Дата документу: 19.12.2011
Справа № 2-756/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Катрушенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард-Інвест, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Авангард-Інвест про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи, позивачем подано уточнену заяву (а.с.55).

Ухвалою суду від 23.05.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2

У позовній заяві, вказує , що 05.08.2010 року його було прийнято на роботу до ТОВ Авангард-Інвестна посаду водія. Наказом директора ТОВ Авангард-Інвествід 30.09.2010 року №71-К його було звільнено з посади водія на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул. Позивач вважає своє звільнення незаконним та безпідставним з наступних підстав.

29.09.2010 року він зявився на роботу о 8-00 годині. Від механіка ТОВ Авангард-Інвествін отримав завдання на цей робочий день: здійснити поїздку на службовому вантажному автомобілі FAW, реєстраційний номер НОМЕР_1, до ВАТ Запоріжвогнетривза адресою м. Запоріжжя, вул. Північне шосе,1, з метою доставки вугілля, а потім поїхати до м. Дніпропетровська, де придбати дрова і відвезти їх до с. Башмачка Дніпропетровської області, де їх вивантажити. Крім того, від механіка він отримав документи, необхідні для виконання вказаних завдань, а також гроші в сумі 450 грн. для придбання дров. Приблизно о 10-00 год. він прибув на територію ВАТ Запоріжвогнетрив, де перебував до 12-00 год.. Після цього він заїхав на заправку, а потів повернувся до офісу ТОВ Авангард-Інвестза адресою м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, 4/40, де віддав документи про вивантаження вугілля на ВАТ Запоріжвогнетриві о 13-00 год. виїхав до м. Дніпропетровськ. До м. Дніпропетровськ він прибув приблизно о 15-20 год., де у підприємця ОСОБА_3 придбав дрова, що підтверджується копією чека від 29.09.2010 року і після цього вирушив до с. Башмачка, куди прибув приблизно о 16-20 год.. Після розвантаження дров він поїхав до м. Запоріжжя. Виконавши всі отримані на день завдання, після завершення роботи, він приблизно о 18-00 год. поставив автомобіль на стоянку, яка належить ТОВ Авангард-Інвесті знаходиться на території сел. Леваневського у м. Запоріжжя.

Таким чином, 29.09.2010 року, він протягом всього робочого дня з 08-00 до 18-10 год. належним чином виконував свої трудові обовязки і роботу не залишав.

30.10.2010 року, прийшовши на роботу, він дізнався, що наказом директора Авангард-Інвествід 30.09.2010 року, його було звільнено за прогул.

30.10.2010 року він знаходився на лікарняному. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.149 КЗпП України від нього жодних пояснень ніхто не вимагав і навіть не повідомляв про те, що адміністрацією ТОВ Авангард-Інвестрозглядається питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В звязку з викладеним, позивач вважає, що його звільнення є незаконним, і він має бути поновленим на роботі у ТОВ Авангард-Інвестна посаді водія.

Крім того, безпідставне та несправедливе звільнення з роботу за прогул, завдало йому значних моральних страждань.

До звільнення з роботи він мав трудовий стаж більше 35 років і жодного разу за весь період роботи до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались. Також, під час лікування в стаціонарному відділенні, у нього був виявлений цукровий діабет. Одна з причин захворювання є стреси та нервові зриви. Нервові зриви були не тільки в день його звільнення, а під час праці у відповідача. Його змушували неодноразово порушувати правила дорожнього руху, безпеку руху. Також змушували перевозити вантаж який перевищував вантажопідйомність автомобіля в три рази, їздити на пошкоджених шинах , що загрожувало безпеці його життя та навколишньому середовищу.

Він раптово та несподівано втратив джерело доходу, у звязку з чим він та його сімя опинилися у скрутному становищі. Оскільки із наявним записом про звільнення за прогулта діагнозом цукровий діабет, знайти нову роботу майже не можливо, подальша організація життя вимагає від нього значних додаткових зусиль.

Спричинену моральну шкоду він оцінює у 20 000 грн..

На підставі викладеного позивач просить: поновити його на посаді водія у ТОВ Авангард-Інвест; стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу із розрахунку 40,90 грн. за один робочий день за період з 01.10 2010 року по день поновлення на роботі, а також моральну шкоду в розмірі 20 000 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ТОВ Авангард-Інвестта третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_4 позов не визнала. Вважає позов необґрунтованим і недоведеними, оскільки звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог діючого законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити. (письмові заперечення залучені до матеріалів справи).

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2010 року позивача було прийнято на роботу до ТОВ Авангард-Інвестна посаду водія. Наказом директора ТОВ Авангард-Інвествід 30.09.2010 року №71-К позивача було звільнено з посади водія на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул.

Згідно ст.40 ч.1 п.4, ч.3 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Як вбачається з матеріалів справи в день звільнення 30.09.2010 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АВА №303933 виданого КУ Центральна лікарня Орджонікідзевського району(а.с.8), тобто при звільненні позивача було порушено вимоги ч.3 ст.40 КЗпП України.

Крім того, відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідачем надано Акт №1 складений працівниками ТОВ Авангард-Інвест29.09.2010 року, згідно якого водій ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень з проводу відсутності на робочому місці 29.09.2010 року.

Згідно ст.58 ч.ч.1,2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що від нього жодних пояснень ніхто не вимагав і навіть не повідомляв про те, що адміністрацією ТОВ Авангард-Інвестрозглядається питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Відповідачем в свою чергу на заявлялося клопотання про допит осіб, в присутності яких було складено Акт №1 від 29.09.2010 року.

Суд вважає, що сам по собі Акт про відмову від дачі письмового пояснення, не може безспірно свідчити про виконання відповідачем вимог ст.149 КЗпП України.

В звязку з викладеним, суд вважає, що позивача було звільнено без законної підстави, тому у відповідності до ст.235 КЗпП України, його необхідно поновити на посаді водія ТОВ Авангард-Інвестз 30.09.2010 року.

Згідно ст.235 ч.2 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не звини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про випалу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з довідки ТОВ Авангард-Інвест від 14.10.2010 року №1096 за час роботи ОСОБА_1 з 05.08.2010 року по 30.09.2010 року, його заробітна плата склала: у серпні 2010 року 774 грн.; у вересні 2010 року 984 грн. ( у тому числі компенсація за невикористану відпустку 122,08 грн.) (а.с.10).

Відповідно до п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно чинного законодавства враховуються, в тому числі одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Відповідно до абз. 3 п.2 вищезазначеного Порядку працівникам, які працювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у серпні 2010 року склала 18 днів, у вересні 2010 року 22 дні, а всього 40 робочих днів.

Середньоденний заробіток складав 40,90 грн. ((744,00 грн. + 891,95 грн.) / 40 робочих днів).

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.10.2010 року по 19.12.2011 року складає 12 760, 80 грн. (40,90 х 312 робочих днів).

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки, позивачем не надано жодного доказу, якій би свідчив, про спричинення відповідачем моральної шкоди.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 127,60 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 235 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді водія Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард Інвестз 30 вересня 2010 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард-Інвестна користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 жовтня 2010 року по 19 грудня 2010 року в розмірі 12 760 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 899 (вісімсот девяносто девять) гривень 80 копійок допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард-Інвестсудовий збір в розмірі 127 (сто двадцять сім) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Воробйов