ун. № 2-4874/11
пр. № 2/2608/5925/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді Коваль О.А.

при секретарі - Лазаренко Г.В.

за участю прокурора - Суховолець У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місцем проживання сина разом із нею за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі від якого у них народився син ОСОБА_3, з 1998 року вони з відповідачем стали проживати окремо, у 2003 році їх шлюб розірвано, ще до розірвання шлюбу відповідач став ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, перестав цікавитися сином, не надавав ніякої матеріальної допомоги на його утримання. Місце проживання відповідача їй невідоме.

У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги в частині вимог позбавлення батьківських прав, а саме просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у вересні 2011 року змінив прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_3, додатково суду пояснила, що вихованням та матеріальним забезпеченням дитини з 1998 року займається тільки вона, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, дитиною взагалі не цікавиться, син з народження проживає разом з нею за адресою їх реєстрації і тепер бажає проживати з нею за вказаною адресою. Позов просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивачки відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення.

Представник Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок служби про позбавлення відповідача батьківських прав, просила позов задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, покази свідків, вислухавши думку неповнолітнього, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

26.11.1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі ЗАГСу Ленінградського району м.Києва зареєстрували шлюб, який 23.10.2003 року було розірвано (а.с. 6,8).

Позивачка ОСОБА_1 є матір»ю, а відповідач ОСОБА_2 батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), який згідно паспорту громадянина України отриманого 22.09.2011 року змінив прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

Із довідки форми № 3 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського райну м.Києва» від 14.03.2011 року вбачається, що ОСОБА_3. з 02.05.1995 року зареєсторований і проживає за адресою: АДРЕСА_1, за цією ж адресою зареєстровані і позивачка ОСОБА_1. з 19.07.1990 року, ОСОБА_5 (дідусь неповнолітнього), ОСОБА_6 (бабуся), ОСОБА_7 (тітка) (а.с. 9).

Згідно довідки Спеціалізованої школи «Еллада» від 16.03.2011 року в якій навчається неповнолітній, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 починаючи з 2001 року, тобто за всі роки навчання, жодного разу не відвідував школу для участі у батьківських зборах чи спілкуванні з вчителями з метою з»ясування рівня успішності сина та його поведінки (а.с. 12).

Згідно висновку Служби у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві №3168/16-20/42 від 11.05.2011 року громадянина ОСОБА_2 може бути позбавлено батьківських прав відносно його сина, оскільки він не переймається долею дитини (а.с.14).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, яка є бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_7, яка є його тіткою, суду засвідчили, що з 1998 року відповідач пішов із сім»ї, залишивши дружину ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3, з того часу сином не цікавився, його вихованням не займався, матеріально не утримував, жодного разу з ним не спілкувався, до першого класу та наступних не проводжав, в день народження не вітав. Вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається тільки ОСОБА_1

Неповнолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні також висловив свою думку з приводу позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та визначення місця проживання, а саме зазначив, що батька він не пам»ятає, його вихованням чи утриманням батько не займається, ніколи ним не цікавився, зустрічі з ним не шукав, з днем народження не вітав, а тому також вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити відносно нього батьківських прав, місцем свого проживання визначити разом з матір»ю.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свій батьківський обов'язок: не займається вихованням, не утримує матеріально, не цікавиться життям сина та інше. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує.

Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які базуються на законі і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст.15, 30, 62, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 930, зроблений 25.05.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва).

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір»ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: