Справа №22-ц-4741/11Головуючий у І інстанціїПотеряйко С.А.
Категорія49Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д..,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Соловйову А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : служба в справах дітей Таращанської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулася з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що відповідач не спілкується із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не цікавиться його навчанням, не приймає участі у вихованні, а кошти, які сплачує відповідач на утримання дитини недостатніми для забезпечення належного утримання. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 24 червня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських з підстав, встановлених цією статтею Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачка та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.06.2002 року сторони зареєстрували розірвання свого шлюбу у відділі РАЦС Таращанського РУЮ.

Доводи позивачки про те, що відповідач зловживає спиртними напоями, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, байдужий щодо його виховання та навчання., перебування його на обліку в лікаря нарколога та притягнення його до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї на ґрунті вживання спиртним.

Крім того, встановлено, що позивачка має неприязні відносини з відповідачем.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою в підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів.

З таким висновком погоджується і судова колегія.

Крім того, апелянтом в апеляційній скарзі надані доводи, колегією суддів не можуть взято до уваги, оскільки апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: