Справа № 2-1452/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсною реєстрації квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про визнання недійсною реєстрації квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою.

Посилалася на те, що ОСОБА_4 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, вказана квартира перебувала у власності останньої. 17.06.1998 року ОСОБА_4 померла, вона є її спадкоємцем за заповітом.

Також зазначила, що 08.02.1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, який 19.02.1996 року був зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації.

Згодом ОСОБА_5 продала вже належну їй спірну квартиру ОСОБА_3

17.11.1999 року відповідач відмовив їй в реєстрації права власності на квартиру №2, що по вул. Салтикова-Щедріна, 23 м. Чернівці у звязку з тим, що квартира зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору від 23.06.1999 року.

Просила визнати недійсною реєстрацію квартири на ОСОБА_5-16.06.1998 року та на ОСОБА_3 24.06.1999 року. Усунути перешкоди в користуванні спадковою квартирою, виселивши з неї ОСОБА_3 та забезпечити реєстрацію в ЧКОБТІ свідоцтва від 29.10.1999 року.

Ухвалою суду від 05.12.2011 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи було залучено ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 20.12.2011 року провадження по справі в частині позовних вимог про забезпечення реєстрації в ЧКОБТІ свідоцтва від 29.10.1999 року було закрито.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладені в ній обставини. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що відповідачем було здійснено реєстрацію права власності на квартиру №2, що по вул.Салтикова-Щедріна, 23 м.Чернівці на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1999 року. ОСОБА_1 не є власником спірної квартири, а тому підстави для усунення перешкод у користуванні квартирою та виселенні ОСОБА_3 відсутні.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.1991 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири №2, що по вул.Салтикова-Щедріна, 23 м. Чернівці (а.с.4).

В подальшому, 08 лютого 1996 року ОСОБА_4 продала вказану квартиру ОСОБА_7, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.02.1996 року (а.с.5).

23.06.1999 року ОСОБА_7 в свою чергу продала квартиру №2, що по вул.Салтикова-Щедріна, 23 м. Чернівці Сіржант ОСОБА_8, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 23.06.1999 року (а.с.52). Вказаний договір було зареєстровано в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 24.06.1999 року. Вказаний договір є чинним, у судовому порядку розірваний та визнаний недійсним не був.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 у визначеному законом порядку набула право власності на квартиру №2, що по вул.Салтикова-Щедріна, 23 м.Чернівці.

Судом також встановлено, що 29.10.1999 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, яка померла 17.06.1998 року є ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з однокімнатної квартири за №2, житловою площею 22,30 кв.м., загальною площею 52,20 кв.м., що знаходиться в м. Чернівці на вул.Салтикова-Щедріна, в будинку №23 (а.с.8).

Як вбачається з рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.04.2000 року, позов ОСОБА_3 було задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на ОСОБА_1, що стосується квартири АДРЕСА_1. Усунути перешкоди в користуванні нею, виселивши ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2. Вказане рішення суду є чинним та набрало законної сили.

Отже, підстави для усунення перешкод в користуванні спірною квартирою ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Як видно із змісту ст.202 ч.1 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють уповноважені органи держави, а тому, на підставі ст.4 ЦПК України, суд вважає, що в даному випадку законами України не передбачено такого способу захисту прав фізичних осіб як визнання недійсними дій уповноважених органів держави, а тому дана вимога - необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання недійсною реєстрації квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою - необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3, 8, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсною реєстрації квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_10