_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-709/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2011 року,

Київський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

при секретарі - Фірко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визначення порядку користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, Ѕ частину автомобіля СААБ-95, яка знаходиться в користуванні відповідача, а також Ѕ частину грошових внесків у центральному банку „Валета на Мальті, які були зроблені на ім`я відповідача (а.с.34-35).

Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем одружилась 05.07.1997 року. 05.08.1997 року згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна на ім`я відповідача ними була придбана квартира АДРЕСА_1. 07.07.2000 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу позивач з чоловіком працювала на Мальті. У 2001 році ними був придбаний автомобіль СААБ-95, також подружжя мало у центральному банку „Валета грошові внески, зроблені під час знаходження у шлюбі.

24.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив постановити рішення, згідно з яким поділити майно подружжя.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд розподілити майно, набуте у шлюбі квартиру АДРЕСА_1, визнавши за позивачем право власності на 2/3 частин вказаної квартири, за відповідачем 1/3 частину квартири. Також просив встановити порядок користування спірною квартирою, з урахуванням проживання в квартирі двох сімей: ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з часткою у власності 2/3 та ОСОБА_2 з часткою у власності 1/3.

Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1997 року. Від даного шлюбу народилась донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, крім того місце проживання неповнолітньої дитини визначено з батьком. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства. Батько, як медичний працівник, взмозі утримувати і лікувати дитину, у зв`язку з чим був вимушений тимчасово виїхати на Мальту для лікування дитини.

Під час знаходження у шлюбі сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що дитині-інваліду необхідна окрема кімната та її утримання лікування потребує значних коштів, просив суд відійти від рівності часток та визнати за ним право власності на 2/3 частин квартири.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2010 року вказані позови були об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали, вважаючи його безпідставним. Крім того, свій позов в частині розподілу автомобіля та грошових внесків у банку не підтримали та просили лише розподілити спірну квартиру.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази та вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами є майновими, які випливають з шлюбних, та врегульовані відповідно до набуття права спільної сумісної власності подружжям нормами Цивільного Кодексу України та Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, про що 05.07.1997 року було зроблено актовий запис №375.

Від вказаного шлюбу народилась дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 25.07.2000 року ( а.с. 9). Згідно посвідчення серії ААБ№277941 від 14.09.2007 року ОСОБА_3 є інвалідом та їй призначена державна соціальна допомога (а.с.40).

05 серпня 1997 року ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с 37-38).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Крім того, зазначеним рішенням було визначено місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 з батьком, ОСОБА_1, на що мати дана свою згоду (а.с.101-102). Вказане рішення оскаржено не було та набрало законної сили.

24 січня 2008 року ОСОБА_2 дала нотаріальну згоду на тимчасовий виїзд до Мальти своєї доньки ОСОБА_3 у супроводі батька ОСОБА_1 (а.с.79).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.370 ЦК України частки співвласників майна, що перебуває в спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Як вбачається з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленостями між ними або законом.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності ст.70 СК України у випадку розподілу майна, частки майна подружжя є рівними.

Відповідно до частини 2 вказаної статті при вирішенні спору про поділ майна подружжя суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 19.06.2010 року, приїхавши додому з Мальти, був позбавлений можливості увійти в свою квартири, так як відповідачка не впустила його, що стало приводом для звернення до органів міліції (а.с.80,81).

Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, донька, за умови, що розмір алміментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачкою, що вона не бачила свою доньку з січня 2008 року, жодної матеріальної допомоги на її утримання, лікування чи навчання дитини не надавала, так як цілком довірила її виховання, утримання та лікування батьку.

Як пояснила представник ОСОБА_1 у судовому засіданні, її довіритель має намір повернутись до м. Одеси для постійного проживання у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні порядку користування спірною квартирою.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом, технічно можливо визначити порядок користування спірною квартирою з урахуванням проживання у ній разом з батьком ОСОБА_1 неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка є інвалідом і потребує проживання в окремій кімнаті.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим визначити порядок користування квартирою №16 в будинку №2 по вулиці Гераневій у м. Одесі, виділивши ОСОБА_2 у користування житлову кімнату „8 площею 12, 3 кв.м. та лоджию площею 1,4 кв.м.; ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлові кімнати „3 площею 17,6 кв.м. та „4 площею 9,6 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. та вбудовану шафу „5 площею 0,6 кв.м., яка примикає до житлових кімнат „3 та „4, залишивши у загальному користуванні сторін підсобні приміщення 1-коридор площею 10,6 кв.м., 7 туалет площею 1,5 кв.м., 6- ванна площею 3,0 кв.м., 2- кухня площею 10,0 кв.м.

Керуючись ст.ст. 60,70, 71Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 212, 213, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Визначити порядок користування квартирою №16 в будинку №2 по вулиці Гераневій у м. Одесі, виділивши ОСОБА_2 у користування житлову кімнату „8 площею

12, 3 кв.м. та лоджию площею 1,4 кв.м.; ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлові кімнати „3 площею 17,6 кв.м. та „4 площею 9,6 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. та вбудовану шафу „5 площею 0,6 кв.м., яка примикає до житлових кімнат „3 та „4, залишивши у загальному користуванні сторін підсобні приміщення 1-коридор площею 10,6 кв.м., 7 туалет площею 1,5 кв.м., 6- ванна площею 3,0 кв.м., 2- кухня площею 10,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти з дня проголошення рішення.

Суддя : Куриленко О. М.