_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1919/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2011 року,Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від спадкування, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті її батька. При цьому позивач посилається на те, що 07.10.2009 року помер її хрещений батько ОСОБА_3, позивач вважає, що відповідачка, яка була рідною донькою ОСОБА_3, повинна бути усунена від права на спадкування за законом, в з*язку з тим, що не надавала ніякої допомоги своєму батькові під час його хвороби, не підтримувала його ні морально, ні матеріально, а навпаки своєю поведінкою змушувала переносити душевні страждання.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення, та просять відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 07 жовтня 2009 року помер ОСОБА_3 /свідоцтво про смерть видане Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції 10.11.2009 року, актовий запис № 1479/.

За життя, 15 вересня 2009 року, ОСОБА_3 було складено заповіт на користь ОСОБА_1, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 /15.09.2009 року заповіт посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №357/.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був хрещеним батьком позивачки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про хрещення /а.с. 11/. Згідно довідки Органу самоорганізації населення 10 станція Великого Фонтану у м. Одесі№711 від 31.10.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 по день смерті проживав з хрещеницею ОСОБА_1, вони вели спільне господарство /а.с. 9/.

Крім того, позивачем доведено, що саме нею було організовано поховання ОСОБА_3, після його смерті поминальний обід, що підтверджується договорами-замовленнями на організацію та проведення поховання від 09.10.2009 року та квитанціями /а.с.8, 26-29/.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3, між ним та його донькою ОСОБА_2 склалися тяжкі неприязні відносини, про що свідчать покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також показами самої відповідачки та її представника, крім того це підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що між ОСОБА_3, його дружиною та відповідачкою ОСОБА_2 існували неприязнені відносини, вони весь час перебували в судових справах відносно поділу майна, визначення порядку користування майном, визнання правочинів недійсними, де предметом справи був будинок №3 по Другому пров. Шишкіна в м. Одесі.

В результаті вказаних дій зазначений будинок був поділений між ОСОБА_3 та його дружиною, потім дружина свою частку відчужила дочці відповідачці по справі ОСОБА_2, а сама примирилась з ОСОБА_3 та проживала в належній йому частці будинку. Відповідачка по справі ОСОБА_2 в подальшому провела відчуження своєї частки, що вбачається з договору купівлі-продажу частини житлового будинку /а.с.83/.

На день смерті спадкодавця йому належала Ѕ частина будинку №3 по Другому пров. Шишкіна в м. Одесі, яку він заповів позивачу по справі ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитані у судовому засіданні, підтвердили той факт, що ОСОБА_3 був складений заповіт на ім*я хрещениці ОСОБА_1, яка проживала разом з ним, допомагала йому, доглядала в той час коли він був в безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу, купувала ліки, вела з ним спільне господарство, з рідною донькою ОСОБА_2 спадкодавець був у поганих стосунках, донька до нього не приїжджала і не допомагала.

Відповідач на підтвердження заперечень просила допитати свідків, в тому числі і свідка ОСОБА_7, санітарку лікарні, яка підтвердила, що ОСОБА_3 не бажав бачити доньку ОСОБА_2, тому вона платила ОСОБА_7 гроші, щоб остання годувала ОСОБА_3 та надавала іншу допомогу.

Однак, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_7, вказані покази спростовані допитаною в якості свідка лікарем лікарні ОСОБА_6, яка проводила лікування ОСОБА_3 Крім того судом встановлено, що ОСОБА_7 працювала раз в три дні, що не дає змоги годувати хворого кожний день та надавати йому необхідну допомогу. Свідок ОСОБА_6 вказала, що за весь час лікування ОСОБА_3 його дочка до неї, як лікаря, не зверталась, станом здоров*я батька не цікавилась.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно медичної довідки КУ Міська лікарня №8вих. №1177 від 26.08.2010 року слідує, що ОСОБА_3 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в ІІ-му терапевтичному відділенні КУ ГБ №8в період з 10.09.2009 року по 25.09.2009 року з діагнозом: Диффузний кардіосклероз. Фібріляція передсердій, постійна форма, нормо систолічний варіант. Гіпертонічна хвороба ІІ стадія. Гіпертензивне серце. СН ІІ Б, ФК ІІІ-ІV. Цирроз печені. Хронічний б/к холецистит, хронічний панкреатит. Кіста лівої нирки. Вторична нормохромна анемія. Загальний стан хворого за період перебування розцінювалося як середньої тяжкості /а.с. 96/.

За таких обставин судом встановлено, що ОСОБА_3 був дуже хворий та потребував догляду та допомоги, яку йому надавала його хрещениця ОСОБА_1 Це також підтвердили, допитані у судовому засіданні свідки.

Відповідно до ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 202 СК України, ст. ст. 1223, 1224 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, який помер 07 жовтня 2009 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя : Васильків О. В.