_4. На момент відкриття спадщини ОСОБА_4 належало домоволодіння № 68 по вул.. Робоча в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. За життя спадкодавець не оформив правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті батьків спадкоємцями першої черги залишились їхні двоє рідних синів : ОСОБА_6 та позивач, ОСОБА_2.

На час відкриття спадщини після смерті обох батьків він проживав разом із ними в спадковому домоволодінні.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо; протягом шестимісячного строку, він не заявив відмову від неї. Про таку відмову позивач до нотаріальної контори не заявляв.

02.10.2004 року його брат ОСОБА_6 помер в с. Горянівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, тобто саме там відкрилась спадщина після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Діти брата позивача , набули права на спадкування нерухомого майна, після смерті батьків позивача , адже померлий ОСОБА_6 своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

На цей час позивач отримав повідомлення від державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори про те, що третіми особами подано заяву до їхнього закладу зметою оформлення спадщини після смерті його брата. До складу такої спадщин входять і спадкове майно після смерті їх батьків у повному розмірі.

04.10.2011 року позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори , де отримав письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таку відмову нотаріус обгрунтував там, що позивачем не доведено факту прийняття спадщини, а отже він повинен в судовому порядку довести факт фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Факт фактичного управління та володіння спадковим домоволодінням позивачем підтверджується актом складеним депутатом Миколаївської сільської ради за участі свідків, що він дійсно без реєстрації за місцем проживання проживає разом із своєю сім»єю в домоволодінні № 68 по вул.. Робоча в с. Миколаївка Петропавлівського району. Окрім того такий факт можуть підтвердити свідки : ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У позивача також відсутній правовстановлюючий документ на право моєї матері на земельну ділянку без виділення її в натурі. За його відомостями такий сертифікат знаходиться на цей час у третіх осіб.

Отже на цей час позивач фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків, але через відсутність доведеності факту управління та володіння таким майном, а також через відсутність правовстановлюючих документів на таке майно він не має право оформити спадщину на своє імя.

В обгрунтування заявлених самостійних вимог ОСОБА_3 зазначила, що

спадкоємцями першої черги на майно померлих батьків позивача є позивач ОСОБА_2 та її чоловік - ОСОБА_6. який помер 02.04.2010 року. Спадщина

після смерті її чоловіка відкрита за місцем його смерті . тобто в с. Горянівка

Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Вона своєчасно звернулась до

державного нотаріуса щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка на

майно, що розташовано за місцем їх проживання. Їх спільні доньки, належним чином

відмовились від спадщини на користь ОСОБА_3 в повному розмірі. Отже єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка залишилась вона - ОСОБА_3 і вона бажає перерозподілити спадщину шляхом отримання у спадок права на земельну ділянку (пай) і відмовляється на користь позивача від прав на спадкове домоволодіння, адже фактично на цей час позивач користується ним.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково і відмовився на користь спадкоємиці після смерті його брата, а саме ОСОБА_3 від права на земельну ділянку (пай) .

Відповідачем надано лист про розгляд справи у відсутність представника сільської ради.

Треті особи ОСОБА_9 . та ОСОБА_10 підтвердили свою відмову від спадку після смерті батька ОСОБА_11 на користь матері ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги підтримані в судовому засіданні і заявлені ОСОБА_3 доказаними і такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишилось спадкове майно :

Будинок відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою вул. Робоча 68 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області який належав померлому ОСОБА_4 і право на земельну ділянку (пай) відповідно до сертифікату від 30.05.1997 р. ДП № 0253386 виданому на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 12.05.19976 р. №141/3-р на земельний пай розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в КСП «Зоря» Миколаївської сільської ради, яке належало померлій ОСОБА_5.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом на майно померлих, які прийняли спадщину що підтверджується Спадковою справою №176/2005 та актами від 20.12.2000 року та 10.10.2011 року фактичного спільного проживання ОСОБА_2 на момент смерті батьків за однією з ними адресою.

Сертифікатом від 30.05.1997 р. ДП № 0253386 виданому на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 12.05.19976 р. №141/3-р підтверджується право ОСОБА_5 на земельний пай розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в КСП «Зоря» Миколаївської сільської ради.

Свідоцтвом про право власності на житловий будинок за адресою вул. Робоча 68 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області підтверджується, що він належав померлому ОСОБА_4

Листом відділу держкомзему від 03.11.2011 року №7/09-3243 підтверджується, що сертифікат від 30.05.1997 р. ДП № 0253386 на земельний пай КСП «Зоря» Миколаївської сільської ради виданий на імя померлої ОСОБА_5 на державний акт на право власності на землю не замінювався.

Технічним паспортом від 14.10.2011 року підтверджується право власності померлого ОСОБА_4 на житловий будинок №68 по вул.. Робоча с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Довідкою держкомзему від 07.12.2011 року підтверджується, що вартість землі складає 46563 грн.20 коп.

При задоволенні позову та заявлених вимог ОСОБА_3 суд враховує, що позивач і третя особа взаємно відмовились від частки спадку на користь один одного, що не суперечить діючому законодавству .

Спадковою справою 176/2005 щодо спадкодавця ОСОБА_6 підтверджується, що дочки померлого ОСОБА_9 та ОСОБА_9 належним чином і своєчасно відмовились від спадкування за законом на користь матері ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів а відповідно до ч. 2 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або і законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільової призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив відмову від неї, позивач до нотаріальної контори не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить, а відповідно до ч. 2 спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у

межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ППВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування » передбачений ст.549 ЦК ( ст. 1270 ЦК України в новій редакції ) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Суд бере до уваги, що позивач і ОСОБА_3 є такими, що прийняли спадщину.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачів підтримані в судовому засіданні слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 328, ст.374 ч.3 ст.1268 ЦК України ,ст.57,60, 212-215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підтримані в судовому засіданні та самостійні вимоги третьої особи ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння за адресою вул. Робоча 68 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області який належав померлому ОСОБА_4, який помер 08.11.2000 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме право на земельну ділянку (пай) відповідно до сертифікату від 30.05.1997 р. ДП № 0253386 виданому на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 12.05.1997 р. №141/3-р на земельний пай розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в КСП «Зоря» Миколаївської сільської ради, яке належало померлій ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Курочкіна