Справа № 2-о-69/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді Руденко В.В.,

при секретарі Носенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Територіальна громада в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську Ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що його матір'ю є ОСОБА_2, яка народилася 5 липня 1959 року, її дівоче прізвище «Значенко»було змінене на «Семенкіну»після укладення шлюбу 12 вересня 1981 року, зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦСу м. Дніпропетровська (актовий запис № 1309).

Матері (а на період отримання спадщини «Значенко») належала ? частина від ? частин, які належали її бабусі, ОСОБА_3, а усього 3/8 (або 6/16) частин житлового будинку по вул. Солончаковій № 23 в м. Дніпропетровську.

Ці 3/8 частин житлового будинку його матері належали на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 1984 року, посвідченого 4 Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 1-3292 і зареєстрованого 26 листопада 1984 року в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 433-21.

При цьому в свідоцтві про право на спадщину за заповітом прізвище матері зазначене дівоче «Значенко», а також по батькові невірно вказано «Васильовна».

09 червня 2009 року мати, ОСОБА_2 померла.

Спадщину після смерті матері він прийняв, тому що постійно мешкає за тією ж адресою, що і вона. Інші спадкоємці після смерті матері, її чоловік, а мій батько, ОСОБА_4, та її мати, ОСОБА_5 відмовилися від своєї частки в спадщині на його користь. Коли він звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини, йому було надано запит до БТІ з метою отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. В КП «ДМБТІ»було відмовлено у видачі витягу, тому що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом 3/8 частин житлового будинку № 23 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську невірно зазначене прізвище матері «Значенко», а також по батькові «Васильовна». Для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду.

У судове засідання заявник не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальна громада в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську Ради до судового засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 9 червня 2009 року померла ОСОБА_2, яка являється рідною матірю ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння 3/8 частини домоволодіння № 23 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську.

ОСОБА_1 спадщину у вигляді вищевказаної частини домоволодіння після смерті матері належним чином прийняти немає можливості, із-за помилкового зазначення прізвища та по-батькові матері в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на 3/8 частини житлового будинку № 23 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську, успадкованих після смерті ОСОБА_3, а саме: замість вірного прізвища «Семенкіна»вказано її дівоче прізвище «Значенко»та по-батькові вказано «Васильовна»замість вірного «Василівна».

Відповідно до п. ч. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям та по-батькові , прізвищем, місцем і час народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як встановлено судом, неправильність написання державним нотаріусом прізвища та по-батькові матері заявника ОСОБА_2 в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на 3/8 частини житлового будинку № 23 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську, успадкованих нею після смерті ОСОБА_3 є помилкою, а дане свідоцтва дійсно належить ОСОБА_2, що підтверджується цим же свідоцтвом, свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, 12 вересня 1981 року зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦСу м. Дніпропетровська, актовий запис № 1309, за яким ОСОБА_6 взяла прізвище «Семенкіна».

Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є законними та обґрунтованими, такими, що знайшли своє обєктивне підтвердження у судовому засіданні, тому повинні бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218,256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 9 червня 2009 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 листопада 1984 року на 3/8 частин житлового будинку № 23 по вул. Солончаковій в м. Дніпропетровську, успадкованих нею після смерті ОСОБА_3, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 1-3292 і зареєстрованого 26 листопада 1984 року в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 433-21.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Головуючий Руденко В.В.