Лисичанський міський суд Луганської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2011 року

Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Бандуровій В.І.,

з участю представників

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства національної страхової компанії "Оранта" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2011 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що наказом відповідача від 28.12.10. він був поновлений на роботі на посаді начальника Лисичанського міського відділення. Однак йому не було надане робоче місце, у приміщенні, де він раніше знаходився, сиділи інші люди, йому не була видана печатка, довіреність тощо. Фактично він не міг виконувати свої обов'язки. 06.04.10. він був звільнений за скороченням штатів. Вважає це незаконним, бо не був попереджений про звільнення за 2 місяці, скорочення було штучним, бо скоротили тільки його. Оскільки повноваження щодо звільнення мала лише Талан, то вона особисто повинна була ознайомити його з відповідними наказами. Також, йому не повністю сплатили компенсацію за невикористану відпустку за 3,6 днів. Також йому нанесена моральна шкода невиплатою заробітної плати по час звільнення та незаконним звільненням, яку він оцінює у 2000 грн..

Просить поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку та моральну шкоду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнив, що поштові відправлення від відповідача не отримував, бо певний час не жив за місцем реєстрації, батько не повідомляв його про надходження листа на його адресу. Позивач також не повідомляв про зміну адреси проживання відповідача. 160,48 грн. він отримав, відповідачу їх не повернув.

Представник позивача позов та пояснення позивача підтримав.

Представник відповідача позов не визнала. Суду пояснила, що позивач був поновлений на роботі 28.12.10. У зв'язку з тим, що він тривалий час не був присутній на роботі, його усно було попереджено про необхідність проведення навчання в офісі у м. Луганську з новими продуктами НАСК, програмами страхування тощо, однак він під приводом відвезення державного виконавця поїхав з офісу у Луганську і не повернувся. В подальшому позивач не отримував листи відповідача, ухилявся від контактів по телефону. Вона і інші працівники повідомляли його як про скорочення штатів, так і про звільнення. Від підпису про ознайомлення він відмовився, про що був складений відповідний акт. Відділення-1 було створене, бо справа про поновлення позивача була ще у суді, а хтось повинен був працювати. Повноваження на звільнення позивача підтверджуються довіреністю Талан. Для позивача був найнятий окремий офіс. У платіжному дорученні на перерахунок 160 грн. зазначений номер договору на обслуговування, це компенсація за 4 дні невикористаної відпустки згідно наказу.

У судовому засіданні були досліджені інші докази: рішення №10 від 10.08.10.; накази №631-к від 15.09.10., №198-к від 28.12.10., №№306 і 1088-к від 31.12.10., №73-к від 05.01.11., №№17 і 17/1 від 03.02.11, №18 від 04.02.11., №21/1 від 07.02.11., №41/1 від 21.03.11.№4-к від 06.04.11.; посадова інструкція начальника відділення; листок непрацездатності; опис поштових вкладень; заява про видачу документів; письмові заперечення представника відповідача; постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.01.11.; акти про відсутність на робочому місці; телеграма; повідомлення про навчання; звіт про заплановане звільнення працівників; доповідні та службові записки; платіжні доручення; довіреності; акт перевірки тердержінспекції від 02.06.11.; довідка про середній заробіток: довідка про штатну чисельність; довідки про статус відповідача; табелі робочого часу; договір оренди; посадові інструкції.

Згідно ст.40 п.1 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджаюсь не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

В судовому засіданні встановлено, що

1. Наказом №198-к від 28 грудня 2010 року позивач був поновлений на посаді начальника Лисичанського міського відділення в Луганській обласній дирекції ВАТ HACK "Оранта" (а.с.4). Постановою державного виконавця від 04 січня 2011 року виконавче провадження про поновлення позивача на роботі було закінчено (а.с.21).

Рішенням загальних зборів акціонерів HACK "Оранта" №10 від 10 серпня 2010 р. відокремлений підрозділ Луганська обласна дирекція HACK "Оранта" був ліквідований, його правонаступником став головний- офіс HACK "Оранта". У складі головного офісу було утворено безбалансовий структурний підрозділ Луганська обласна дирекція HACK "Оранта" (а.с.89-90).

Рішенням правління HACK "Оранта" №410 від 30 листопада 2010 р. були затверджені положення про структурні підрозділі HACK "Оранта", згідно якого Луганська обласна дирекція не є відокремленим підрозділом (а.с.115-118) у той час, як згідно попереднього положення вона таким підрозділом була (а.с.119-122).

Наказом №631-к від 15 вересня 2010 р. (а.с.86,87) до штатного розпису Луганської обласної дирекції були внесені зміни - введене Лисичанське відділення-1.

Наказом №1088-к від 31 грудня 2010 р. з 01 січня 2011 р. були введені нові штатні розписи дирекцій HACK "Оранта" (а.с.78-80).

З додатку до наказу №148 від 01 лютого 2011 р. вбачається, що зі штатного розпису HACK «Оранта» було виведене Лисичанське міське відділення (а.с.88).

Наказом №17 від 03 лютого 2011 р. з 05 квітня 2011 р. штатна одиниця начальника Лисичанського міського відділення HACK "Оранта" була скорочена (а.с.45), про що позивач повинен був бути попереджений згідно наказу №18 від 04 лютого 2011 р. з пропозицією наявних вакансій (а.с.46, 47, 113). Надіслані поштою накази позивачем отримані не були та повернуті у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.45 зв., 113 зв.). Разом з тим, з акту від 04 лютого 2011 року вбачається (а.с.49), що позивач був повідомлений про скорочення штатів та ознайомлений з наявними вакансіями, однак від підпису про ознайомлення відмовився.

Наказом №4-к від 06 квітня 2011 року позивач був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів (а.с.Ю). Із вказаним наказом позивач був ознайомлений вже 06 квітня 2011 p., про що свідчить акт (а.с.69) та службова записка від 07.04.2011 p. (а.с.71) про відмову позивача у підписі про ознайомленні з наказом, отримання його копії, трудової книжки тощо.

Вказані акти у суду не викликають сумнівів, оскільки уся попередня поведінка позивача свідчить про його ухилення від ознайомлення з будь-якими документами відповідача, його пояснення щодо нібито зміни адреси проживання (про що він за власними поясненнями не повідомив відповідача) та що його батько не повідомив про отриманий 31.01.2011 р. лист нічим не доведена (а.с.26, 37, 45 зв., 111 зв., 113 зв., 114 зв., 123 зв., 124 зв.)

Побічним підтвердженням того, що позивач повідомлявся про скорочення штатів і своє звільнення на думку суду є отримання позивачем 14.04.2011 р. наказу №49 (а.с.68 зв.) та, як зазначено у позові, 22.04.2011 р. наказу про звільнення - тобто вже після звільнення, коли заходи ухилення вже не мали сенсу. Аналогічний висновок вбачається з відповіді начальника управління охорони здоров'я, згідно якої позивач з 19.04.2011 знаходився нестаціонарному лікування, але лікарняний не відкривав, хоча був повідомлений про своє звільнення нібито тільки 22 квітня (а.с.73).

Таким чином, відповідачем був дотриманий передбачений законодавством порядок звільнення за скороченням штатів і позов задоволенню не підлягає.

Суд не приймає до уваги доводи позивача з огляду на наступне.

З акту перевірки скарги позивача територіальною державінспецією праці у Луганській області від 02.06.11. вбачається, що порушень законодавства безпосередньо при звільнені позивача не було (а.с.98-104).

З наведених рішень зборів акціонерів та правління відповідача, наказу №1-к від 04.01.11. згідно якого всі працівники відокремленого підрозділу Луганської обласної дирекції HACK "Оранта" окрім директора НА. ОСОБА_4 були звільнені у зв'язку з переведенням працівника за його згодою на роботу в іншій організації (а.с.91-97) вбачається, що організаційні зміни у структурі відповідача були прийняті задовго до поновлення позивача на роботі рішенням Лисичанського міськсуду. Тому суд критично ставиться до позиції позивача, буцімто все це відбувалося виключно заради його звільнення.

З п.17 довіреності від 11 січня 2011 р. вбачається, що відповідачем ОСОБА_4 надані повноваження на здійснення дій, пов'язаних з ліквідацією відокремленого підрозділу Луганською обласною дирекцією HACK "Оранта", у т.ч. розірванням трудового договору (а.с.131). При цьому за змістом довіреності та за суттю наданих повноважень, ОСОБА_4 не має права передовіряти видання наказів, підписання документів тощо, тоді як ознайомлення з такими наказами та документами не відносяться до дій, на які уповноважена тільки ОСОБА_4. КЗпП України також не висуває особливих вимог до процедури ознайомлення працівника з наказом про скорочення, звільнення тощо.

Окрім того, на момент ознайомлення позивач знав, що, принаймні, ОСОБА_2 є працівником відповідача, і тому, розуміючи юридичні наслідки такого ознайомлення, ухилявся від нього.

2.Наказом №5-к від 15 травня 2011 р. позивачу була донарахована компенсація за невикористану відпустку за 4 дні (а.с.74), яка була перерахована позивачу згідно платіжного доручення №414 від 20 травня 2011 р. (а.с.75).

Суд вважає логічними пояснення представника відповідача, що вказана сума є саме компенсацією, а зазначений у платіжному дорученні договір є договором на обслуговування рахунку. Окрім того, позивачем вказана сума на час розгляду справи судом відповідачу не повернута.

Тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

3.Згідно СТ.94 ч.1 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Час тимчасової непрацездатності позивача з 07 по 16 лютого 2011 року включно (а.с.8) був оплачений відповідачем згідно платіжного доручення №409 від 13 травня 2011 р. (а.с.82).

З актів від 06.01.2011., 14.01.2011., 21.01.2011., 28.01.11., 31.01.11., 28.02.11., 01.03.11., 01.04.11., 04.04.11., 05.04.11 (а.с.24, 27. 28, 31, 32, 35, 36, 38-41, 52,53, 64,65, 67, 129) вбачається, що позивач з 04 січня по 06 квітня 2011 року був відсутній як у приміщення обачної дирекції HACK "Оранта", так і у приміщенні Лисичанського міського відділення-1 HACK "Оранта", в якому раніше було його робоче місце.

Наказами №21/1 від 07 лютого 2011 p., №40 від 09 березня 2011 p., №41/1 від 21 березня 2011 p., №48 від 04 квітня 2011 p., №49 від 06 квітня 2011 р. робочі дні позивача з 04 січня по 06 квітня 2011 року за виключенням днів тимчасової непрацездатності були визнані прогулами без поважних причин (а.с.51,58, 68, 111-113).

Наказами №306 від 31 грудня 2010 року, №8 від 14 січня 2011 p., №17/1 від 03 лютого 2011 р. (а.с.25, 33, 44 ) було передбачене навчання позивача у приміщенні відповідача у м. Луганську. З телеграми та листів відповідача вбачається, що позивач неодноразово запрошувався для проведення навчання та отримання необхідної для роботи документації (а.с.26, 34, 37, 123, 124).

З договору оренди офісного приміщення від 29.12.2010 р. вбачається, що відповідач приймав заходи для забезпечення позивача належним робочим місцем після поновлення (а.с.133-135).

Із запитів відповідача та відповідей на них (а.с.29, 30, 42, 55, 63, 73) вбачається, що відповідач приймав заходи для встановлення місця перебування позивача та його стану.

Тому суд не приймає до уваги посилання на нібито невиконання відповідачем вимог ст.29 КЗпП України і визнає, що з 04 січня по 06 квітня 2011 року за виключенням часу тимчасової непрацездатності позивач не виконував роботу без поважних причин, а тому вимоги про стягнення заробітної плати за цей час задоволенню не підлягають.

4.Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку з 01.01.2011 р. по 06.04.2011 p., відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки недоплатою компенсації за невикористану відпустку позивач вимоги про стягнення моральної шкоди не обґрунтовував.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства національної страхової компанії "Оранта" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку і моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя: