Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 січня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

судді Попова С. Анатоліївна ,

при секретарі Шишиліній В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

третя особа Організація орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, з яким перебувала у шлюбі впродовж 1987-2005р.р., про розподіл спільного майна подружжя, що складається з придбаної її чоловіком ОСОБА_2 за час подружнього життя частки у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча (далі за текстом ММК ім. Ілліча) у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432грн. Зазначену частку у фонді господарського товариства чоловік придбав, не повідомивши її, тобто приховавши набуття права власності на це майно, яке за законом підлягає розподілу між нею і відповідачем в рівних частках. Про придбання чоловіком вказаної частки вона довідалась лише восени 2010 року, у зв"язку з чим просила поновити строк для звернення за судовим захистом. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї частки у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча, придбану на ім"я ОСОБА_2, у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов щодо визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя у вигляді частки у колективному частковому фонді Організації орендарів ММК ім. Ілліча у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432 грн., та відмовилася від компенсації на її користь судових витрат. Надала пояснення аналогічні тим, що викладені у змісті позовної заяви. Зазначила, що чоловік, як під час спільного проживання із нею у шлюбі, так і при розірванні їх шлюбу у 2005 році, та в подальшому укрив від неї відомості про придбання у період подружнього життя майна у вигляді спірної частки у Організації орендарів комбінату. Про це вона довідалась від доньки тільки восени 2010 року, що згодом було підтверджено листом третьої особи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим суд, враховуючи положення ЦПК України і Європейської конвенції з захисту прав і основоположних свобод щодо розгляду справи впродовж розумного строку, вважав за можливе із врахуванням положень ст.ст. 224-225 ЦПК України зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.1987 року.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу І-НО № 000280, виданого відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано 11 травня 2004 року, про що вчинено актовий запис № 234.

За інформацією ліквідаційної комісії організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча, що міститься в листі № 63 від 09.11.2010р., частка ОСОБА_2 у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча становить 0,003803% номінальною вартістю 11432грн. Дана частка була нарахована ОСОБА_2 30 грудня 1996р., розмір якої визначався за результатами трудового внеску за період його роботи на підприємстві впродовж 28.05.1993р.-30.12.1996р.

Таким чином, частка у колективному фонді Організації орендарів ММК ім. Ілліча у розмірі 0,003803% була придбана ОСОБА_2 у період шлюбу сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом положень ст. 61 ч. 1 СК України і ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, розподілу якого прагне позивачка, яке складається з частки у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432грн. - є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 70 СК України та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідач, не прибувши у судове засідання особисто або відрядивши свого представника, незважаючи на неодноразові судові виклики, не бажаючи приймати участь в розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює факт належності частки у розмірі 0,003803% у колективному частковому фонді Організації орендарів ММК ім. Ілліча до обєктів права спільної сумісної власності, що набуто подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за період їх шлюбу, і яке, за відсутності домовленості між сторонами, підлягає розподілу в рівних частках. .

Вирішуючи питання щодо строку звернення ОСОБА_1 за судовим захистом, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 72 ч. 2 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. ОСОБА_3 давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Враховуючи положення вищеназваної норми закону, позовна давність в конкретних спірних правовідносинах розпочалась після розірвання шлюбу сторін тоді, коли позивачка восени 2010 року довідалась про існування спірного об"єкту майна у вигляді частки у господарському товаристві, а відповідач, що мав можливість відчуження частки в будь-який момент, в позасудовому добровільному порядку не вчинив дій, що свідчили б про визнання ним права дружини на частину цього об"єкту.

Отже, як вважає суд, позивачка своєчасно в межах передбаченого матеріальним законом строку звернулась за захистом порушеного і такого, що не визнається відповідачем, права.

Підсумовуючи викладене, суд, встановивши обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, задовольняє позов, визнаючи за позивачкою право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, що складається з частки у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432грн.

На підставі ст.ст. 60-61, 63, 69, 70, 72 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 Євгенівни до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, що складається з частки на ім"я ОСОБА_2 у колективному частковому фонді Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча у розмірі 0,003803% номінальною вартістю 11432 (одинадцять тисяч чотириста тридцять дві) гривні .

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя _________________________ Попова С. Анатоліївна