АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Косенко І.Л.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2011 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ТОВ УФА Верус, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 20 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 131КК, за умовами якого, позивач надав, а ОСОБА_2 отримав у кредит грошові кошти у розмірі 35000,00 дол. США. Зобов'язання ОСОБА_2 за вказаними кредитним договорм, забезпечені порукою за договором поруки № 467 від 12 січня 2009 року між позивачем та ТОВ «УФА «Верус» та за договором поруки № 131КК від 20 липня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідачі добровільно не погашають. Тому позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором станом на 14 квітня 2010 року у розмірі 27020,27 дол. США, стягнути солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 200,00 грн. (а.с.2-3).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволено, на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто 213800,53 грн. та солідарно з ТОВ УФА «Верус», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 200,00 грн. (а.с.41-43).

В апеляційній скарзі (а.с.47-49) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки:

- кредитний договір укладався з Рогатинським відділенням Івано-Франкіської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» і в подальшому всі питання щодо до договору вирішувалось саме з цим відділенням;

- заборгованість перед позивачем відсутня, оскільки рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2010 року кредитний договір розірвано та звернуто стягнення на заставлено майно;

- суд незаконного залучив до участі в справі ТОВ «УФА «Верус», з яким жодна сторона кредитного договору будь-яких угод з цим субєктом господарювання не укладала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, виконання якого забезпечувалось договорами поруки, укладеного з ОСОБА_3 та ТОВ «УФА «Верус», у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплаті відсотків заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь банку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є позичальником за кредитним договором № 131КК від 20 липня 2007 року та отримав кредит у сумі 35000,00 доларів США (а.с.11-14,15).

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солі-дарні боржники.

Відповідачі ОСОБА_3 та ТОВ «УФА «Верус» є поручителями згідно з договорами поруки № 131КК від 20 липня 2007 року та № 467 від 12 січня 2009 року (а.с.9,10), отже мають відповідати солідарно з позичальником за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Наявні між сторонами правовідносини виникли внаслідок укладення відповідачами фізичними особами кредитного договору та договору поруки з банком як з юридичною особою.

Тому посилання відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на укладання договорів з Рогатинським відділенням Івано-Франкіської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» не є підставою для скасування рішення суду.

Безпідставні доводи апеляційної скарги про незаконне залучення до участі в справі ТОВ «УФА «Верус», оскільки зазначена особа є поручителем відповідно до, укладеним в забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором.

Тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення ссуду першої інстанції в частині солідарного стягнення з усіх відповідачів заборгованіості за кредитним договором у розмірі 200,00 грн., тобто в обсязі відповідальності ТОВ «УФА «Верус» за договором поруки № 467 від 12 січня 2009 року.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед банком з посиланням на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2010 року, яким кредитний договір розірвано та звернуто стягнення на заставлено майно.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором та з пояснень сторін вбачається, що коштів від реалізації заставленого майна на погашення заборгованості не надходило, оскільки заставлене майно до цього часу не реалізоване.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції у зв'язку з відсутністю заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед банком, є безпідставними.

Разом з тим, з 03 квітня 2010 року, тобто з дня набрання чинності рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2010 року про розірвання кредитного договору між банком та ОСОБА_2, слід вважати, що між сторонами припинені правовідносини щодо виконання позичальником зобовязань зі сплати відсотків, а відповідно до цього і права банку щодо нарахування пені за несплату відсотків за подальше користування кредитом (а.с.98).

Як вбачається зі справи, банком заявлені позовні вимоги станом на 14 квітня 2010 року у розмірі 27020,27 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 19983,96 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 4014,82 дол. США, заборгованість з пені за нивиконання зобов'язань у розмірі 1704,77 дол. США, штрафи у розмірі 31,54 дол. США та 1285,18 дол. США (а.с.2-3,8).

Задовольняючи позовні вимоги в заявленому банком розмірі, суд першої інстанції не врахував наявність судового рішення про розірвання кредитного договору та припинення прав та зобов'язань сторін за цим договором з 03 квітня 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення, суд першої інстанції не врахував, що вимоги банку щодо штрафів в позовній заяві не обгрунтовані, підстави для їх стягнення не наведені, доказів про те, які зобов'язання позичальником порушені та з якого розрахунку здійснено нарахування штрафів у зазначеному розмірі, суду не надано.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 03 квітня 2010 року становить 24034,75 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 19983,96 дол. США, за відсотками за користування кредитом у розмірі 3847,99 дол. США, з пені у розмірі 202,80 дол. США (а.с.95-96).

Відповідно до курсу НБУ на 01 грудня 2011 року 1 дол. = 7,9897 грн. заборгованість за кредитним договором станом на 03 квітня 2010 року у розмірі 24034,75 доларів США становить 192030,44 грн.

Враховуючи стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно з ТОВ «УФА «Верус» заборгованості за кредитним договором у розмірі 200,00 грн., з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 191830,44 грн. (192030,44 грн. - 200,00 грн. = 191830,44 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки в іншій частині позовні вимоги банку не доведені, то в їх задоволенні слід відмовити.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 131 КК від 20 липня 2007 року у розмірі 213800,53 грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 131 КК від 20 липня 2007 року у розмірі 191830,44 грн.

В іншій частині в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 131 КК від 20 липня 2007 року відмовити.

В решті рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: