АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 5 ( 3 ) Доповідач Братіщева Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

«16» лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: позивача - ОСОБА_5

відповідача - ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист права власності та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2008 року позивач ОСОБА_5 звернулася із позовом до ОСОБА_6 про захист права власності та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що відповідачка по справі є її рідною сестрою. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.03.2007р. визнано право власності за нею та відповідачкою по 3/8 частині домоволодіння №2 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі. Не зважаючи на те , що між спадкоємцями визначено частки, відповідач самовільно вирішила поділити в натурі спадкове майно і здійснила переобладнання у спірному домоволодінні, що перешкоджає їй як спадкоємцю користуватися належною їй частиною будинку.

Уточнивши свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви від 11 листопада 2009 року ОСОБА_5 просила суд зобовязати ОСОБА_6 не чинити їй перешкоди в користуванні належній їй 3/8 частини домоволодіння №2 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі, в тому числі літньою кухнею «Б» та земельною ділянкою привязаною до ѕ частини домоволодіння; демонтувати самочинно прибудовані до вхідних дверей ѕ частини домоволодіння до літньої кухні «Б», а саме: прибудову «а3» площею 12.4 кв.м. та «а4», демонтувати закладені двері із приміщення 1-1 в приміщення 1-2 домоволодіння; відновити електро та тепло постачання до ѕ частини домоволодіння, раніше існуючих, від літньої кухні до частини домоволодіння; відновити раніше існуючу огорожу на межі між домоволодінням №2 та №4 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі. У разі відмови відповідача від виконання вище наведених робіт по захисту її порушених прав власника, просить покласти на неї обовязок по виконанню цих робіт з наданням їй права звернутися до суду з позовом про стягнення вартості виконання робіт з відповідача ОСОБА_6, стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 8 тис.грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_5 перешкод в користуванні належної їй, як спадкоємиці після смерті ОСОБА_8, 3/8 частини домоволодіння №2 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі, в тому числі літньою кухнею «Б» та земельною ділянкою привязаною до ѕ частини домоволодіння, які є спадковим майном після смерті ОСОБА_8 Зобовязано ОСОБА_6 демонтувати на складові будівельні матеріали шляхом знесення самочинно прибудови до вхідних дверей вище зазначених ѕ частини домоволодіння до літньої кухні «Б», а саме: прибудову «а3» площею 12.4 кв.м. та «а4» заміри якої не виконувались, зазначені в плані технічного паспорту на житловий будинок, складеного 14.07.2009р. Зобовязано ОСОБА_6 демонтувати закладені двері із приміщення 1-1 в приміщення 1-2 домоволодіння, зазначених в плані технічного паспорту на житловий будинок, відновити електропостачання та теплопостачання до ѕ частини домоволодіння, відновити раніше існуючу огорожу на межі між домоволодінням №2 та №4 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі, відповідно до плану земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок і стягнуто з ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 3тис. грн.

В решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням суду від 26 липня 2010 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто витрати по справі в сумі 538,50грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд у звязку з тим, що судом неповно зясовано обставини, які мають значення для справи. Зокрема, її не було повідомлено про обстеження КБТІ домоволодіння №2 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі і зазначене обстеження взагалі не проводилось; суд першої інстанції не встановив третіх осіб на боці відповідача і не вирішив питання про їх права та обовязки, оскільки в процесі самочинного будівництва були затрачені грошові кошти сімї ОСОБА_6, а саме її чоловіка та доньки і зобовязуючи демонтувати самочинні прибудови суд порушує права членів її сімї; розглянув не всі позовні вимоги.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_5 та відповідачу ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить по 3/8 частин домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Автозаводська, 2, як спадкоємцям за законом першої черги після смерті їх матері ОСОБА_8, якій за життя належали ѕ частин домоволодіння, а саме : тамбур 1-1, кладова 1-2, кімната 1-3, кухня 1-4 та кімната 1-5. До даних ѕ частин домоволодіння належить за рішенням суду погріб з тамбуром та 1/3 частини літньої кухні. За своє життя ОСОБА_8 самочинно збільшила в розмірах прибудову до житлового будинку під літерою «а» внутрішньою площею 13,4 кв.м., що вбачається з листа Криворізького БТІ №4296 від 09.09.2009р. (а.с. 66, 126). Крім того, позивачу ОСОБА_5 (Омельяненко) на праві приватної власності на підставі рішення народного суду Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 24 грудня 1976 року належить ј частина цього ж домоволодіння, а саме: кімната 1-6 (10,3 кв.м.) і 1/3 частина літньої кухні «Б» (а.с. 66-67; 126).

В установленому законом порядку по 3/8 частки кожному співвласнику, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільної часткової власності, до цього часу не виділені в натурі.

Згідно ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_6 без згоди на це позивача самочинно із приміщення 1-1 заклала двері в приміщення 1-2, побудувала до вхідних дверей приміщення 1-1 тамбур «а3» площею 12,4 кв.м. зєднавши приміщення 1-1 з літньою кухнею «Б», таким чином побудувавши «галерею»; до самочинного приміщення «а3» зробила приміщення тамбуру, розмір якого не встановлено, оскільки відповідач ні позивачу, ні експерту не дозволяла зробити його заміри (а.с. 23-26), 89, 102).

Також, відповідач ОСОБА_6 відрізала труби опалювання з літньої кухні «Б» до ѕ частини домоволодіння за життя матері сторін, відрізала електропостачання до зазначених ѕ частин домоволодіння, самовільно поділила земельну ділянку і самовільно встановила межу, якою захватила не тільки частину земельної ділянки, яка їй в користування не надавалась, але і літню кухню «Б».

Суд першої інстанції, який достатньо повно дослідив надані сторонами докази, встановив обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, обґрунтовано задовольняючи позов дійшов висновку, з посиланням на ч.1 ст. 358, ст. 391, ч.4 ст. 376 ЦК України про те, що наявність самочинних забудов, виконаних ОСОБА_6, суттєво порушує права позивача, як співвласника спільної часткової власності.

Вона не може в установленому законом порядку визначити в натурі належну їй 3/8 частин спірного домоволодіння тому, що самочинні прибудови «а3», «а4», які виконані відповідачем, є перешкодою для виділення в установленому порядку належної ОСОБА_5 3/8 частин домоволодіння в натурі, їй перекрито доступу до всієї частини спадкового майна в користуванні кухнею «Б», яка теж є спільною частковою власністю, крім того частка позивача в літній кухні більша ніж у відповідача, а через перекритий відповідачем доступ до входу в частину домоволодіння, яке сторони успадкували разом від своєї матері, позивач не може користуватися земельною ділянкою на якій розташована ця частина домоволодіння, яка крім того не опалюється, не має освітлення, які без дозволу позивача зняла відповідач ОСОБА_6, і що не тільки унеможливлює користування спадковою частиною домоволодіння, але і може привести до її руйнування, а заклавши двері із приміщення 1-1 до 1-2 відповідач позбавила можливості позивача користуватися спільною частковою власністю і забрати належні їй речі, які залишилися в частині домоволодіння.

Колегія погоджується з вказаними висновками суду, які підтверджені: інформаційною довідкою КП ДОР «КБТІ» від 23.06.2009р. про збільшення ѕ частин спірного домоволодіння за рахунок самочинної прибудови під літерою «а» з погребом «п/д» станом на 04.03.2005р., тобто ще за життя ОСОБА_8, матері сторін, яка померла 02.04.2005р. (а.с. 74); технічним паспортом від 14.07.2009р., з якого вбачається, що власниками буд. 2 по вул. Автозаводській в м. Кривому Розі є ОСОБА_5 з розміром частки власності ј та 3/8 і ОСОБА_6, з розміром частки власності 3/8 і вказане домоволодіння має самочинні забудови, крім вище зазначених збудованих за життя матері сторін прибудови «а» та побудови «п/д», також прибудова «а3», прибудова «а4» наявність яких перешкоджає позивачу користуватися спадковим майном ( а.с.89), технічним паспортом і планом земельної частки на домоволодіння за адресою вул. Автозаводська в м. Кривому Розі станом на 19 листопада 1990 року, тобто за життя спадкодавця ОСОБА_8 матері сторін (а.с. 126); висновками судової будівельно технічної експертизи, з якої вбачається, що вільного доступу ОСОБА_5 до 3/8 частин спірного домоволодіння, літньої кухні, погребу, які належать їй, немає перешкоди, які створені позивачу відповідачем, можуть бути усунені шляхом демонтування самочинно збудованої галереї (приміщення «а 3» та «а 4»), відновлення теплопостачання і улаштування огорожі відповідно до території земельних ділянок домоволодіння (а.с. 24-26).

Судом першої інстанції достатньо повно досліджені доводи відповідача про те, що самочинні забудови вона розпочала після усної добровільної домовленості з ОСОБА_8 про поділ спадкового майна і земельної ділянки, і як вважає колегія суд обґрунтовано, згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України дійшов до висновку про безпідставність вище зазначених посилань відповідача ОСОБА_6

Справа судом першої інстанції розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог, тому безпідставні доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд розглянув не всі вимоги, не розділив сторонам належні їм частини домоволодіння №2 по вул. Автозаводській, та не взяв до уваги майнові права членів сімї ОСОБА_6 не визначив їх в якості третьої сторони на боці відповідача.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 не повинна оплачувати витрати ОСОБА_5 за електропостачання і теплопостачання на належні їй ѕ частини домоволодіння, то вони також знаходяться поза межами позову і рішення суду, тому що в рішенні зазначено лише про зобовязання відповідача відновити електропостачання та теплопостачання до ѕ частин домоволодіння, враховуючи те, що вона без дозволу позивача відрізала труби опалювання з літньої кухні «Б» до ѕ частин домоволодіння і відрізала електропостачання до зазначених ѕ частин домоволодіння, які сторони успадкували від своєї матері.

Інші доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці і не можуть бути взяті до уваги.

Але, колегія вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає на користь ОСОБА_5 в сумі 3тис. грн. стягнуто без урахування п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, є завищеним.

Суд першої інстанції при постановленні рішення не врахував тяжкість фізичних і моральні страждань позивачки, їх тривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 3000 грн. до 1000 грн. ( однієї тисячі грн.)

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди з 3 (трьох) тис. грн. до 1 (однієї) тис. грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: