Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-161/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Микитина В.Я.;

при секретарі Вереснюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою, в якій просять визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, 79 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 05.03.2002 року. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що покійна ОСОБА_4 була матірю її чоловіка ОСОБА_5 і за життя володіла вказаним вище житловим будинком, однак свідоцтва про право власності на нього виготовити не встигла. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були її чоловік ОСОБА_5 та сестра чоловіка ОСОБА_3. Остання спадщину після смерті матері ОСОБА_4 не прийняла і не має наміру цього робити, а її чоловік ОСОБА_5 за життя спадщину прийняв, так як фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, однак відповідного свідоцтва не виготовив, а 02.04.2003 року помер. Таким чином, на даний час вона і її дочка ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4, дочка відмовляється від своєї частки у спадковому майні. Проте, оформити право власності на нього вона не може у звязку із відсутністю свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання зявився, подала заяву про уточнення позовних вимог від 18.02.2011 року (а. с. 43), згідно якої просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 79, розташований по вул. Т. Шевченка у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 02.04.2003 року. Уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву (а. с. 41), в якій зазначає, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, встановлений законом шестимісячний термін на прийняття спадщини вона пропустила, звертатись у суд за продовженням цього терміну вона не має наміру, на оформлення спадкових прав не претендує, а справу просить розглядати у її відсутності. Заява належним чином завірена посадовою особою Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, про що зроблено відповідний напис.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву (а. с. 42), в якій зазначає, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, встановлений законом шестимісячний термін на прийняття спадщини вона пропустила, звертатись у суд за продовженням цього терміну вона не має наміру, на оформлення спадкових прав не претендує, а справу просить розглядати у її відсутності. Заява завірена нотаріально, про що зроблено відповідний напис.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідків у справі, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_5, після смерті якого вони мають намір оформити спадщину, помер 02.04.2003 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 298674, виданого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 03.04.2003 року (а. с. 9). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Заповіту ОСОБА_5 не складав і такий у матеріалах справи відсутній. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відразу після смерті чоловіка, а тому прийняла спадщину. Це також підтверджується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наданими у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною покійного ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 276596, виданого 18.09.1982 року Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області (а. с. 6) і, таким чином, являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка у відповідності до ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Інший спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2, яка являється дочкою покійного, від частки у спадковому майні, що залишилося після його смерті, відмовляється, про що подала суду відповідну заяву (а. с. 41).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вправі успадкувати все спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, оскільки інший спадкоємець після його смерті дочка ОСОБА_2 від частки у спадковому майні відмовляється.

За життя чоловік позивача ОСОБА_5 володів житловим будинком № 79, розташованим по вул. Т. Шевченка у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району. Вказаний житловий будинок він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 05.03.2002 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 222343, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 11.11.2010 року (а. с. 8), оскільки фактично вступив в управління і володіння ним, не встигнувши виготовити відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вказаний факт підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні, показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також копією будинкової книги (а. с. 17-18). Інший спадкоємець спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_3 (відповідач у справі) спадщину не прийняла, що підтверджується поданою нею на адресу суду заявою (а. с. 42) та зібраними у справі доказами.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надала покази, згідно з якими вона проживає по сусідству і її житловий будинок знаходиться поряд із житловим будинком покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4 у житловому будинку залишився проживати її син ОСОБА_5 із сімєю, а дочка ОСОБА_3 у спірному житловому будинку на час смерті матері не проживала і не проживає там до цього часу. Згодом помер ОСОБА_5, який прийняв спадщину після смерті матері, але не встиг її оформити. Позивач ОСОБА_1 є дружиною покійного, після його смерті опікуються житловим будинком, користуються присадибною земельною ділянкою.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надала аналогічні покази.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 на житловий будинок № 79, який знаходиться по вул. Т. Шевченка у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області.

Керуючись ст. ст. 10, 62-64, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 525, 529, 548, ч. 1 ст. 549, ст. 553 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 79 по вул. Т. Шевченка у селищі Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 02.04.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Я. Микитин