Справа № 1407/2-421/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді ЛузанЛ.В., при секретарі судового засідання - Боброві А.М.,

за участю: позивача- Пасічник В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 03.09.2006 року в м. Вознесенськ Миколаївської області померла його мати - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0018, та земельної ділянки, площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0019, які розташовані в межах території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-МК № 039695, виданого Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 95.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_2О,, який у передбаченому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Але при зверненні до державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову, оскільки, Державний акт на право власності на землю, виданий Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року за формою не відповідає вимогам законодавства.

Посилаючись на неможливість оформлення в своїх спадкових правах, ОСОБА_2С просив позов задовольнити, визнавши за ним право власності в порядку спадкування на вищевказані земельні ділянки, загальною площею 13,80 га.

Ухвалами суду від 14.02.2011 року до участі в справі залучено Тімірязєвську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області в якості відповідача та відділ Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3О, ОСОБА_4, представник Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, в зяві на адресу суду просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета - Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином Про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-МК № 039695, виданого Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 23.02.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 95, ОСОБА_5 належали: земельна ділянка, площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0018, та земельна ділянка,

площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0019, які розташовані в межах території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

03.09.2006 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ФП № 029434, виданим Тімірязєвською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного нерухомого майна. Заповіт на випадок смерті ОСОБА_5 не складала. Спадкоємцем за законом після її смерті є позивач ОСОБА_2, який в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини. Інших осіб, які прийняли спадщину, судом не виявлено.

Але, в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки позивачу було відмовлено, оскільки, Державний акт на право приватної власності на землю від 23.02.2001 року виданий в порушення «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затв. Наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року за № 43, так як містить зазначення двох земельних ділянок замість однієї.

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Таким чином, на підставі викладеного. та, враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення з відповідними вимогами до суду, а обраний ним спосіб захисту порушених прав, згідно ст. 16 ЦК України, є вірним, отже, може бути застосований судом, тому за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 на земельні ділянки.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом ¦ задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0018, та земельну ділянку, площею 6,90 га, кадастровий номер :02:000:0019, які розташовані в межах території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.09.2006 року в м, Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суд . Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.В.Лузан