АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1522/11 Справа № 22ц-9480/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Козлова С.П.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання» про приєднання до апеляційної скарги на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 червня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа - комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове обєднання» про спонукання до укладення договору на постачання електричної енергії, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про спонукання до укладення договору на постачання електричної енергії. Позивачка вказувала на те, що проживає в кімнаті №84 гуртожитку по пр.Аношкіна,148/1 в м.Дніпродзержинську, який належав раніше Придніпровському хімічному заводу, а з 2005 року знаходиться на балансі управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради. Оплату за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі й за постачання електричної енергії, вона здійснювала по тарифу для мешканців гуртожитків.

В 2009 році набрав чинності Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», що регулює питання забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час проживають у гуртожитках, а тому змінилися їх обовязки та права на отримання житлово-комунальних послуг. Мешканці гуртожитків, як і мешканці багатоквартирних будинків, стали споживачами цих послуг.

Посилаючись на те, що нею було придбано прилад обліку електричної енергії, який встановлено та підключено в квартирі за власні кошти, а відповідач безпідставно відмовляється укласти договір постачання електроенергії та відкрити їй особовий рахунок, позивачка просила зобовзати відповідача укласти з нею договір на постачання електричної енергії в її квартиру.

Ухвалою від 18 квітня 2011 року суд допустив до участі в справі в якості третьої особи комунальне підприємство «Дніпродзержинське житлове обєднання».

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 червня 2011 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права та про ухвалення нового рішення.

В заяві про приєднання до апеляційної скарги третя особа просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Бєлан) в 1985 році у встановленому законом порядку вселилася в гуртожиток, розташований по пр.Аношкіна,148 в м.Дніпродзержинську, який належав Придніпровському хімічному заводу, де спочатку проживала в кімнаті №44-1.

В 1987 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і стала проживати разом з ним в кімнаті №84 того ж гуртожитку, який з 2005 року знаходиться на балансі управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради. Після зміни нумерації кімнат в зазначеному гуртожитку, кімната, в якій проживає подружжя ОСОБА_3, має №4 секція 22 корпус 1.

З 2009 року постачання електричної енергії в даний гуртожиток здійснювалось на підставі договору про постачання електричної енергії №3082, укладеного 20 травня 2009 року між відповідачем та дочірнім підприємством «Ремекспрес» комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання» (а.с.47-51). За умовами цього договору (п.2.3.5.) плату за спожиту електричну енергію здійснює ДП «Ремекспрес» згідно з графіком зняття показів засобів обліку електричної енергії та порядком розрахунків.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з відсутності даних про припинення вказаного договору, відсутності доказів про наявність проектно-технічної документації по зміні схеми електропостачання, а також на те, що позивачка не є власником кімнати №84 в гуртожитку і не надала доказів щодо підстав користування нею.

Проте погодитись повністю з обгрунтованістю таких висновків не можна.

Так з договору найму, укладеного 2 лютого 2011 року між комунальним підприємством «Дніпродзержинське житлове обєднання» та ОСОБА_3 (а.с.116-117) вбачається, що останній є наймачем кімнати №4 секція 22 корпус 1 по пр.Аношкіна,148 в м.Дніпродзержинську, а позивачка членом його сімї.

За умовами цього договору наймодавець зобовязується забезпечувати надання комунальних послуг, в тому числі й послуг електропостачання, а наймач зобовязується у встановлені терміни сплачувати квартирну плату і плату за комунальні послуги та економно використовувати воду, газ, електричну та теплову енергію.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання», вказаний договір не скасовано і не визнано недійсним.

Не зважаючи на це, наймач зазначеної кімнати участі у розгляді даної справи не приймав і його думка, щодо позовних вимог позивачки не зясована.

Крім того, за змістом ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Звертаючись до суду із позовом про спонукання відповідача до укладення договору на постачання електричної енергії, ОСОБА_2 позовні вимоги не обгрунтувала, не зазначила, які саме її права та інтереси порушено у звязку з відмовою відповідача укласти такий договір та не виклала обставини, якими це підтверджено, а тому в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення, підлягає зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та особи, яка приєдналась до неї - комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове обєднання» задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 червня 2011 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: