Справа № 2-426/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Діденко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Каховської міської ради Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

Позивач звернулася із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі- продажу недійсним.

Вимоги мотивовано тим, що 19 вересня 1991 року між Каховською міською радою (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений довір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. На день купівлі- продажі в цій квартирі, окрім покупця, були прописані та проживали його діти - ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_1 Позивач вказала, що своєї згоди на викуп даної квартири не надавала, про існування спірної угоди дізналася в листопаді 2010 року. За вказаних обставин та оскільки договір купівлі-продажу порушує права ОСОБА_1, позивач вважала спірний правочин таким, що не відповідає вимогам ст. 48 ЦК України 1963 року.

В судовому засіданні позивач на задоволенні вимог наполягала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на дотримання вимог чинного законодавства сторонами договору при відчуженні квартири.

В судовому засіданні представник Каховської міської ради проти задоволення позову заперечував, визнавши відсутність доказового підтвердження надання ОСОБА_1 згоди на укладення між відповідачами спірного договору.

Вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що у 1981 році ОСОБА_2 та члени його сімї (в їх числі й позивач), на підставі ордеру вселилися в квартиру АДРЕСА_1. Дана обставина визнана сторонами.

Відповідно до довідки, виданої КП «Наш дім» 24 листопада 2010 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 13 березня 1981 року перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б № 182АДРЕСА_2 (а.с. 4).

Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 19 березня 1991 року № 98 затверджено оціночний акт чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 та надано дозвіл на продаж цієї нерухомості ОСОБА_2, що підтверджується архівним витягом (а.с. 19).

19 вересня 1991 року між Каховською міською радою (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. Дана угода того ж дня посвідчена державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 2200 (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що позивач, після повноліття, в квартирі не проживала у звязку із неможливістю сумісного проживання із батьком та його новою родиною. Намірів позбавити себе житла не мала, тому, напевне, згоди на викуп квартири батьком не надавала. Про існування спірного договору позивач дізналася в листопаді 2010 року, коли батько звернувся до суду із вимогами про зняття її з реєстраційного обліку місця проживання за адресою цієї квартири.

Згідно ч. 1 п. 1 Положення про продаж громадянам в особисту власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 19 травня 1989 року № 142 (далі Положення), виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів мають право продавати громадянам в особисту власність займані ними квартири в будинках, а також незаселені квартири в будинках, що підлягають реконструкції або капітальному ремонту. При цьому предметом договору купівлі-продажу може бути окрема квартира або одноквартирний жилий будинок, крім непридатних для проживання.

Громадянин, який бажає придбати в особисту власність займану квартиру (будинок), відповідно до п. 9 Положення, подає заяву за місцем проживання до виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

До заяви додається письмова згода членів сімї, проживаючих разом з ним, на придбання квартири (будинку) у його особисту власність і довідка з місця проживання про склад сімї та прописку.

Для визначення вартості квартир (будинків), що продаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, підприємствами, обєднаннями, організаціями, як зазначено у ч. 1, ч. З п. 11 Положення, утворюються оціночні комісії.

Рішення оціночної комісії оформляється актом, затвердженим відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, керівником підприємства, обєднання, організації, органом громадської організації.

На підставі наведених вище документів, згідно п. 14 Положення, рішення про продаж в особисту власність громадян квартир (будинків), що входять до житлового фонду місцевих Рад народних депутатів, приймають виконавчий комітет районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питання продажу квартири (будинку) може бути оскаржене до виконавчого комітету вищестоящої Ради.

Купівля - продаж квартир (будинку) оформляється договором, який, відповідно до вимог п. 15 Положення, повинен бути нотаріально засвідчений.

Громадяни, які уклали договір купівлі-продажу квартири (будинку), згідно п. 18 Положення, набувають права власності на квартиру (будинок) з моменту укладення договору. Зазначені громадяни мають право володіти коригуватися і розпоряджатися квартирою (будинком) в межах установлених закойом.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На сторони покладається обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень - ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оскільки дані про час, коли позивач дізналася про існування спірного договору, в судовому засіданні не спростовані, вбачає, що ОСОБА_1 строк звернення до суду із цим позовом не пропустила.

Суд вважає, що вирішенням питання щодо законності рішення виконавчого комітету від 19 березня 1991 року № 98 він вийде за межі заявлених вимог, вирішить питання про права сторін (вимоги про захист яких у передбаченому законом порядку заявлені не були), чим порушить принцип диспозитивності судочинства.

На даний час рішення виконавчого комітету, на підставі якого між відповідачами укладений договір купівлі-продажу квартири, незаконним не визнане та не скасоване. Наведене свідчить, що договір купівлі-продажу спірної квартири було укладено у встановленому законом порядку. При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири та його реєстрації продавцем були надані всі необхідні документи для укладання такої угоди.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 48, 58, 60, 71, 76 ЦК України 1963 року, Положенням про продаж громадянам в особисту власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних

спілок від 19 травня 1989 року № 142 ст.ст. З - 11, 57 - 61, 212 - 215, 223 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Каховської міської ради Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т. А. Марків