Справа № 2-219/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2010 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Комерційний банкДельта про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди. В подальшому при розгляді справи позивачкою було уточнено розмір недоотриманої заробітної плати ( т.1 а.с.89). В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві позивачка посилалася на те, що 21.09.2007 року її було прийнято на посаду інспектора кредитного відділу 03 Департаменту активно-пасивних операцій відповідно до наказу №1899-к від 21.09.2007 року. 03.12.2007 року згідно наказу №2487-к від 03.12.2007 року вона була переведена на посаду інспектора кредитного сектору продажу відділу розвитку бізнесу Дніпропетровського відділення. Згідно до наказу №1138-к від 03.07.2008 року вона була переведена на посаду економіста відділу обслуговування клієнтів Дніпропетровського відділення. Відповідно до листа відповідача, адресованого всім регіональним менеджерам банку від 26.06.2009 року №07-17/19 з 01.07.2009 року заробітна плата економістів відділень складається з наступних частин: мінімальна заробітна плата; щомісячний бонус за кількість проданих карткових депозитів та / або кредитних продуктів; щомісячний бонус за якість всіх проданих продуктів. Виплата бонусів здійснюється за загальний обсяг залучених депозитів, з врахуванням строків залучення. Тобто, весь обсяг депозитів, який залучив економіст, розбивається відповідно до договірних строків, і за кожен строк нараховується бонус в залежності від суми оформлених угод, після чого бонуси за всі строки підсумовуються. Однак, починаючи з серпня 2008 року, при зміні керівництва відділення, почались непорозуміння відносно неї з боку керівництва. З серпня 2009 року вона почала отримувати заробітну плату набагато меншою, ніж потрібно. А саме, з серпня 2009 року їй перестали виплачувати бонуси. Заборгованість станом на травень 2010 року склала: за серпень 2009 року 593 грн.; за вересень 2009 року -1635 грн.; за жовтень 2009 року -545 грн.; за листопад 2009 року 435 грн.; за грудень 2009 року -1680 грн.; за січень 2010 року -1880 грн.; за лютий 2010 року -1490 грн.; за березень 2010 року -1995 грн.; за квітень 2010 року -1505 грн.; за травень 2010 року 1225 грн. , на загальну суму 12983 грн. В результаті протиправних дій з боку відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка оцінена в 5000 грн. Просила суд стягнути із відповідача на її користь суму заборгованості по заробітній платі станом на 01.11.2010 року в розмірі 18684 грн. 00 коп., перераховані лікарняні та відпускні і стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача, діючий на підставі доручення позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суду пояснив, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказав, що позивачку відповідно до її заяви від 23 березня 2009 року було переведено на посаду економіста Дніпропетровського відділення і її посадовий оклад згідно до штатного розкладу склала 605 грн. Нарахування та виплата заробітної плати проводилася відповідно до штатного розпису.

Суд вислухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року ОСОБА_3

була прийнята на роботу до ТОВ Комерційний банк Дельтана підставі наказу № 1899-к від 21.09.2007 року (т.1 а.с.130,131).

Відповідно до наказу № 2487 к від 03.12.2007 року згідно до заяви ОСОБА_3 була переведена інспектором кредитного сектору продажу відділу розвитку бізнесу Дніпропетровського відділення ( т.1 а.с. 213).

Згідно до наказу №1138 к від 03.07.2008 року відповідно до заяви була переведена на посаду економіста відділу обслуговування клієнтів Дніпропетровського відділення, з посадовим окладом згідно штатного розпису ( т.1 а.с.132,133, 213).

Відповідно до заяви від 23 березня 2009 року була переведена на посаду економіста Дніпропетровського відділення, з посадовим окладом згідно штатного розпису ( т.1 а.с.136,137, 214).

Відповідно до наказу №504-к від 10 червня 2009 року ОСОБА_3 І,В. економіста Дніпропетровського відділення №1, тимчасово переведено на посаду економіста Дніпропетровського відділення з 10 червня 2009 року по 24 червня 2009 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису ( т.1 а.с.138,139).

Згідно до наказу №526-к від 17 червня 2009 року ОСОБА_3 переведено

на посаду економіста Дніпропетровського відділення №4 з 25 червня 2009 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису (т.1 а.с.140,141 )

Згідно до витягу із штатного розпису ( а.с.233,234) посадовий оклад економіста Дніпропетровського відділення відділу обслуговування клієнтів з 04.01.2009 року 1220 грн., економіста Дніпропетровського відділення з 02.02.2009 року 605 грн.

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк є правонаступником ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Комерційний банк Дельта, що підтверджується Статутом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк( т.2 а.с.2)

Наказом № 427-В від 28 квітня 2009 року ОСОБА_3 за неналежне виконання своїх службових обовязків, що привело до порушення роботи з Touch Memori й апаратним забезпеченням на точці продажу було оголошено догану ( т.1 а.с.216-224) .

Наказом №339-В від 29 квітня 2010 року за неналежне виконання своїх службових обовязків ОСОБА_3 оголошено догану ( т.1 а.с.225-232).

Накази ОСОБА_3 не оскаржувалися.

Наказом № 775-к від 10 листопада 2010 року ОСОБА_3 було звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Позивачкою в позовній заяві заявлені вимоги щодо виплати їй не доплаченої заробітної плати, оскільки як вона вважає їй виплачувалася заробітна плата не в повному розмірі за період з 1 серпня 2009 року по 01 листопада 2010 року.

Відповідно до ч.2 ст.94 КЗпП України розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно до ч.2 ст.97 КЗпП України форма і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій передбачених законодавством, генеральною та галузевими ( регіональними) угодами.

Відповідно Колективного договору ТОВ Комерційний банк Дельта від 27.08.2007 року та Додатку №1 колективного договору від 07.11.2007 року заробітна плата працівників банку складається: посадового окладу у відповідності до тарифної сітки; надбавок та доплат, що визначаються для кожного працівника окремо; премій та винагород,що мають системний характер (т.1 а.с.62-65, 186-197).

Виходячи із вищевикладеного, суд критично відноситься до тверджень позивачки щодо іншого порядку нарахування заробітної плати в установі банку.

Згідно до ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Як вбачається із матеріалів справи позивачці в квітні 2009 року виплачено премію за березень 2009 року тобто до винесення догани ( т.1 а.с.206) . Щодо виплати премії у липні та серпні 2009 року, то як вбачається із долучених витягів із наказів про преміювання працівників від 09 липня 2009 року №34Ф та від 10 серпня 2009 р. №41 Ф ( т.1 а.с. 208-211), премія була виплачена в звязку із високими показниками роботи Банку ( відділень) в зазначений період, і як вказав представник відповідача премія виплачувалася навіть працівникам які малим дисциплінарне стягнення, оскільки ОСОБА_3 було накладене дисциплінарне стягнення не за результатами роботи праці, а за неналежне виконання службових обовязків, а саме залишення засобу ідентифікації на робочому столі та порушення процедури роботи.

Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 нарахування та виплата заробітної плати за оскаржений період здійснювалася відповідно до штатного розпису, згідно до якого після її переведення з посади економіста відділу обслуговування клієнтів Дніпропетровського відділення ( оклад 1220 грн.) на посаду економіста Дніпропетровського відділення зменшився посадовий оклад і згідно штатного розпису він становив 605 грн., з наказом про переведення ОСОБА_3 ознайомлена. Переведення здійснювалося за заявою ОСОБА_3 і нею не оскаржувалося, тому вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і задоволенню не підлягають, як не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо перерахунку лікарняних та відпускних .

Позивачкою заявлені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України , відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки суд прийшов до висновку про законність нарахування заробітної плати, то суд не вбачає законних підстав для задоволення позову і в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачка при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, в задоволені позову їй відмовлено, то суд вважає їх за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись: Законом України Про оплату праці, ст. ст. 94,97,115,232,233,237-1 КЗпП України, ст. ст. 11, 27, 31, 59, 60, 61, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар