АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 04.02.2011 року він зайняв ОСОБА_2 132000,00 грн. строком до 04.05.2011 року. У зазначений строк ОСОБА_2 гроші не повернув. У звязку з чим просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 132000,00 грн. заборгованості, 3182,66 грн. - пені, 3960,00 грн. 3% річних, судові витрати та 1000,00 грн. за надання правової допомоги та моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2011 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 132000,00 грн. заборгованості, 3960,00 грн. 3% річних за прострочення повернення суми боргу; в задоволенні іншої частини позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1359,60 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 гроші йому не передавав; що вказана сума зявилася з жовтня 2008 року, коли вони з відповідачем працювали разом на будівництві, до 04.02.2011 року він повернув ОСОБА_3 близько 70000,00 80000,00 грн.; що розрахунок в 3% річних становить 1551,45 грн., а не 3960,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 на стягуючи з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 132000,00 грн. 3% річних та відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову щодо стягнення пені, правової допомоги та моральної шкоди, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 04.02.2011 року ОСОБА_2 зайняв у ОСОБА_3 суму в розмірі 132000,00 грн., яку зобовязався повернути 04.05.2011 року, але борг в зазначений строк не повернув.

Посилання ОСОБА_2 та його представника на те, що вказану суму 04.02.2011 року він у ОСОБА_3 у борг не брав, що вказана сума утворилася в результаті їх спільної з ОСОБА_3 роботи на будівництві протягом липня 2010 року лютого 2011 року, що 04.02.2011 року він повернув ОСОБА_3 близько 70000,00 грн. 80000,00 грн., а решта суми це штрафні санкції, тому ОСОБА_3 в задоволенні позову необхідно відмовити судовою колегією не приймаються, оскільки на аркуші справи № 12 міститься розписка щодо передання ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 132000,00 грн. Доказів того, що ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 будь-яку суму в рахунок погашення заборгованості матеріали справи не містять, і доказів щодо цього в суді апеляційної інстанції ані ОСОБА_2, ані його представник не надали.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що розписку писав та підписував її особисто, але не розумів наслідків вчинення своїх дій.

Між тим оскільки юридична необізнаність сторони при вчиненні вказаних відповідних дій не являється підставою для неповернення боргу, судова колегія вважає, що висновок суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 132000,00 грн. відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Судова колегія також погоджується з висновком суду і щодо застосування до ОСОБА_2 відповідальності за порушення грошового зобовязання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Проте, судова колегія не погоджується з розміром трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки 3% річних з 04.05.2011 року по 17.11.2011 року складає 1980,00 грн. (3%:12х6:100%), а не 3960,00 грн.

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_3, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цій частині дослідив обставини справи повно, дав оцінку зібраним доказам і дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови ОСОБА_3 в задоволенні позову в частині стягнення пені, правової допомоги та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3.ч. 1 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2011 року змінити.

Розмір трьох процентів річних від простроченої суми, стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, зменшити з 3690,00 грн. до 1980,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Судді: