Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2- 15/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

17 лютого 2011 року м. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Гембар В.В.

З участю представника: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.10.2009 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в якій позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача - ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", суму в розмірі 8 762,14 грн. як відшкодування шкоди, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", сплачене державне мито в розмірі 87,63 грн. та витрати на інформаційне-технічне Забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн.

Всудовому засіданні представник позивача, - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в газету «Урядовий Кур»єр» від 08 лютого 2011 року за № 23.

Суд, вислухавши представника позивача, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами.

Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права.

Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст 227. Повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що 08.06.2005 року між ОСОБА_4 та Відкритим Акціонерним товариством «Страхова компанія ПЗУ Україна» був укладений договір страхування ранпортних засобів № 021.01522.36, предметом якого є страхування автомобіля «Мітсубіші Лансер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

21.11.2005 року в м. Києві на вул. Спаська вул. Волоська трапилася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Мітсубіші Лансер», д/н АА 1226 АО, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Мерседес», д/н 90040 КЕ, під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до довідки ВДАІ Подільського РУГУ МВС України в м. Києві, по факту дорожньо транспортної пригоди відносно відповідача за порушення ним вимог п. 21.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року були складені адміністративні матеріали і направлені до Подільського районного суду м. Києва для подальшог7о прийняття рішення.

23.11.2005 року до ВАТ «СК»ПЗУ Україна» звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв»язку з дорожньо транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування № 021.01522.36.

17.02.2006 р. позивач на підставі Страхового акту № 021.01522.36.01 від 06.02.2006 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із Рахунку-фактури № 8548-1105 від 22.11.2005р., враховуючи звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 254 від 22.12.2005р., здійснив виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника, в розмірі 8762,14 грн., що підтверджується листом ВАТ "РайффайзенБанкАваль" №43-4-1/227 від 19.01.2009 р.

У відповідності зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (п.1 ст. 1187 ЦК України, відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на , відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 Цивільного кодексу України, що передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, зазначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

26.02.2008 року позивач, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1187 Цивільного Кодексу України, звернувся до відповідача з регресною вимогою № 2065-02/ДППР, в якій запропонував Відповідачу в добровільному (позасудовому) порядку відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, що трапилась з його вини, в розмірі 8 762,14 грн.

02.01.2009 року відповідачу надсилався інформаційний лист про стан регресної справи, в якому позивач повідомляв його про те, що справа буде передача на розгляд до суду, та ще раз пропонував здійснити відшкодування шкоди в досудовому порядку.

Проте ніякої відповіді з боку відповідача не надійшло.

Позивач неодноразово звертався до Подільського районного суду м. Києва із запитами № 378-11/ВРР від В.11.2006р. та № 2066-02/ДППР від 26.02,2008р. про надання копії постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, але суд не надав відповідної копії постанови.

Отже, оскільки в довідці ВДАІ Подільського РУГУ МВС України в м. Києві, зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_2 на якого був складений адміністративний протокол за порушення вимог Правил дорожнього руху України, та враховуючи положення ст..ст. 1188, 1187 ЦК України, обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну в наслідок ДТП, покладається саме на відповідача, -ОСОБА_2.

Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України за регрес ними зобов»язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов»язання, тобто з моменту повної виплати страхового відшкодування, а саме з 17.02.2006 року по 17.02.2009 року.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦК України встановлено, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв»язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 255, 261, 993, 1187 та 1188 ЦК України ст.ст. 3. 4, 6, 27, ч. 4 ст. 61, ст. 109, 118, 119, 120, 137, 151, 152, 215, 218 ЦПК України, ст. 27 Закону України „Про страхування", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з відповідача, - ОСОБА_2 на користь ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» кошти в сумі 8762 грн. 14 коп. як відшкодування шкоди.

Стягнути з відповідача, - ОСОБА_2 на користь ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплаченого державного мита в розмірі 87 грн. 63 коп. та 30 грн. сплачених коштів за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України

Суддя : О.В. Закаблук