справа №2-о-13/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Брага А.В.,

при секретарі Авраменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, факту смерті особи в певний час

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2010 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищезазначеною заявою окремого провадження. В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 в своїй заяви послалась на те, що її мати ОСОБА_2 після тривалої хвороби та лікування померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що засвідчує довідка швидкої допомоги, викликаної заявником в день смерті ОСОБА_2 . 04 червня 2007 року ОСОБА_2 була похована, а 08 червня 2007 року заявник звернулась до Жовтневого відділу РАЦС для отримання свідоцтва про смерть матері. У видачі даного свідоцтва заявнику було відмовлено через неподання ОСОБА_1 до органу РАЦС необхідних документів, зокрема лікарського свідоцтва про смерть матері. Посилаючись на неможливість отримання даного лікарського свідоцтва, а отже і отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 для подальшого прийняття спадщини після неї та зняття померлої з реєстрації з квартири, де проживає заявник, ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою окремого провадження, в якій просить суд встановити факт смерті своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В останнє судове засідання заявник не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

В зв`язку із викладеним суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із копій витягів з історії хвороби від 29 червня 2006 року №2475/1559 та за №1158/670, ОСОБА_2 з 13 вересня 2006 року до 29 вересня 2006 року та з 23 квітня 2007 року по 07 травня 2007 року знаходилась на лікуванні в міській клінічній лікарні №10 з діагнозом цироз печінки.

03 червня 2007 року лікарем клінічного об`єднання швидкої медичної допомоги констатована смерть ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перепелиця Лазовського району Республіки Молдова. Викладене підтверджується копією довідки №102 КО швидкої медичної допомоги від 04 червня 2007 року, листом головного лікаря КО швидкої медичної допомоги від 07 серпня 2010 року, копією паспорту ОСОБА_2 .

При цьому, як встановлено судом та підтверджується копією листа прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська від 27 серпня 2010 року, заявником в день смерті ОСОБА_2 не викликався лікар, що лікував останню, для огляду померлої та подальшого складення лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о). Розтин померлої патологоанатомом також не проводився.

Також судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 до її смерті була квартира АДРЕСА_1 , в якій померла проживала та була зареєстрована разом із дочкою ОСОБА_1 та онукою ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , копією паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також копіями довідок про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15 жовтня 2010 року та від 07 грудня 2010 року.

Звернення заявника до суду із даною заявою про встановлення факту смерті обумовлено бажанням прийняти спадщину після смерті свої матері ОСОБА_2 , а також необхідністю зняття померлої з реєстрації місця проживання в кв. АДРЕСА_1 .

Встановлення судом факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті особи в певний час, врегульоване положеннями Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими Наказом Мінюсту України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (Далі Правила), Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року №545 (Далі Інструкція).

Так, відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.234 ч.2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Нормою ст.256 ЦПК України закріплено перелік таких юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Розділу ІІІ підрозділу 5 Правил визначено, що державна реєстрація смерті в досудовому порядку проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Даним документом є лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о).

Відповідно до п.2.2 Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що при раптовій смерті осіб, які не перебували під медичним наглядом, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину.

Згідно п.2.4 Інструкції забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що мати заявника ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перепелиця Лазовського району Республіки Молдова та проживала в АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, оскільки 03 червня 2007 року заявником не викликався лікар медичного закладу, що лікував померлу, і даний лікар не оглядав труп померлої, а також у зв`язку із тим, що розтин померлої не робився, реєстрація органом РАЦС факту смерті ОСОБА_2 за відсутності рішення суду щодо встановлення даного факту є неможливою. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Підрозділом 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими Наказом Мінюсту України від 18 жовтня 2000 року №52/5, п.2.2, 2.3, 2.4 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року №545, ст.ст.3, 11, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, факту смерті особи в певний час задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перепелиця Лазовського району Республіки Молдова, зареєстрована та мешкала в АДРЕСА_2 , 03 червня 2007 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Брага