Справа № 2-1044/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" серпня 2011 р.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Гичко М.Г., при секретарі Медяній І.В.,

з участю з участю позивачки ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської райдержадміністрації, Киківської сільської Ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_4 за рахунок земель резервного фонду Киківської сільської Ради с. Кикова Новоград-Волинського району. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її мати ОСОБА_4 була членом колгоспу «Україна», реформованого в пайове КСП «Україна», с. Кикова, Новоград-Волинського району, з 1938 року по день своєї смерті 18 листопада 1996 року, проживала на території Киківської сільської Ради, в т.ч. і на час роздержавлення земель та передачі їх пайовому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна»в колективну власність за Державним актом на право колективної власності на землю, зареєстрованим в установленому порядку 1 листопада 1995 р. Оскільки ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай) в пайовому колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна»01.11.1995 року, однак її помилково не було включено до списку, що додається до акта на право колективної власності на землю. На момент видачі сертифікатів на земельні паї ОСОБА_4 вже не було в живих, а тому їй не було відомо про невключення її до списку членів КСП, що додавався до державного акту, про це не знала і вона сама. Лише в 2011 р. коли власникам земельних паїв були видані державні акти на виділені їм в натурі земельні ділянки, їй стало відомо про допущену відносно ОСОБА_4 помилку при розпаюванні земель колективної власності.

Зазначає, що спадщину після смерті матері вона прийняла та 28 квітня 2009 року одержала свідоцтво про право на спадщину на все її майно, на яке вона мала правовстановлюючі документи. Разом з тим через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на імя матері та неможливість його одержання внаслідок смерті власника цієї частки, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено в оформленні спадщини на зазначений обєкт нерухомого майна, тому просить суд задовольнити її позов через відсутніх інших шляхів для захисту її порушених прав.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, не заперечували проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 18.11.1996 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 11). В період з 1953 року по 18.11.1996 року ОСОБА_4 являлась членом колгоспу «Україна», що підтверджується довідкою ПП «Україна»№ 29 від 18.04.2011 року (а.с. 7) та копією її трудової книжки (а.с. 10).

П. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»від 08.08.1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Розпаювання землі в ПП «Україна»проводилось станом на 01.11.1995 року. ОСОБА_4 помилково не була включена в уточнений список громадян-членів пайового колективного сільськогосподарського підприємства «Україна»с. Кикова, що підтверджується довідкою ПП «Україна» № 39 від 25.06.2011 року (а.с. 6).

На момент видачі сертифікатів на земельні паї ОСОБА_4 померла, а отже їй не було відомо про невключення її до списку членів КСП, що додавався до державного акту. Позивачці стало відомо про цю обставину лише в 2011 році, коли власникам земельних паїв були видані державні акти на виділені їм в натурі земельні ділянки.

Згідно довідки Киківської сільської ради від 24.06.2011 року № 905 (а.с. 9) на території Киківської сільської ради є вільні землі запасу і резерву.

Визначений у встановленому порядку розмір земельного паю по реформованому пайовому господарству «Україна»Киківської сільської ради становить 3,05 умовних кадстрових гектарів вартістю з урахуванням коефіцієнтів індексації 32246 грн., що підтверджується довідкою Управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі № 1243 від 01.07.2011 року (а.с. 8).

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»вказує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом, яку прийняла на все майно, на яке мала правовстановлюючі документи, її донька ОСОБА_1, позивачка по справі, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину (а.с. 14), свідоцтва про народження позивачки (а.с. 12) та свідоцтва про одруження позивачки (а.с. 13) та зміну її прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_1.

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на імя померлої ОСОБА_4 та неможливість одержання такого документу внаслідок смерті власника даної частки, постановою нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 15.06.2011 року (а.с. 15) позивачці відмовлено в оформленні спадщини на зазначений обєкт нерухомого майна.

Оцінюючи вищеперераховані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позивачкою надані достатні та належні докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а також через неможливість захистити майнові права позивачки на спадкове майно іншим шляхом окрім судового.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 57 60, 88, 212 215, 294 Цивільного Процесуального Кодексу України, ст. ст. 328,392,1261,1268 ЦК України, ст. ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), Указом Президента України від 08.08.1995 р. № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»від 16.04.2004 року № 7, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_4 за рахунок земель резервного фонду Киківської сільської Ради с. Кикова Новоград-Волинського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий