Справа № 2-107/11
УХВАЛА

28 березня 2011 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Славінська Н. Л.

при секретарі Бабина І. Д.,

з участю представника

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ Ѕ частини присадибної земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 28.03.2011 року позивач ОСОБА_2 подав клопотання у формі письмової заяви, про забезпечення позову, в якому зазначив, що предметом позову є земельна ділянка, що знаходиться на вул. Партизанська,8 в с. Слобода-Шаргородська Шаргородського району Вінницької області. У звязку із тим, що відповідачка має намір проводити обробіток вказаної земельної ділянки, що є предметом позову, просить забезпечити його позов цілком накладенням заборони відповідачці на обробіток присадибної земельної ділянки до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, посилаючись на те, що обробіток земельної ділянки ускладнить виконання рішення суду.

Заява ОСОБА_2 підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом із тим, згідно ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданому письмовому клопотанні ОСОБА_2 зазначені вимоги ч.2 ст.151 ЦПК України не дотримані. У поданому клопотанні ОСОБА_2 не зазначає причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов, не обґрунтовує необхідність забезпечення позову, не обґрунтовує необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як заборона проводити обробіток земельної ділянки, а також не зазначає доказів того, що відповідачка має намір обробляти земельну ділянку в цілому.

Посилання ОСОБА_2 на те, що обробіток земельної ділянки ускладнить виконання рішення суду у даній справі, не обґрунтоване будь-якими доказами.

Крім того, позивач звернувся до суду із позовом про виділ йому Ѕ частини присадибної земельної ділянки, що знаходиться на вул. Партизанська, 8 в с. Слобода-Шаргородська, а решта Ѕ земельної ділянки, відповідно до позову, належить відповідачці. Проте, в заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 просить заборонити обробіток всієї земельної ділянки, що виходить за межі заявлених позовних вимог.

Також, в заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 не зазначає, які саме дії слід заборонити вчиняти відповідачці, тобто, що саме включає, на його думку, обробіток земельної ділянки.

Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_2 позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали суду.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові. Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: