Справа № 2/2506/3977/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

при секретарі Верещагіній А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1235 грн., які були витрачені на лікування його собаки, яка отримала тілесні ушкодження від наїзду автомобілем відповідача та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку позивач повязує з негативним впливом на його психічний та моральний стан з приводу каліцтва належної йому тварини, яку він вимушений лікувати та постійно за нею доглядати.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.

Відпровідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що вина відповідача у заподіянні шкоди не доведена, так як відповідач, керуючи належним йому автомобілем, не порушив жодних вимог Правил дорожнього руху України. Позивач сам винен у незабезпеченні належного утримання собаки, так як залишив собаку без догляду під двором, без повідка, а тому заявлені позовні вимоги відповідач вважає безпідставними.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, відмовний матеріал №16297, суд вбачає підстави для часткового задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що 17.07.2011 року відповідач, керуючи належним йому автомобілнм Фольксваген, навмисно здійснив наїзд на належну позивачу собаку на прізвисько Тузик, який відпочивав на траві біля будинку. Внаслідок наїзду собака отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого їй проведено дві операції, на які позивач витратив 1220 грн. Крім того, 12.09.2011 року собаку оглядав ветеринар Чернігівської міської державної ветеринарної лікарні, за послуги якого позивач сплатив 15 грн., що підтверджується фіскальним чеком на а.с. 5-6.

Доводи позивача підтвердив допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, який повідомив, що проживає у будинку навпроти позивача і знає, що у позивача є собака на приізвисько Тузик, яка часто відпочиває на траві біля подвіря ОСОБА_1 Влітку, якого саме дня свідок не памятає, але день був вихідним, він знаходився у власному будинку. Свідок бачив, що собака позивача лежала біля двору. Через деякий час свідок почув крик собаки. Свідок одразу ж визирнув у вікно і побачив автобус довгий червоного кольору, який закінчував рух після повороту. Хто був у автомобілі свідок не бачив.Свідок вибіг до собаки, проте вона сховалася у кущах, а на місці, де відпочивала собака, були сліди крові.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що влітку поточного року вона йшла з вул. Північної на вул. Таращанську в м. Че6рнігові і бачила, як довгий мікроавтобус червоного кольору рухався зі строни Ялівщини, при здійсненні повороту на вул. Таращанській в м. Чернігові, здійснив наїзд на собаку, від чого остання закричала та крутилася на місці, а потім залізла в кущі. Свідок вказала, що собака лежала на траві і автобус переїхав її не на проїжджій частині, а на обочині. Також свідок суду повідомила, що автобус, який наїхав на собаку, проїхав і став неподалік двора, перед яким лежала собака. На місце події вийшов сусід, а потім і господар собаки.

З відмовних матеріалів ЧМВ УМВС України в Чернігівській області вбачається, що 20.08.2011 року до міськвідділу міліції надійшла заява ОСОБА_6, в якій вона просила вжити заходів до ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, який вимагав у її сімї гроші за лікування його собаки, на яку наїхав на своєму автомобілі зять заявниці - ОСОБА_2

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.08.2011 року вбачається, що в ході проведення перевірки при опитуванні ОСОБА_1 в своєму поясненні вказував, що 17.07.2011 року його собаку переїхав на своєму автомобілі ОСОБА_2 та травмував її, та після цього ОСОБА_2 при розмові сказав, що наїхав на собаку ненароком.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником вантажопасажирського автомобіля Фольксваген д.н.з СВ 7961 АО, червоного кольору.

Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що можливо він і наїхав заднім колесом на собаку, але цього він не бачив.

Також відповідач у судовому засіданні пояснив, що позивач 17.07.2011 року вимагав у нього кошти в сумі 5000 грн. на лікування собаки і погрожував при цьому. З приводу вимагання позивачем коштів відповідач перед судовими дебатами заявив клопотання допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, проте суд відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків, оскільки таке клопотання заявлено з порушенням вимог ст. 131 ЦПК України, а також інформація, яку як вказав відповідач можуть повідомити свідки щодо погроз та вимагання грошей, не входить до предмету доказування у даній справі.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Всі зібрані у справі докази вказують на те, що саме відповідач здійснив наїзд автомобілем на належну позивачу собаку при підїзді до свого двору.

Позивач надав суду квитанції, якими підтверджені понесені ним витрати на лікування його собаки в сумі 1235 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 ст.23 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, повязаних із травмуванням його собаки, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені у справі судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1235 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 1735 грн. (одну тисячу сімсот тридцять пять гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 179 грн. 50 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: