РІШЕННЯ Справа №2-52)11.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

м.Радомишль. 04 серпня 2011 року.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицького І.М.при секретарі Шуба В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ „Приватбанк" в особі його філії Радомишльського відділення „Житомирського регіонального управління"(надалі - Банк) про визнання кредитного договору недійсним та стягнення сплачених коштів , -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача за письмовою довіреністю ОСОБА_2,посилаючись на те,що 17 січня 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" м.Дніпропетровськ та ОСОБА_1 був заключений кредитний договір №ZREWRK202307 97 про надання останньому кредиту в сумі 9229,00 грн.зі сплатою відсотків у розмірі 24% на рік та строком повернення коштів та відсотків за користування до 17 січня 2009 року,однак третя особа ОСОБА_3 вчинила шахрайські дії, встановлені судовим рішенням,заволоділа зазначеними коштами,його довіритель при цьому погашав кредит за Договором і сплачував проценти за користування кредитними коштами,тому просив суд визнати недійсним кредитний договір від 17 січня 2006 року,стягнути з відповідача сплачені його довіритем за Договором кошти в сумі 9229,00 грн., сплачений ними судовий збір в розмірі 93,00грн. та 120,00грн.за ІТЗ судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача за письмовою довіреністю ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Банку за письмовою довіреністю ОСОБА_4JI. в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився,при цьому пояснив,що ОСОБА_5 Радомишльського районного суду Житомирської області з неребіліатуючих обставин звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності,передбаченої ст.ст.358 ч.1,358 ч.3,190 ч.І КК України внаслідок зміни обстановки, а кримінальну справу відносно неї було закрито,однак при цьому було встановленого ОСОБА_3 дійсно шляхом шахрайських дій уклала 17 січня 2006 року кредитний договір від імені ОСОБА_1 та отримала в Радомишльському відділенні ПАТ «ПриватБанк» кредитні кошти в сумі 9 229,00 грн.,які витратила на свої потреби,тобто нести матеріальну відповідальність в даному випадку на його думку повинна саме ОСОБА_3, а тому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити за безпідставністю.

Вислухавши пояснення сторін в справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до наступного.

Судом встановленого 17 січня 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" м.Дніпропетровськ та ОСОБА_1 був заключений кредитний договір №ZREWRK20230797 про надання останньому кредиту в сумі 9229,00 грн.зі сплатою відсотків у розмірі

24% на рік та строком повернення коштів та відсотків за користування до 17 січня 2009 року.

ОСОБА_5 Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2007 року з нереабілітуючих обставин звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності,передбаченої ст.ст.358 ч.1,358 ч.3,190 ч.І КК України внаслідок зміни обстановки, а кримінальну справу відносно неї було закрито,однак при цьому судом було встановленого «..17 січня 2006 року підсудня ОСОБА_3, використовуючи копії документів,які шляхом обману та зловживаючи довірою взяла у ОСОБА_1,оформила від його імені кредитний договір,що дозволило їй отримати кредитні кошти на суму 9 229,00 грн.,а після того як ОСОБА_3 не змогла погашати заборгованість по кредитному договору це змушений був робити ОСОБА_1,що дозволило ОСОБА_3заволодіти грошима ОСОБА_6 на загальну суму 3 693,96 грн..».

На даний час згадана ОСОБА_5 вступила в законну силу і є чинною.

У відповідності до ч.З ст.61 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від ЗО вересня 2010 року в справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором від 17 січня 2006 року позовні вимоги задоволено частково - стягнено з ОСОБА_3 на користь позивача кошти в сумі 17 170,70 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати,а відносно ОСОБА_6 - відмовлено за безпідставністю.

Відповідно до ч.І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені ст.203 ЦК України.

Згідно вимог ст.228 ЦК України правочин вважається таким,що порушує публічний порядок,якщо він був спрямований на порушення конституційних прав,свобод людини і громадянина,знищення або пошкодження майна фізичної,юридичної особи або держави.

В судовому засіданні встановленого Заяву на отримання кредиту за договором від 17 січня 2006 року та додані документи шляхом обману та зловживаючи довірою подала в Банк саме ОСОБА_3 тому суд важає,що позовні вимоги про визнання кредитного Договору недійсним є правомірними і тому суд їх задовольняє.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

В рамках розслідування згаданої кримінальної справи ОСОБА_6 ОСОБА_5 слідчого від 06 липня 2007 року був визнаний Потерпілим від злочинних дій ОСОБА_3

ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено,що шкода,заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи,підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її заподіяла,за умови,що дії останньої були неправомірними,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи».

З огляду на таке,суд вважає за встановлене,що саме ОСОБА_3 має відповідати перед позивачем за завдану шкоду, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» коштів в сумі 9229,00 грн. за кредитним договором .

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа,яка завдала шкоди,звільняється від її відшкодування,якщо вона доведе,що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на таке,суд вважає за доведене,що шкода позивачу завдана не з вини ПАТ КБ «Приватбанк»,а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованих кредитних коштів.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,60,61,80,81,203 208,209,212-215,228 ЦПК України,ст.1166 ЦК України,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Кредитний договір укладений 17 січня 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" м.Дніпропетровськ та ОСОБА_1 № ZREWRK202307 97 про надання останньому кредиту в сумі 9229,00 грн.зі сплатою відсотків у розмірі 24% на рік та строком повернення коштів та відсотків за користування до 17 січня2009 року визнати недійсним.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 8,50 грн. та 60,00грн.за ІТЗ судового процесу.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського районного суду І.М.Невмержицький.