Біляївський районний суд Одеської області
11.07.2011 Справа № 2-1134/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Бобуйок А.Д.

при секретарі Кравець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкв особі Відділення № 1 АТ ПроКредит Банкпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М., вчинений 21 лютого 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 548 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2005 року між ЗАТ ПроКредит Банкта ОСОБА_2 було укладено Рамкову угоду, а згодом Договір про внесення змін та доповнень до вказаної угоди, який є невід`ємною його частиною, на підставі яких були укладені Договори про надання траншу, а в забезпечення повернення кредиту Договори поруки із ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та Договір іпотеки з ОСОБА_1 21.02.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого було звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку за вищевказаною адресою, що належить позивачці. Вважає, що даний напис не підлягає виконанню та є таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки він повинен вчинятись лише за умови відсутності спору між кредитором та боржником щодо розміру заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а в даному випадку заборгованість не є безспірною, тому що вона не була особисто підтверджена позичальником та позивачем, повідомлення від нотаріуса про те, що нею буде вчинятися виконавчий напис про звернення стягнення на майно не надходило, а розрахунок боргу, виготовлений працівниками банку, не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових витрат.

Представник позивачки в судовому засіданні на позові наполягав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на наявні в матеріалах справи заперечення.

Треті особи до судового засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 06 квітня 2005 року між ЗАТ ПроКредит Банкта ОСОБА_2 було укладено Рамкову угоду № 5.5767 (а.с.12), а згодом Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди (а.с.13-15). На підставі вказаної Рамкової угоди та Договору про внесення змін та доповнень до неї були укладені: Договір про надання траншу № 501.41238/5767 від 26.03.2010 р., згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 27500 грн. на строк користування 8 міс. із оплатою відсотків в розмірі 28% річних; Договір про надання траншу № 5.17891/5767 від 28.08.2008 р., згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 55000 доларів США на строк користування 120 міс. із оплатою відсотків в розмірі 15% річних; Договір про надання траншу № 5.17387/5767 від 18.07.2008 р., згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 50000 доларів США на строк користування 120 міс. із оплатою відсотків в розмірі 17% річних.

В забезпечення повернення кредиту за Рамковою угодою та Договорами про надання траншу були укладені: Договір поруки № 5.5767 ДП 2 від 18.07.2008 р. із ОСОБА_1 (а.с.25-26), Договір поруки № FIL.20079-ДП 1 із ОСОБА_3 (а.с.23-24), та Договір іпотеки № 5.5767 ДІ 1 від 18.07.2008 р. із ОСОБА_1 (а.с.18-22).

Відповідно до ст. 554 ЦК в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем на адресу позивачки 03.03.2010 р. та 27.09.2010 р. були направлені повідомлення про виникнення заборгованості (а.с.32-33), які вона одержала 07.12.2010 р., про що свідчить її підпис на поштовому повідомленні (а.с.34).

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до положень статей 33, 35 Закону № 989-IV, згідно з яким у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.283 абз.4 Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

21 лютого 2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис (а.с.17), відповідно до якого було звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, площею 0,2104 га, за вищевказаною адресою, що належить позивачці.

Отже, з наведених письмових доказів випливає, що нотаріусом не були порушені вимоги п.283 абз.4 Інструкції, оскільки після отримання позивачкою вимоги про погашення заборгованості за кредитом 07.10.2010 р. та вчиненням нотаріального напису минуло більш ніж 4 місяці.

Суд вважає, що доводи позивачки та її представника про неврегульованість питання щодо суми боргу, у зв`язку з чим вчинення нотаріального напису є незаконним, також не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.284 Інструкції Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку визначається Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р.

Як судом встановлено, при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріального напису банком, нотаріусу були надані Договір іпотеки № 5.5767-ДІ 1 від 18.07.2008 р., копія Рамкової угоди № 5.5767 від 06.04.2005 р., копія Договору № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди від 18.07.2008 р., копія Договору про надання траншу № 501.41238/5767 від 26.03.2010 р., копія Договору про надання траншу № 5.17891/5767 від 20.08.2008 р., копія договору № 1 про внесення змін до Договору траншу від 22.03.2010 р., копія Договору про надання траншу № 5.17387/5767 від 18.07.2008 р., копія Договору №1 про внесення змін до Договору траншу від 22.03.2010 р., копія меморіальних ордерів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів, копія повідомлення про виникнення заборгованості, копія вимоги про повне дострокове погашення кредиту позичальнику, вимоги про виконання зобов`язань за Договором поруки поручителям, докази отримання зазначених документів, розрахунки заборгованості за Кредитними Договорами, копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 та копія довіреності представника банку.

Таким чином, надані приватному нотаріусу Ніколенко В.М. для вчинення виконавчого напису, документи повністю відповідають необхідному переліку документів (які подаються стягувачем нотаріусу), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р., а також главі 14 Закону України Про нотаріатта розділу 12 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004р. №20/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що підстав для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Ніколенко В.М. від 21.02.2011 р. про звернення стягнення на майно ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, не має.

Керуючись Законом України Про нотаріат, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. №20/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р., ст.ст.10, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 543, 554 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкв особі Відділення № 1 АТ ПроКредит Банкпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський райсуд.

ГоловуючийА. Д. Бобуйок