Справа № 2-628/11
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року м. Запоріжжя Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Фіркаловій І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначив наступне. 08.07.2001 р. помер ОСОБА_2, який є батьком позивача ОСОБА_1 Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило, зокрема, 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8. Після смерті ОСОБА_2 залишився заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 24.09.1991 р. У своєму заповіті ОСОБА_2 зазначив ( мовою оригіналу ): „принадлежащую мне часть жилого дома в гор. Запорожье, ул. Рясная, 8 „б ( восемь ), завещаю: сыну ОСОБА_4. Єдиним спадкоємцем за заповітом на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, яка за життя належала на праві власності ОСОБА_2, став ОСОБА_1 Після смерті батька ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Так, після смерті ОСОБА_2, зокрема протягом шести місяців після відкриття спадщини, ОСОБА_1 періодично проживав у домоволодінні, користувався прилеглою земельною ділянкою, брав участь в утриманні домоволодіння та земельної ділянки, проводив необхідні ремонтні роботи, сплачував різноманітні платежі тощо. Позивач зазначає, що 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, стали належати ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини, тобто з 08.07.2001 р.

Також позивач вказує, 02.02.2005 р. померла ОСОБА_5, яка є матірю позивача ОСОБА_1 Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило, зокрема, 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8. Після смерті ОСОБА_5 залишився заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 24.09.1991 р. У своєму заповіті ОСОБА_5 зазначила ( мовою оригіналу ): „принадлежащую мне часть жилого дома в гор. Запорожье, ул. Рясная, 8 ( восемь ), завещаю сыну ОСОБА_4. Єдиним спадкоємцем за заповітом на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, яка за життя належала на праві власності ОСОБА_5, став ОСОБА_1 Після смерті матері ОСОБА_1 прийняв спадщину, а саме 26.07.2005 р. звернувся до шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої 02.02.2005 р. матері ОСОБА_5 Однак державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 02.02.2005 р. ОСОБА_5, про що винесла відповідну постанову від 24.03.2010 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. ОСОБА_1 у своєму позові вказав, що відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_5 є незаконною, а підстави відмови надуманими. Позивач вказує, що 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, стали належати ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини, тобто з 02.02.2005 р.

У засіданні суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у справі, а також представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви від представника відповідача та представника третьої особи з проханням розглядати справу за їх відсутності, у звязку з чим, суд ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та інші докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Так, суд встановив, що 08.07.2001 р. помер ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_1. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило, зокрема, 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8. Зазначене підтверджується рішенням народного суду Комунарського району м. Запоріжжя від 13.09.1977 р. у цивільній справі № 2-89/1977 р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна, технічним паспортом на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, який було складено станом на 15.02.2010 р.

Після смерті ОСОБА_2 залишився заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 24.09.1991 р.

У своєму заповіті ОСОБА_2 зазначив (мовою оригіналу): „принадлежащую мне часть жилого дома в гор. Запорожье, ул. Рясная, 8 „б (восемь), завещаю: сыну ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України (1963 р.), котрий діяв на час відкриття спадщини,: „Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 р.): „Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, яка за життя належала на праві власності моєму ОСОБА_2, став позивач ОСОБА_1

Після смерті батька ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Так, після смерті ОСОБА_2, зокрема протягом шести місяців після відкриття спадщини, ОСОБА_1 періодично проживав у домоволодінні, користувався прилеглою земельною ділянкою, брав участь в утриманні домоволодіння та земельної ділянки, проводив необхідні ремонтні роботи, сплачував різноманітні платежі тощо. Факт вступу ОСОБА_1 в управління та у володіння нерухомим спадковим майном підтвердили допитані під час розгляду справи по суті свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України (1963 р.): „Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 р.): „Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ....

У звязку з викладеним, 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, стали належати ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини, тобто з 08.07.2001 р.

02.02.2005 р. померла ОСОБА_5, яка є матірю ОСОБА_1. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило, зокрема, 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8. Зазначене підтверджується рішенням народного суду Комунарського району м. Запоріжжя від 13.09.1977 р. у цивільній справі № 2-89/1977 р., технічним паспортом на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, який було складено станом на 15.02.2010 р.

Після смерті ОСОБА_5 залишився заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 24.09.1991 р.

У своєму заповіті ОСОБА_5 зазначила (мовою оригіналу): „принадлежащую мне часть жилого дома в гор. Запорожье, ул. Рясная, 8 (восемь), завещаю сыну ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ( 2003 р. ), який діяв на час відкриття спадщини:

„ 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1235 ЦК України (2003 р.): „Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, яка за життя належала на праві власності ОСОБА_5, став позивач ОСОБА_1

Після смерті матері ОСОБА_1 прийняв спадщину у відповідності до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (2003 р.), а саме 26.07.2005 р. звернувся до шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої 02.02.2005 р. матері ОСОБА_5

Державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 02.02.2005 р. ОСОБА_5, про що винесла відповідну постанову від 24.03.2010 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України (2003 р.): „Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. 2 ст. 1220 ЦК України (2003 р.): „Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У звязку з цим 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, стали належати ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини, тобто з 02.02.2005 р.

Враховуючи викладене, згідно ч. 2 ст. 524, ч. 1 ст. 534, п. 1 ч. 1 ст. 549, ч. 2 ст. 548, ст. 525 ЦК України ( 1963 р. ), ст. 1223, ч. 1 ст. 1235, ст. 1269, ст. 1270, ч. 5 ст. 1268, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України ( 2003 р. ), ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після померлого 08.07.2001 р. ОСОБА_2, а саме належних спадкодавцеві 43/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого 08.07.2001 р., ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, які у ОП „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєстровані на ім'я ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої 02.02.2005 р. ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 43/200 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рясна, буд. 8, які у ОП „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації зареєстровані на ім'я ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Наумова І.Й.