РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-907/11

провадження у справі № 2/616/4581/11

10 листопада 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Змієвській І. А.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно набуте добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про витребування майна. У своїх вимогах просив витребувати від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та повернути дану квартиру йому, скасувавши Державну реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що згідно договору дарування від 11.08.2004 року він є власником квартитри № 3 по вулиці Маршала Рокосовського 10 в м. Новоград-Волинський в якій зареєстрований та постійно проживає. За договором купівлі-продажу від 21.05.2008 року його квартира була продана ОСОБА_6. Продаж вчинено ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від 21.03.2008 року, наданій йому в порядку передоручення ОСОБА_8, який в свою чергу діяв на підставі довіреності від його імені, від 25.02.2008 року. Зазначає те, що він ніколи нікому не видавав довіреності на продаж квартири.

По факту заволодіння шахрайським способом його квартирою, Новоград-Волинським МВ УМВС України в Житомирській області 22.12.2008 порушено кримінальну справу № 160525/8. Крім того, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.03.2011 року визнано недійсними правочини: довіреність від 25.02.2008 року, видану від його імені на ім»я ОСОБА_8, довіреність від 21.03.2008 року наданій в порядку передоручення ОСОБА_8, а також договір купівлі-продажу квартири від 21.05.2008 року, згідно якого квартира була продана ОСОБА_7 ОСОБА_6 В звязку з цим, що квартира була придбана відповідачем за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року у ОСОБА_6, який не мав права на її відчуження, а також те що квартира вибула з володіння поза його волею, тому просить витребувати квартиру у відповідача.

ОСОБА_4 у своїх вимогах просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, як майно що набуте добросовісним набувачем, а також зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом його виселення та стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він придбав квартиру у ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2008 року. На час придбання спірна квартира знаходилась під заставою як майно на яке розповсюджується зобовязання виконання рішень. Боргові зобовязання ним були сплачені і ця сума була віднесена до суми вартості квартири. І тільки після цього була знята заборона і був посвідчений договір купівлі-продажу. ОСОБА_2 продовжує проживати в спірній квартирі без відповідно укладених угод на проживання, тим самим перешкоджає йому користуватись і розпоряджатись квартирою, а тому просить виселити його із спірної квартири.

Ухвалою суду від 10.11.2011 року цивільну справу № 2-907/11за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна об'єднано з цивільною справою № 2-1081/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно набуте добросовісним набувачем.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник свої вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000грн. Позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те що ОСОБА_2 є власником спірної квартири і дана квартира на момент посвідчення договору купівлі-продажу від 29.08.2008 року не належала до майна на яке розповсюджується зобовязання виконання рішень.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник свій позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили задовольнити його. Позов ОСОБА_2 не визнали та просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що квартира була придбана добросовісно після виконання боргових зобовязань.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до договору дарування від 11 серпня 2004 р. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій також значиться зареєстрованим. (а. с. 6,7).

За договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29.08.2008, ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6 дану квартиру (а. с. 110).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.03.2011 року встановлено, що від імені ОСОБА_2, позивача по справі, було продано квартиру АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу від 21.05.2008 р. ОСОБА_6. Продаж вчинено ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від 21.03.2008 року, посвідченій приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_9, наданій йому в порядку передоручення ОСОБА_8 М, що діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_2, посвідченій приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 25.02.2008 р. Цим же рішенням визнано недійсними: - довіреність від імені ОСОБА_2 на імя ОСОБА_8, від 25 лютого 2008 року посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, що зареєстрована в реєстрі за № 614; - довіреність ОСОБА_8 в порядку передоручення ОСОБА_7 від 21 березня 2008 року, посвідчену приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_9, що зареєстрована в реєстрі за № 1338; договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21 травня 2008року, укладений ОСОБА_7 від імені ОСОБА_2 з ОСОБА_11, посвідчений ОСОБА_12, приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області, що зареєстрований в реєстрі за № 644.(а. с. 68). Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18.05.2011 року дане рішення залишено без змін (а. с. 69).

Наведені факти, а зокрема рішення суду, свідчить про те, що спірна квартира вибула з володіння ОСОБА_2 не з його волі іншим шляхом. А це відповідно до положень п.3 ч.1 ст.388 ЦК дає підстави позивачу як власнику спірного майна на його витребування від ОСОБА_4, який є добросовісним набувачем, оскільки останній не знав і не міг знати, що придбав квартиру в особи, яка не мала права її відчужувати. А тому суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 щодо витребування у відповідача ОСОБА_4 квартири та повернення її ОСОБА_2 зі скасуванням Державної реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати.

З відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.1), а також на користь держави судовий збір в розмірі 1173 грн. 35 коп.

До витрат на правову допомогу відносяться лише ті, які повязані з оплатою адвоката або іншого фахівця в галузі права (ст. 84 ЦПК України).

Вимога позивача про стягнення 3000грн. за надання правової допомоги не підлягає задоволенню, оскільки згідно матеріалів справи, в тому числі доручення від 31.08.2010р., виданого на імя ОСОБА_3 (а.с. 20), журналів судового засідання, ОСОБА_3 виступала виключно представником позивача, а не особою, яка надавала правову допомогу у розумінні ст. 56 ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, як майно що набуте добросовісним набувачем, а також зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом його виселення, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_4 не надано доказів того, що спірна квартира була йому продана в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Крім того, згідно письмово повідомлення відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 16.08.2011 року № 19857, слідує, що протягом 2008-2011 року реалізація квартири АДРЕСА_3 в порядку встановленому для виконання судових рішень не здійснювалась (а. с. 94).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215ЦПК України, ст. ст. 330, 388 ч. 1 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Витребувати квартиру АДРЕСА_4 у ОСОБА_4 та повернути дану квартиру ОСОБА_2.

Скасувати Державну реєстрацію в реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1173(одна тисяча сто сімдесят три) грн. 35 коп. та на користь ОСОБА_2 120 (сто двадцять) грн. витрат понесених при сплаті за інформаційно-технічне забезпечення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно набуте добросовісним набувачем та зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою № 3 по вулиці Маршала Рокосовського, 10 в м. Новоград-Волинський відмовити за безпідставністю.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л. Й. Савицька