Справа № 2-588/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2011 року м.Димитров

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін І.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк про забезпечення позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь банку заборгованості у сумі 6842,84 грн. згідно з кредитним договором б/н від 21.02.2007р.

Заявник посилається на те, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_1 договору останній 21.02.2007 року отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 13.12.2010 року за ним утворилася заборгованість у сумі 6842,84 грн.

Заявником до поданої позовної заяви додано заяву про забезпечення позову про накладення арешту на майно (грошові кошти), рухоме та нерухоме майно, що належать відповідачеві, а також тимчасово заборонити відповідачу в праві виїзду за кордон та видачі паспорту (проїзного документу).

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник не вказує на яке саме майно накласти арешт, не зазначає де знаходиться майно відповідача, на яке він просить накласти арешт, а також не конкретизує, на які саме грошові кошти (де знаходяться) необхідно накласти арешт.

Також, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог повинен визначити чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Позивачем не надано доказів про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а також суддя вважає, що заявлені позивачем види забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику ПАТ КБ Приватбанк у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (грошові кошти), рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_1, а також тимчасової заборони ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон та видачі паспорту (проїзного документу).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя