АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М.,Прозорової М.Л.,

при секретарі: Бецман І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2010 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про виключення майна з акту опису й арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2010 року в порядку забезпечення вказаної позовної заяви ОСОБА_2 зупинено стягнення за виконавчим листом №2-4486, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2741778,71 грн. та заборонено Жовтневому відділу держаної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції здійснювати виконавчі дії щодо примусового стягнення коштів за рахунок нерухомого майна, що розташоване по пр. Гагаріна, 14а в м. Дніпропетровську, яке належить на праві власності ОСОБА_2, на користь стягувача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права Жовтневий відділ держаної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області просить скасувати ухвалу суду.

Розглянувши справу, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасування з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами про виключення з акту опису й арешту від 15.10.2010 року домоволодіння по пр. Гагаріна, 14а в м. Дніпропетровську, посилаючись на те, що це домоволодіння належить на праві спільної часткової власності йому та його дружині ОСОБА_5, для якої воно є єдиним місцем проживання, а тому це майно було незаконно включено до акту опису й арешту, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення його позову шляхом зупинення стягнення з нього на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2741778,71 грн. за виконавчим листом та заборони відділу держаної виконавчої служби здійснювати виконавчі дії щодо примусового стягнення коштів за рахунок цього майна.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. А відповідно до ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Між тим, при вирішення питання щодо забезпечення зазначеного позову таким шляхом суд вищеназвані норми закону, роз'яснення Верховного Суду України та обставини заявлених вимог залишив без уваги та не врахував, що сама дружина позивача - ОСОБА_5, на порушення законних прав якої посилається позивач у своєму позові, з таким позовом до суду не зверталася та своєї заяви про забезпечення позову на подавала, а чим були порушенні законні права позивача ОСОБА_2 описом та арештом його майна на виконання рішення суду про стягнення з нього на користь інших осіб боргу в сумі 2741778,71 грн. в його позові та заяві про забезпечення позову не наведено та при цьому не вказано, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його позовом при невжитті таких заходів забезпечення позову.

За таких обставин, відсутні законні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення його позову таким шляхом, а тому ухвалу судді, як постановлену з порушенням норм процесуального права, слід скасувати та в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2010 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: