Справа № 2-1249/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Ширай Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про забезпечення позову

встановив

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про досторокове стягнення кредитної заборгованості.

Разом із позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити кількох заходів забезпечення позову, а саме:

1) тимчасово обмежити відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань за кркдитним договором;

2) заборонити відчудження та накласти врешт на майно відповідачів

На обгрунтування необхідності вжиття судом зазначених позивачем кількох заходів забезпечення позову позивач послалися на такі обставини:

- на момент подачі позовної заяви боржник не надає докази страхування предмету іпотеки - квитанції про сплату страхових платежів відповідно до договору страхування, у зв2язку з чим майнові вимоги позивача піддаються значним ризикам щодо втрати, пошкодження чи псування предмету впотеки та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання у подальшому рішення суду, оскільки його вартості недостатньо для задоволення позовних вимог позивача;

- заставне майно є єдиним засобом фактичного виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів(кредит, проценти та пеня) і в якості засобу запобігання можливим порушенням своїх майнових прав.

- роз"яснив суду зміст п.8 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України, окремі пункти Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення " від 31 березня 1995року №231;

Позивач вважають, що названі обставини є достатніми підставами вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.

Відповідно до ч.З ст.151ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача не вмотивована, із заяви не вбачається, що невжиття вказаних ними заходів забезпечення позову, приведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд вважає, що звернення позивача із заявою про вжиття такого заходу забезпечення позову, як тимчасово обмеження у праві виїзду за кордон, має на меті не забезпечення позову, а покарання відповідачів за невиконання зобов'язань по кредитному договору, що не є метою такої процесуальної дії, як забезпечення позову,

Захід забезпечення позову має відповідати характеру спірних правовідносин сторін. Незрозуміло яким чином тимчасовий виїзд відповідачів за кордон перешкоджатиме виконанню рішення в разі задоволення позову чи сприятиме виконанню рішення суду в разі заборони такого виїзду.

Позивач не надав жодного доказу того, що відповідач має намір виїжджати за

кордон.

Крім того, суд вважає, що вжиття такого засобу забезпечення позову, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, взагалі не може бути застосовано судом, оскільки законом не передбачено прийняття судом такого рішення, як тимчасове обмеження у виїзді за кордон.

Заявник, як на правову підставу прийняття судом рішення про тичасове обмеження у праві виїзду за межі України, послався на ст.6 Закону України "Про порядок виїзду і в"їзду в Україну громадян України".

У частині 2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"'їзду в України громадян України" вказано, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Але у вказаній нормі закону не вказано, що відмовляє у виїзді за кордон суд. Вказане рішення приймається спеціально уповноваженим на те органом.

Суд вважає, що вжиття судом такого заходу забезпечення позову, як обмеження у виїзді за кордон, є грубим порушенням прав відповідача, гарантованих ст.ЗЗ Конституції України.

Вимагаючи накласти арешт на все майно, належне відповідачам, позивач повинен відповідно до вимог ч.З ст.210 ЦПК України конкретно вказати найменування майна та місце його знаходження. При укладанні кредитного договору позивач мав можливість і зобов"язаний був з"ясувати відомості про майно , як позичальника, так і поручителя .

За змістом вказаної норми закону причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов, це є об"єктивні обставини та припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Таких причин у заяві позивачем не названо. Причини, які називає позивач у заяві, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, не вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду чи утруднить його виконання, а вказують на те, що позивач у разі задоволення позову бажають прискорити та спростити виконання рішення суду за рахунок реалізації майна - предмету застави.

Керуючись ст. 151,152,153 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про забезпечення позову відхилити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання протягом 5-ти днів з дня/отримання її копії апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_4