Справа №2-188 2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської РДА, Блідчанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно на земельну частку (пай) та видачу Державного акту про право на землю

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що вона мала рідну бабусю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка все життя постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 - по місцю проживання свого сина ( батька позивачки) ОСОБА_3, та працювала ( до виходу на пенсію) у місцевому колгоспі ім. Горького в с. Блідча ( правонаступником стало СТОв «Тетерів, який на даний час припинив своє існування, зі складу колгоспу ніколи не виходила. Після смерті бабусі 07.02.2000 року позивачка стала єдиним правонаступником всього майна і майнових прав ОСОБА_2, шляхом успадкування майна після смерті свого батька ОСОБА_3, який у свою чергу, успадкував майно після смерті матері ОСОБА_2

Згідно з положеннями чинного законодавства про розпаювання земельних наділів, а саме Указів Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва та від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишаються його членами на момент видання вищевказаних Указів Президента України. Тому бабуся позивачки, мала право як особа, що перебувала в членах КСП на момент розпаювання землі на одержання частки (паю), що знаходилася у земельному масиві КСП „Тетерів, у землі, що розташована на території Блідчанської сільської ради Іванківського району. Рішення про розпаювання майна прийняте зборами уповноважених членів КСП «Тетерів» 15.01.2000 року ( до смерті ОСОБА_2Г.). Відповідно до цього рішення до списків на майновий пай занесені всі члени КСП, які являються його членами (пенсіонерів).

Але документ на право бабусі позивачки (ОСОБА_2Г.) на земельний пай в землі, що перебувала у колективній власності КСП „Тетерів, їй не був виданий; сталось це по вині відповідачів, які всупереч діючому законодавству ( по технічній помилці, оскільки не знали, що ОСОБА_2 на той час була ще жива) своєчасно не внесли її до відповідних списків.

Позивач, як спадкоємець ОСОБА_2, має право і на її частку землі. В даний час це її право має бути реалізоване шляхом видачі їй, як спадкоємцю Державного акту про право на земельну частку (пай), на який мала право її бабуся.

Після прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті бабусі ( спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_3, який помер у 2007 році, а вона успадкувала після його смерті), позивач неодноразово зверталася до відповідачів з клопотанням про видачу документа про право власності ОСОБА_2 на земельний пай з числа земель, що перебувала у користуванні КСП „Тетерів, а зараз перебуває в розпорядженні Блідчанської сільської ради, але лише нещодавно позивачці повідомили, що вона має звернутися за захистом свого права до суду. Позивач просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай) КСП „Тетерів в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2; зобов*язати відповідачів надати їй, як спадкоємцю право на виготовлення технічної документації зі складання Державного акта про право власності на земельну ділянку і визнати її право власності на земельну частку (пай) ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у обсязі, посилаючись на обставини викладені вище.

Представники відповідачів ( Іванківської РДА, Блідчангської сільської ради) у судовому засіданні позов не визнали.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є бабусею позивачки. ОСОБА_2 все життя проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, і працювала у колгоспі ім.. Горького ( с. Блідча) до виходу на пенсію у 1969 році. Померла 07.02.2000 року і до цього часу була членом місцевого колгоспу ім.. Горького. Після завершення роботи в колгоспі, і виходу на пенсію, вона не була виключена з членів КСП (СТОВ), тому відповідно до Указу Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 та від 08.08.1995 року № 720/95 як пенсіонер, залишаючись членом СГВК, мала право на отримання земельної частки (паю). Ці факти ніким із сторін не оспорюється.

За змістом ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування у членах КСП на час паювання (бабуся позивача була членом СТОВ), включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю (в судовому засіданні встановлено, що бабуся позивача не була включена в списки на земельний пай у звязку з тим, що ніхто не знав, що вона ще жива, бо постійно проживала в с. Соснівка, а при прийнятті рішення про паювання права на пай мали за рішення уповноважених членів КСП всі пенсіонери, які були живі на момент паювання), одержання КСП цього акта (СТОВ „Тетерів зазначений акт отримав).

П. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 „Про практику застосування судами земельного законодавтсва при розгляді цивільних справ зазначає, що невнесення до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Оскільки на даний час вся земля, яка перебувала у колективній власності СТОВ „Тетерів розпайована, перерозподіл землі призведе до порушення прав членів колишнього КСП, які вже отримали сертифікати про право на земельну частку (пай). Оскільки бабуся позивача, як особа, помилково не внесена до відповідних списків, має право на земельну частку (пай), з урахуванням наявності у Блідчанської сільської ради землі для реалізації цього права за рахунок земель запасу сільської ради, суд приходить до висновку про задоволення позову, як обгрунтованого.

Позивач, як онука ОСОБА_2, дочка її сина ОСОБА_4, який успадкував усі права та майно своєї матері і помер у 2007 році, має право на спадкове майно своєї бабусі ОСОБА_2, так як спадщину після її смерті прийняли відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року.

На підставі наведеного, ст. 22,23 ЗК України, Указу Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва та від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, керуючись ст. 5,7,10,57,60,79,84,88,213-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), в порядку спадкування майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов*язати Блідчанську сільську раду задовольнити потребу в земельній ділянці ОСОБА_1 за рахунок земель запасу.

Зобов*язати Іванківську райдержадміністрацію надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою зі складання державного акта на право власності на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення

Суддя: