У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання Панас Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1, обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку „Терен на рішення Рівненського міського суду від 13 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа на стороні позивачів - обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку „Терен до міського голови м. Рівне, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю „Рівненський молодіжний жилий комплекс, приватного підприємства „Гощанський завод будівельних матеріалів, третіх осіб на стороні відповідачів УКБ міськвиконкому та комунального підприємства „Рівненське міське бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним розпорядження міського голови, свідоцтв про право власності на нерухоме майно , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 13 травня 2011 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним, ОСОБА_1 та обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку „Терен подали апеляційну скаргу.

При цьому посилаються на те, що судом не взято до уваги той факт, що відповідачі визнали даний позов.

Судом також не взято до уваги покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проектували спірний житловий будинок і підтвердили, що ці приміщення призначались для потреб мешканців будинку.

Вказують, що приміщення по вул. Струтинській , 35 в м. Рівне будувалися за кошти пайовиків, а висновок суду про те, що ТОВ „Рівненський МЖК розрахувався з УКБ міськвиконкому за спірні приміщення не відповідає дійсності.

Суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи є 2 різних договори про сумісну діяльність з додатковими угодами, на підставі яких було видано оскаржуване розпорядження, що свідчить про їх підробку.

Відмічають, що відповідно до оскаржуваного свідоцтва про право

власності у власність ТзОВ „Рівнеський МЖК" були передані інші приміщення, ніж зазначені в оскаржуваному розпорядженні. Площі даних приміщень суттєво відрізняються.

Даним розпорядженням було розподілено та передано у власність ТзОВ „Рівненський МЖК нежитлові приміщення загальною площею 77,8 кв. м. на вул. Струтинській, 35 згідно з додатком 1.

Відповідно до додатку 1 до розпорядження міського голови № 1734 -р від 22 вересня 2006 року було розподілено ТзОВ „Рівненський МЖК нежитлову площу в даному будинку: загальною площею 39,5 кв. м. (приміщення № 1 поверх 2 , 9-ти поверхова блок-секція) та загальною площею 38,3 кв. м. приміщення № 1, поверх 2, 10-ти поверхова блок-секція).

Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні даного позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що міським головою міста Рівне при прийнятті розпорядження за № 1734-р від 22 вересня 2006 року та комунальним підприємством „Рівненське міське бюро технічної інвентаризації при видачі оскаржуваний свідоцтв були дотримані вимоги Закону України „Про місцеве самоврядування, права мешканців квартир № № 62, 97 будинку № 35 по вул. Струтинській в м. Рівне, як співвласників приміщень загального користування не порушені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до договору про сумісну діяльність від 28 січня 1999 року з подальшими додатковими угодами, укладеними між ТОВ „Рівненський МЖК та Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому, сторони домовились закінчити будівництво 1 черги 75-тиквартирного 9-ти та 10-ти поверхового житлового будинку по вул. Струтинської, 39 ( поштова адреса-вул. Струтинської, 35).

Відповідно до договору від 15 вересня 2003 року про внесення доповнень до договору від 28 січня 1999 року сторони домовились доповнити договір пунктом 2.2.5 наступного змісту „Після закінчення будівництва З черги житлового будинку № 39 (35) на вул. Струтинській в м. Рівне, передати у власність проміжному замовнику (ТзОВ „МЖК) нежитлове приміщення, загальною площею 38.3 кв. м та 39,5 кв. м., які розташовані у вказаному будинку, а проміжний замовник прийняти та оплатити їх вартість. Договір від 15 вересня 2003 року вступив в силу з моменту його підписання.

Відповідно до актів державної приймальної комісії про "прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту від 2003 та 2004 років 10-ти та 9-ти поверхові блок - секції житлового будинку по вул. Струтинській , 39 (поштова адреса - Струтинська, 35) прийняті в експлуатацію.

Згідно розпорядження міського голови за № 1734-р від 22 вересня 2006 року, у звязку з повною оплатою вартості будівництва двох нежитлових приміщень, керуючись п. 2.2.5 договору від 28 січня 1999 року Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради розподілено та передано у власність нежитлові приміщення на вул. Струтинській, 35 (будівельна адреса-Струтинська,39) ТзОВ „Рівненський МЖК, згідно з додатком 1.

На підставі вказаного розпорядження ТзОВ „Рівненській МЖК„ видано свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення 9-ти та 10-ти поверхової блок-секції житлового будинку по вул. Струтинській , 35 в м. Рівне.

Судом першої інстанції встановлено, що спору між УКБ Рівненського міськвиконкому та ТзОВ „Рівненський МЖК, щодо договору, на підставі якого отримано нежитлові приміщення у власність, не було.

Відповідно до ДБН України нежитлові приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не відносяться до житлового фонду. Є самостійним обєктом цивільно-правових відносин. Підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку-приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (сходові клітки, вестибулі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, комори, сміттєзбірні камери, горища, підвали, тощо).

Позивачами не надано жодного доказу і судом не встановлено, що оскаржувані приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжні приміщення або підсобні) і що відповідачами порушені їх права як співвласників приміщень загального користування.

Зважаючи на те, що рішення місцевого суду було постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни цього рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 303, 304, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку „Терен відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 13 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: