Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-21/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника 1.1.

секретаря - Матейко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом Приватного підприємства «Be-Ста» до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання кредитного договору, договору застави майна недійсними, -

встановив:

Приватне підприємство «Be-Ста» в травні 2010 року звернулося до Галицького районного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_3 і просить:

-Визнати недійсним кредитний договір № 526/МК від 18.09.2007, укладений між приватним підприємством «Be-Ста» в особі засновника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 акціонерним товариством комерційний банк «Надра»

-Визнати недійсним договір застави № 526/МК від 18.09.2007 року, укладений між приватним підприємством «Be-Ста» в особі засновника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 акціонерним товариством комерційний банк «Надра» посвідченим нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_2 районного нотаріального округу Івано-Франківської області зареєстрованим в реєстрі за № 2011 від 18 вересня 2007 року.

-Визнати недійсним договір поруки від 18.09.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 акціонерним товариством комерційний банк «Надра».

-Зобов»язати ОСОБА_3 приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Івано-Франківської області виключити з реєстру обтяження та заборонити відчуження про заборон' відчуження:

-автомобіля моделі MAN 26, 413, реєстраційний номер AT 6677 АС, шасі WMAH 8217, сідловий тягач-Е. зеленого кольору, 2002 року

виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 025143;

-напівпричіпа моделі »SREM LOHEACK«, реєстраційний № AT 3612 XX, шасі № 098076, напівпричіп-цистерна, білого кольору, 1980 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: РСА № 682440;

-автомобіля моделі MAN TG 18, 463, реєстраційний номер AT 4334 АК, шасі № WMAH 05ZZX4M387845, сідловий тягач-Е, білого кольору 2004 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 025140;

-напівпричіпа моделі « СН BUNGE«, реєстраційний № AT 4752 XX, шасі №VIN 53035187 напівпричіп цистерна-Е, білого кольору, 1987 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 022551;

-напівпричіпа моделі «TEN CATE ALMELO 046/28 «, реєстраційний № 08854 IB, шасі № 9, напівпричіп, паливо віз, білього кольору, 1986 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІВС № 233498.

-Під час підготовки справи до судового розгляду вирішити питання у порядку забезпечення позову витребувати у відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство комерційний банк «Надра», копію індивідуальної та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

-Під час підготовки справи до судового розгляду вирішити питання у порядку забезпечення позову витребувати з відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство комерційний банк «Надра», довідку про загальну суму коштів, які були сплачені приватним підприємством «Be-Ста» за кредитним договором № 526/МК від 18.09.2007 року починаючи з часу укладання кредитних договору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав і суду пояснив, що між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та приватним підприємством «Ве-Ста» 18 вересня 2007 року було укладено Договір про надання кредитної лінії № 526/МК, відповідно до якого відповідачем було надано кредитні кошти в розмірі 135 000 доларів Євро під 13.5 % відсотків річних до 16.09.2009 року.

-18.09.2010 року в якості забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено договір застави № 526/МК від 18.09.2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі № 2011, згідно якого позивач передав заставу відповідачу рухоме майно, а саме: автомобіль моделі MAN 26, 413, реєстраційний номер AT 6677 АС, шасі WMAH 8217, сідловий тягач-Е, зеленого кольору, 2002 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 025143;

-напівпричіп моделі »SREM LOHEACK«, реєстраційний № AT 3612 XX, шасі № 098076, напівпричіп-цистерна, білого кольору, 1980 року

виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: РСА № 682440;

-автомобіль моделі MAN TG 18, 463, реєстраційний номер AT 4334 АК, шасі № WAH 05ZZX4M387845, сідловий тягач-Е, білого кольору 2004 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС №025140;

-напівпричіп моделі « СН BUNGE«, реєстраційний № AT 4752 XX, шасі №VIN 53035187 напівпричіп цистерна-Е, білого кольору, 1987 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 022551;

-напівпричіп моделі «TEN CATE ALMELO 046/28 «, реєстраційний № 08854 IB, шасі № 9, напівпричіп, паливо віз, білього кольору, 1986 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІВС № 233498. Також в якості забезпечення за кредитним договором від 18.09.2007 року на вимогу відповідача між фізичною особою ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки.

Згідно ст. 99 Конституції України вбачається, що грошовою одиницею є гривня, і це ж саме зазначено в ст. 192 ЦК України, що єдиною грошовою одиницею є гривня. В ст. 524 ЦК України та ст. 198 ГК України передбачено, що зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України-гривні. Так як кредитний договір породжує грошове зобов»язання, то повнстю мав бути виражений в національній валюті. Допускається визначення грошового еквіваленту зобов»язання до іноземної валюти, але при цьому зобов»язання має бути виражене в гривні із зазначенням суми іноземної валюти еквівалентній сумі зобов»язання.

В ч.І ст. 533 ЦК України та ст. 198 ГК України зазначено, що грошові зобов»язання між особами-резидентами України повинні бути виконанні виключно в гривні. Відповідач, як фінансова установа (банк) резидент України, надаючи кредит позивачу резиденту України, не має права витребувати виконання зобов»язання в іноземній валюті.

Зі змісту ст. 524 та ч.2 ст. 533 ЦК України вбачається, що прив»язка суми зобов»язання до іноземної валюти ні в якому разі не може бути приводом для видачі кредиту в іноземній валюті між особами-резидентами України, і виключати можливість розрахунків не у національній грошовій одиниці. Єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території Ураїни є гривня. Саме гривня є грошовою одиницею, і саме в ній мають бути виражені та виконані грошові зобов»язання між резидентами України. Іноземна валюта може використовуватися, як засіб платежу у відносинах з нерезидентами, що закріплено у законодавстві.

Відповідно до ч.1,2 ст. 347 ГК України у сфері господарювання можуть використовуватися банківський, комерційний, лізинговий, іпотечний та інші форми кредиту. Кредитний договір № 526/МК від 18.09.2007 року є банківським короткостроковим кредитним договором. Грошове забов»язання, як кредитора так і позичальника у кредитному договорі № 526/МК від 18.09.2007 року не виражене у грошовій одиниці України, і у такому договорі не визначений грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті,

натомість зобов»язання в кредитному договорі № 526/МК від 18.09.2007 повністю виражене в іноземній валюті.

Відносини сторін по кредитному договору № 526/МК від 18.09.2007 року умови яких не передбачають проведення розрахунку у валюті України-гривні, як і визначення грошового еквівалента в іноземній валюті відповідно до норм ч. 1,2 ст.533 ЦК України, є валютною операцією у розумінні п. 2 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

У відповідності до п.1.2 Положення затверджене постановою НБУ № 275 від 17.07.2001 «письмовий дозвіл «Національного банку-документ, який видає Національний банк у порядку і на умовах, визначених ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та цим Положенням, на підставі якого банки мають право здійснювати окремі операції, передбачені ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Згідно Положення затверджене постановою НБУ № 275 від 17.07.2001 п.2.3 передбачає, які саме операції банки мають право здійснювати при наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ. В даному переліку не зазначено, що банки мають право видавати кредити в іноземній валюті, або використовувати іноземну валюту, як засіб платежу.

Згідно умов кредитного договору № 526/МК від 18.09.2007 року всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплаті процентів за кредит повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту, на поточні валютні рахунки відкриті в відділенні відповідача згідно умов кредитного договору.

Умови договору разом із умовами п. п. 1.1.1, 1.2, 1.4 кредитного договору № 526/МК від 18.09.2007 року, Додатку 1 до нього, свідчать про те, що грошові зобов»язання виражені в ньому в іноземній валюті, що грубо порушує ст. 524 ЦК України та ст. 198 ГК України. Законодавством України не встановлено, що безпосередньо банківська ліцензія, дозвіл та додаток до дозволу НБУ, які має банк, надають право іншому суб»єкту господарювання-резиденту здійснювати валютні операції, зокрема виконувати грошові зобов»язання за кредитним договором в іноземній валюті. Подальше виконання умов кредитного договору змушує позивача порушувати вимоги адміністративного законодавства, що свідчить про те, що умови кредитного договору створюють передумови, які направлені на порушення вимог чинного законодавства та вчинення адміністративного правопорушення.

На день укладення кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 долар США=5,05 грн, а за 1 Євро=7,00 грн, та на сьогоднішній день становить 1 долар США = 7,99 грн, а 1 Євро « 10,81 грн. Існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов»язань за кредитним договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку позивачу необхідно сплачувати, в зв»язку із чим значно погіршився фінансовий стан позивача.

Просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача позову не визнав і суду пояснив, що 18 вересня 2007 року між відповідачем та позивачем було укладено договір в межах відкритої кредитної лінії із строком користування з

18.09.2009року до 16.09.2009 року з лімітом кредитування 135 000,00 євро, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,5 % річних. В якості забезпечення виконання зобов»язань відповідач надав в заставу автомобільну спецтехніку, зазначену у договорі застави від 18 вересня 2007 року, посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстровано в реєстрі за № 2011.

Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки згідно ст. З ЦПК України юридичні особи та фізичні мають право звертатись до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За кредитним договором та додатковими угодами до нього відповідач надав позивачу кредитні кошти в сумі 135 000,00 євро, які останній використав на власний розсуд і на сьогодні кредитору не повернув.

Згідно ст. 99 Конституції України є гривня. В той же час, визнаючи правовий статус гривні, вказана норма основного Закону не встановлює сферу її обігу та будь-яких обмежень щодо можливості використання в Укріїні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем розрахунки по сплаті кредитних коштів не проводились у іноземній валюті, а кошти надходили у гривні, банк керуючись ст. 6 п.1 Декрету, здійснював торгівлю іноземною валютою на території України НБУ на підставі Дозволу та ліцензії № 21 від 23.06.2002 року виключно на міжбанківському валютному ринку України.

На сьогодні законодавством не встановлено терміни та суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, а операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті, згідно з вимогами ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, що отримана у встановленому порядку.

Відповідно до п. 1.5 Положення «Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління НБУ від 14.10.2004 року № 483 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 09.11.2004 року за № 1429/10028, використання іноземної валюти, як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк, в якому у встановленому порядку видано ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями. Надання та одержання кредиту в іноземній валюті та виконання зобов»язання згідно умов договору, а саме сплати тіла кредиту, процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу на території України жодної з сторін договору. Банк та інші установи, які у

встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті.

Згідно наявності ліцензії на здійснення валютних операцій, 23.08.2002 року НБУ надано банківську ліцензію № 21, згідно з якою відкритому акціонерному товариству комерційному банку «Надра» надано право здійснювати банківські операції визначені ч.І та п. п. 5-11 ч.2 ст. 47 Закону України »Про банки та банківську діяльність».

Нормативно-правовими актами НБУ встановлені вимоги з оцінки ризиків по операціях в іноземній валюті, зокрема, інструкцією про порядок регулювання діяльності банків в Україні (затвердженій постановою правління НБУ від 28.08.2011 року № 368 і зареєстровано в міністерстві юстиції 26.09.2001 за № 841/6063) передбачена вимога покриття капіталом валютного кредитного ризику; положенням про порядок формування і використання резерву для відшкодування можливих витрат по кредитних операціях банків, затвердженою постановою правління НБУ, встановлені підвищені коефіцієнти резервування по кредитах у валюті.

На момент отримання кредиту ПП «Be-Ста» було учасником зовнішньоекономічної діяльності, що підтверджується випискою з валютного рахунку, де були поступленні від іноземних підприємств та зовнішньоекономічними контрактами на поставку зрідженого газу. Правова позиція позивача не ґрунтується на вимогах закону, а поданням позову про визнання кредитного договору недійсним він намагався ухилитись від взятих на себе цивільно-правових зобов»язань та покласти ина відповідача несприятливі правові наслідки через невиконання своїх обов»язків згідно з договором.

Термін сплати кредитних коштів по даному кредитному договору закінчився ще 16.09.2009 року та на сьогодні існує значна сума боргу позивача перед відповідачем в сумі 1 60040,41 євро ( в гривневому еквіваленті 17 43674, 84 грн).

Просить в позові відмовити.

Заслухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити.

Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та приватним підприємством «Ве-Ста» 18 вересня 2007 року було укладено Договір про надання кредитної лінії № 526/МК, відповідно до якого відповідачем було надано кредитні кошти в розмірі 135 000,00 Євро під 13.5 % відсотків річних до 16.09.2009 року.

18.09.2010року в якості забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено договір застави № 526/МК від 18.09.2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі № 2011, згідно якого позивач передав заставу відповідачу рухоме майно, а саме: автомобіль моделі MAN 26, 413, сідловий тягач-Е, зеленого кольору, 2002 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС ./2 025143;

18.09.2011напівпричіп моделі »SREM LOHEACK«,напівпричіп-цистерна, білого кольору, 1980 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: РСА № 682440;

18.09.2012автомобіль моделі MAN TG 18, 463, сідловий тягач-Е, білого кольору 2004 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 025140;

18.09.2013напівпричіп моделі « СН BUNGE«, напівпричіп цистерна-Е, білого кольору, 1987 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: АТС № 022551;

18.09.2014напівпричіп моделі «TEN CATE AEMELO 046/28« , напівпричіп, паливо віз, білього кольору, 1986 року виробництва, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІВС № 233498. Також в якості забезпечення за кредитним договором від 18.09.2007 року на вимогу відповідача між фізичною особою ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки.

Згідно представленого відповідачем розрахунку станом на 12.04.2010 року заборгованість по кредиту становила 134 999,14 євро, в тому числі заборгованість по процентах 12 179, 94 євро, по тілу 16 969,6 євро, по відсоткам 863,69 євро, штраф 6750,0 євро.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем розрахунки по сплаті кредитних коштів не проводились у іноземній валюті, а кошти надходили у гривні, банк керуючись ст. 6 п.1 Декрету, здійснював торгівлю іноземною валютою на території України НБУ на підставі Дозволу та ліцензії № 21 від 23.06.2002 року виключно на міжбанківському валютному ринку України.

На сьогодні законодавством не встановлено терміни та суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, а операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті, згідно з вимогами ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, що отримана у встановленому порядку.

За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 543, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові приватного підприємства «Be-Ста» до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання кредитного договору, договору застави майна недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом протягом десяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7