УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/950/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коростенської районної державної адміністрації, управління Державного комітету з земельних ресурсів у Коростенському районі про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним та скасування розпорядження голови Коростенської районної державної адміністрації,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким: усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою, площею 0.18 га. по пров. Коцюбинського, 18-а в м. Коростені, належною їй на праві приватної власності згідно державного акту серії ЯЛ № 518319 від 14.06.2010 року, з боку ОСОБА_2, шляхом знесення спорудженого ним на цій ділянці житлового будинку та господарських споруд; відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 518319 від 14.06.2010 року та визнання недійсним і скасування розпорядження голови Коростенської районної державної адміністрації № 634 від 24.11.2009 року. Апелянт зазначає, що частина спірної земельної ділянки перебуває у його користуванні з 1996 року, а тому орган державної влади не мав права передавати її частину у власність ОСОБА_3 та, крім того, голова районної державної адміністрації перевищив свої повноваження з питань розподілу земель, віднесених до земель міста.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0.1800 га., що розташована на землях Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.7). Відповідач ОСОБА_2 здійснив самовільне будівництво житлового будинку та господарських споруд, частково зайнявши приватну земельну ділянку позивача. Вказаний факт підтверджується даними, отриманими в ході перевірок Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області та управлінням Держкомзему у Коростенському районі Житомирської області (а.с.8, 9, 10-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_3

Доводи апелянта про те, що ним здійснене будівництво на переданій йому земельній ділянці є безпідставними, оскільки з рішення виконкому Коростенської міської ради від 19.06.1996 року № 159 (а.с.26) вбачається лише те, що ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка на землях Поліської сільської ради розміром 0.10 га. Будь-яких доказів про місце знаходження такої земельної ділянки та її призначення апелянтом не надано. Крім того, рішенням виконкому Коростенської міської ради від 05.03.2008 року № 173 ОСОБА_2 дозволено замовити проектно-кошторисну документацію на будівництво житлового будинку про пров. Коцюбинського, 22 при умові відведення земельної ділянки на сесії міської ради. Представник апелянта пояснив, що рішення компетентним органом з цього питання не приймалося.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції не врахував, що між позивачем і органами державної влади та їх посадовими особами, а саме, головою Коростенської райдержадміністрації, управлінням Держкомзему у Коростенському районі Житомирської області, виник публічний спір, який, згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України та рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 (справа № 1-6/2010), підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині. У решті рішення має залишатися без зміни.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 303, 307, 308, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коростенської районної державної адміністрації, управління Державного комітету з земельних ресурсів у Коростенському районі про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним та скасування розпорядження голови Коростенської районної державної адміністрації скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

У решті рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді