Справа №22-ц-4852/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Таргоній
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Мариняко М.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Апеляційного суду м. Києва про визнання незаконною бездіяльності та визнання порушення прав,-

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Апеляційного суду м. Києва про визнання бездіяльності незаконною та визнання порушення прав.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати з підстав порушення суддею норм процесуального законодавства, посилаючись на те, що заявлені ним позовні вимоги слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.05.2011 року, у відповідності до вимог ст. 108 ЦПК України, вказану цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2011 року визначено підсудність розгляду цивільної справи в апеляційному порядку за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Апеляційного суду м. Києва про визнання бездіяльності незаконною та визнання порушення прав Апеляційному суду Київської області.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом в порядку цивільного судочинства про визнання незаконною бездіяльності Апеляційного суду м. Києва щодо неприйняття рішень в порядку ст. 97 КПК за заявою ОСОБА_3, визнання порушеним Державою Україна в особі Міністерства юстиції України права позивача на судовий захист в порядку кримінального судочинства та права на ефективний засіб правового захисту від протиправних діянь, повязаних з поданням до Апеляційного суду м. Києва сфальшованого документу в рамках розгляду цивільної справи, на підставі якого було відкрито апеляційне провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження по даній справі, суддя першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та розяснив позивачу право звернення до суду в порядку і на підставах, визначених Кодексом адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись з даним висновком, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на вказану норму та виходячи зі змісту позовних вимог, позов ОСОБА_3 не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. Таким чином, висновок судді першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження по даній справі відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В той же час, необгрунтованими є посилання судді на норми Кодексу адміністративного судочинства України та розяснення позивачу права на звернення до відповідного адміністративного суду.

Оскільки предметом даного спору є бездіяльність судового органу, яка безпосередньо повязана із здійсненням правосуддя по конкретним справам, Апеляційний суд м. Києва не можна розглядати як субєкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, враховуючи, що оскарження дій (рішень) суду передбачено відповідним процесуальним законодавством України.

Така позиція висвітлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів»: у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Враховуючи, що суддею, при постановленні ухвали правильно вирішено питання щодо відмови у відкритті провадження по справі, однак помилково сформульовано підстави для застосування даної процесуальної дії, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на норми КАС України, а з резолютивної частини ухвали розяснення позивачу права на звернення до відповідного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року змінити, виключивши з мотивувальної частини абзац другий наступного змісту: «Таким чином, даний спір виник з приводу виконання відповідачами, як субєктами владних повноважень визначених законом повноважень, а тому відповідно до ст. 15 ЦПК України, з урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, такі вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства». Виключити з резолютивної частини ухвали перше речення абзацу другого наступного змісту: «Розяснити позивачу право на звернення в порядку і на підставах, визначених Кодексом Адміністративного судочинства України до відповідного адміністративного суду.»

В іншій частині ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: