АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-7612/11 Головуючий у 1 й інстанції - Кір*як А.В.
Категорія 40 Доповідач - Каратаєва Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

Суддів Михайловської С.Ю., Чубукова О.П.

При секретарі Куць О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, -

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 січня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вселення задоволені.

Вселено ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення відмовлено (а.с.260-263).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового, яким ОСОБА_3А відмовити у задоволені позову, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2007 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про вселення до квартири АДРЕСА_2, посилаючись на те, що через недоброзичливі стосунки з колишнім чоловіком ОСОБА_1, вона вимушена була забрати особисті речі та з донькою піти жити на квартиру. ОСОБА_1 змінив замки на дверях, через що вона не може користуватися квартирою.

07 грудня 2007 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою та просили визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на житло з підстав, передбачених ст.71, 107 ЖК України, посилаючись при цьому не те, що остання добровільно, забравши особисті речі, 22 червня 2007 р. виїхала мешкати за іншою адресою.

Таким чином, дослідженню у суді підлягають обставини та правовідносини, що виникли між сторонами на час звернення до суду з позовом, а саме на жовтень 2007 р.

Надані сторонами документи, які були досліджені судом першої інстанції, а також пояснення свідків свідчать про те, що спочатку 2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникли недоброзичливі стосунки, внаслідок чого 23 травня 2006 р. шлюб між ними було розірвано. На цей час позивачка ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала з відповідачами АДРЕСА_3, в якості члена сімї. В зазначеній квартирі вона зареєстрована по цей час. Внаслідок погіршення стосунків, ОСОБА_3, разом із двома дочками, у червні 2007 р. вимушена була піти із спірної квартири та зняти собі квартиру за адресою АДРЕСА_4. Після того, як ОСОБА_3, пішла із спірної квартири, 30.07.2007 р. ОСОБА_1 змінив на вхідних дверях замки, внаслідок чого позивачка втратила можливість потрапляти до квартири.

Вказані обставини найшли своє повне підтвердження в судовому засіданні та доводяться висновком Дніпровського РВ міліції м. Дніпродзержинська від 11.08.2007 р. про перешкоди проживання ОСОБА_3 в спірній квартирі з боку ОСОБА_5 (т.1, а.с.9), заявою ОСОБА_3 до Дніпровського РВ міліції м. Дніпродзержинська, від 07.08.2007 р. та 29.09.2007 р. з приводу перешкод в проживанні в квартирі ( т.1, а.с.72, 83), постановою про відмову у порушенні кримінальної справи з цього приводу від 22.09.2007 р. (т.1, а.с.73), постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.11.2007 р. (т.2, а.с.40), довідкою Дніпродзержинського СМЕ від 16.03.2006 р. про наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та епікризом (т.1, а.с.74, 76), поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідачів ОСОБА_5 та акти про відсутність ОСОБА_3 у спірній квартирі та пояснення свідків з цього приводу, оскільки ці докази свідчать лише про відсутність позивачки, а не про причини її відсутності.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 не втратила зацікавленість в спірній квартирі, що підтверджується її заявами про перешкоди в проживання, довідкою про сплату за комунальні послуги до листопада 2007 р. (т.1, а.с.75), також відповідачами у відповідності до ст. 10, 60 ЦПК не доведено, що вона має інше постійне місце проживання.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що відповідачка не проживала у спірній квартирі з поважних причин та не втратила до неї інтерес, що є підставою для задоволення її позовних вимог та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання її такою, що втратила право на проживання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді