АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в І інстанції Мясоєдова О.М. Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Карнаух В.В.,

суддів - Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2, представника відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Енергопостанальна компанія

«Дніпрообленерго» про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства «Енергопостанальна компанія «Дніпрообленерго» (надалі- ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» ) про зобовязання поновити постачання електроенергії. В подальшому представником позивача ОСОБА_2 позовні вимоги змінені, остаточно просив суд визнати дії відповідача щодо припинення 17 листопада 2009 року постачання електричної енергії до житла ОСОБА_1 за адресою: вул. Спаська,9-15 в м. Кривому Розі, протиправними.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, оскільки судом порушено норми матеріального права.

А саме: судом не взято до уваги того, що існує спосіб захисту прав , який обрано позивачем, що підтверджено практикою ВСУ;

відповідачем не надано доказів порушення позивачем ОСОБА_4 користування електричною енергією для населення, оскільки порушено процедуру складання Акту.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду, як законне та обґрунтоване, без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є побутовим абонентом ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго». 09 вересня 2009 року за адресою його мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено технічну перевірку та виявлено порушення п.48 ПКЕЕН, а саме : самовільне підключення до електричних мереж енергопостачальника шляхом приєднання додаткового фазного дроту поза приладом обліку електричної енергії прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів; спожита електроенергія електролічильником не враховується, про що представниками енергопостачальника оформлено акт про порушення ПКЕЕН за № 031219.

17 листопада 2009 року на підставі зазначеного акту про порушення споживачем ПКЕЕН відповідачем було припинено постачання електричної енергії до помешкання позивача. 18 листопада 2009 року відповідач відновив електропостачання відповідно до положень п. 36 ПКЕЕН.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано виходив із того, працівниками енергопостачальної організації в помешканні позивача було виявлене позаоблікове споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричних мереж енергопостачальника поза приладом обліку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав їм юридичну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення прав позивача як споживача послуг.

Однак, на думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні позову, суд помилково виходив із того, що позивач обрав спосіб захисту своїх прав, не передбачений законодавством.

Згідно зі ст.. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст..ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов,язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб,єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру , за допомогою яких проводиться поновлення /визнання/ порушених /оспорюваних/ прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь- яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції зазначені положення залишив поза увагою та помилково відмовив в задоволенні позову з підстав відсутності передбаченого законодавством способу захисту, обраного позивачем.

Відповідно до положень п. 35 ОСОБА_4 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 № 1357 /далі - ПКЕЕН/ зі змінами,

енергопостачальник має право відключити споживача у разі, зокрема, самовільного підключення до електричної мережі та розкрадання електричної енергії.

Крім того, положеннями пункту 53 ПКЕЕН, уразі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачалник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника / крім випадку виявлення факту самовільного підключення.

Як вбачається із акту №031219, який складено та підписано трьома представниками енергопостачальника з дотриманням положень п. 53 ОСОБА_4, встановлено саме самовільне підключення ОСОБА_1 до електричних мереж енергопостачальника поза приладом обліку.

А відтак відповідач правомірно відключив позивача від постачання електричної енергії та при цьому не порушив його прав як споживача.

Доводи апеляційної скарги представника позивача щодо не доведення відповідачем факту порушення споживачем ПКЕЕН та щодо ненадання ним доказів на підтвердження своїх заперечень, є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на листи- відповіді держенергонагляду та Мінпаливенерго як на доказ порушення відповідачем ОСОБА_4 щодо процедури складання акту, також є безпідставними, оскільки акт про порушення ПКЕЕН № 031219 складено відповідно до вимог п. 53 ОСОБА_4.

Тому, на думку колегії суддів, рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, відповідно до положень п. 4. ч.І ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.І ст. 309, ст.. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діс в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2010 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судці: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ Суддя-доповіда