Справа №4-с-1/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі судді Макаровець А.М.

за участю секретаря Сергієнко Ж.М.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Єфіменко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» про визнання незаконними дії державного виконавця державної виконавчої служби Кролевецького районного управляння юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови про арешт коштів боржника,-

установив:

заявник звернувся до суду з зазначеною скаргою і просить:

-визнати незаконними дії державного виконавця державної виконавчої служби Кролевецького районного управляння юстиції ОСОБА_2 по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2011 року, виконавче провадження № 18968285;

-постанову про арешт коштів боржника від 20.01.2011 року, виконавче провадження № 18968285 Відділу Державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції, затвердженої начальником Відділу Державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції скасувати.

Свої вимоги ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» мотивує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, тому має бути скасована з наступних підстав:

1.ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч.2 ст. 50 та ч.1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктом 5.1.3. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» не передбачено накладення арешту на кошти, що находять до каси банку або його відділення (в даному випадку боржника), як зазначено було в постанові ВДВС Кролевецького РУЮ;

2.в порушення норм ч.8 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5.1.4. «інструкції «Про проведення виконавчих дій» накладений арешт на кошти (150000 грн.) значно перевищує розмір боргу за виконавчим документом по справі № 2-18/10 (47000 грн.);

3.постанова складена з порушенням вимог Додатку 36 до пункту 5.1.3. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», оскільки:

-не зазначено прізвище, ім"я та по-батькові державного виконавця, який виніс постанову;

-не вірно вказано найменування боржника (ЗАТ КБ «Надра»);

-не зазначені обставини, визначені в ст. 50 Закону України «Про виконавче провадженя» щодо невиконання документа в установлений державним виконавцем строк, наявність інформації про рахунки боржника в банку та джерело отримання такої інформації;

-відсутні посилання на рахунки на які накладено арешт;

-в резулятивній частині постанови боржником зазначені дві різні особи ВАТ КБ «Надра» м. Київ та ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 19 філії ЗАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» м. Кролевець.;

4.відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» не є юридичною особою, тому не може бути боржником за виконавчим провадження;

5.накладення арешту на готівкові кошти, що надходять до каси відділення банку є порушенням прав третіх осіб - клієнтів банку, оскільки здійснені ними платежі банк зобов'язаний перерахувати за призначенням. Тому державний виконавець не мав права накладати арешт на кошти які не належать банку.

Державний виконавець Єфіменко О.Г. під час розгляду скарги пояснила, що в її діях відсутні порушеня ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч.2 ст. 50 та ч.1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 5.1.3. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», оскільки вона саме на виконання рішення суду проводила арешт коштів які безпосередньо знаходились у банку, а не на його рахунку. Арешт на грошові кошти проводився нею саме на підставі ст.ст. 5, 50 Закону України «Про виконавче провадження», якими їй як державному виконавцю дозволяється на виконання рішення суду про стягнення коштів накладати арешт на грошові кошти боржника, до складу яких також можуть входити і грошові кошти, які знаходяться на рахунках. При цьому, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертаються на кошти боржника в гривнях. Готівкові кошти виявлені у боржника, вилучаються. А винесення постанови на арешт коштів відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» можливе і на кошти які знаходяться на зберіганні в банках.

Крім цього, нею також не було допущено порушення норм ч.8 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5.1.4. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» накладений арешт на кошти (150000 грн.), оскільки вона діяла на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт в межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження. Дане виконавче провадження є зведеним.

Порушенням вимог Додатку 36 до пункту Інструкції «Про проведення виконавчих дій» нею також не допущено, оскільки бланк постанови на якому вона винесла оскаржувану постанову офіційно введений до єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Інформацію про наявність рахунків боржника та джерело отримання такої інформації вона не зазначала оскільки накладала арешт не на рахунок боржника на готівкові кошти які в нього зберігались.

Не вірно зазначене найменування боржника (ЗАТ КБ «Надра») усунуте постановою про виправлення описки.

З'ясувавши обставини, що стосуються скарги, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів наданого зведеного виконавчого провадження боржником за яким є ВАТ КБ «Надра» в особі відділення №19 філії ЗАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина» на загальну суму близько 161000 грн. на виконанні у державного виконавця Єфіменко О.Г. перебуває і виконавчий лист № 2-18/10 від 26.01.2010 року про стягнення строкового банківського вкладу в сумі 47000 грн. на користь ОСОБА_3 з боржника ВАТ КБ «Надра» в особі відділення №19 філії ЗАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина». Зазначені обставини вбачаються з копії постанов про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження (а.с.)

Згідно постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2011 року (а.с. 4 ) на виконання рішення суду накладено арешт на кошти у межах суми 150000 грн., що належать боржнику та надходять до каси боржника ВАТ КБ «Надра».

З підстав зазначених у скарзі Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» просить скасувати зазначену постанову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представника банку та державного виконавця, суд прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до абзацу сьомого частини третьої статті 5 державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч.3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» готівкові кошти виявлені у боржника, вилучаються.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» готівка в національній та іноземній валюті, яка знаходиться в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем.

Зі змісту ст. 55 «Арешт та вилучення майна боржника» Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що до майна боржника фактично включається, як безпосередньо саме майно так і кошти які перебувають на рахунках чи на зберіганні в інших банках.

Тому, дії державного виконавця в частині накладення арешту на майно ( в даному випадку грошові кошти) що знаходять в відділенні №19, яке є структурним підрозділом відповідача ВАТ КБ «Надра» не суперечать положенням Стаття 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при наявності судового рішення щодо стягнення коштів з боржника.

В даному випадку відповідно до повноважень державного виконавця зазначених у ст.ст. 5,50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем проводився арешт саме готівкових коштів, які знаходяться у боржника.

При цьому, скаржником не зазначено, яким саме нормативним актом забороняється проводити стягнення готівкових коштів з каси боржника - юридичної особи, при наявності рішення суду про стягнення коштів.

Крім цього, у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт в межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження. А оскільки дане виконавче провадження є зведеним, дії державного виконавця в частині накладення арешту на кошти в межах зведеного провадження в сумі 150000 грн. є обґрунтованими (при наявності зведено провадження на суму близько 161 000 грн.), що вбачається також з матеріалів виконавчого провадження наданих державним виконавцем.

При цьому, судом враховується пояснення державного виконавця про те, що фактично відсутня технічна можливість при винесенні постанови про накладення арешту на кошти боржника через ЄДРВП вносити до реквізитів такої постанови по виконанню зведеного провадження всі рішення суду, що включені до зведеного виконавчого провадження. Фактично така інформації може бути внесена, однак з урахуванням особливостей вказаної програми в державному реєстрі відображається лише номер першого об'єднаного виконавчого провадження. У зв'язку з чим постанова винесена щодо виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в межах суми всього зведеного виконавчого провадження.

Зазначені обставини також вбачаються і з довідки наданої в.о. начальника відділу державної виконавчої служби № 296 від 03.02.2011 року (а.с. )

Зміст Додатку 36 до пункту 5.1.3. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» не спростовує прав державного виконавця на вчинення ним дій передбачених нормативним актом, який має вищу юридичну силу, а саме ст.ст. 5,50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині проведення арешту саме готівкових коштів на законних підставах.

Інші посилання скаржника як на підставу скасування зазначеної постанови також спростовуються наступним:

-прізвище, ім'я та по-батькові державного виконавця, який виніс постанову зазначено в кінці постанови і дії саме цього виконавця оскаржуються;

-не вірно зазначене найменування боржника (ЗАТ КБ «Надра») усунуте постановою про виправлення описки (а.с. );

-як вбачається з пояснень державного виконавця, в постанові не зазначені обставини, визначені в ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» щодо невиконання документа в установлений державним виконавцем строк, наявність інформації про рахунки боржника в банку та джерело отримання такої інформації, оскільки арешт накладався не на рахунки а безпосередньо на готівкові кошти, у зв'язку з чим зазначення цієї інформації не є обов'язковим;

-відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» дійсно не є юридичною особою, тому і не є боржником за виконавчим провадження. Боржником згідно рішення суду та змісту оскаржуваної постанови є саме ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина», оскільки всі кошти та майно, яке знаходиться у філії № 19 ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» належить саме ВАТ КБ «Надра», яке є юридичною особою;

-вищезазначеними нормативними актами не передбачено заборони щодо стягнення готівкових коштів які є в наявності у юридичної особи, навпаки відповідно до положень ч.2 ст. 50, ч.3 ст. 50, ч.1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» готівка в національній та іноземній валюті, яка знаходиться в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем.

При цьому, посилання скаржника на те, що накладення арешту на готівкові кошти, що надходять до каси відділення банку, є порушенням прав третіх осіб - клієнтів банку, при винесенні ухвали суд не може прийняти як обгрунтовану підставу для скасування оскаржуваної постанови оскільки:

1.Як вбачається з пояснень представника скаржника ОСОБА_1 до коштів які надходять до каси відділення крім коштів третіх осіб, можуть входити і кошти які належать банку, а саме: комісійні за надання банківських послуг, платежі по кредитам.

2.Як вбачається з пояснень державного виконавця - відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з під арешту.

Таким чином, права третіх осіб можуть бути поновлені і це не є перешкодою для проведення державним виконавцем виконавчих дій з метою належного виконання рішення суду.

3.В другому реченні ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» також зазначено, що звільнення майна та коштів з під арешту здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Однак, враховуючи все вищезазначене, суд прийшов до висновку про те, що відсутні обгрунтовані підстави для задоволення скарги та визнання дій державного виконавця незаконними з підстав зазначених скаржником і скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Отже, витрати (судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок та витрати на ІТЗ розгляду справи в суді в сумі 37 гривень), підлягають стягненню в дохід держави з скаржника, оскільки не були сплачені при подачі скарги.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 5,50,55,59,63, Закону України «Про виконавче провадження» ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст.ст.383 - 389 ЦПК У країни,-

ухвалив:

Відмовити Відкритому акціонерному товариству комерційний банк «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» у задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції ОСОБА_2 та скасування постанови про арешт коштів боржника від 20.01.2011 року, виконавче провадження № 18968285.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі відділення № 19 філії ВАТ КБ «Надра» Сумське Регіональне управління «Слобожанщина» в дохід держави судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 37 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ