Єдиний унікальний номер 2-69/11
Номер провадження 2/301/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2011 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці, в складі головуючого судді Попова Г.Г. при секретарі Демчук О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 прож. м Чернівці вул Герцена, 17/3 до ОСОБА_2 міської ради м. Чернівці вул Центральна площа, 1 про визнання права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування земельною ділянкою.

Посилається в позовній заяві на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності від 06.03.2006 року № 44347.

На земельній ділянці на якій збудований житловий будинок № 17 по вул Герцена в м. Чернівці знаходиться гараж позивача.. Даний гараж у 1994 році він перебудував з сараю, який належав до його квартири та був розташований на спірній земельній ділянці.

У 2008 році позивача було оштрафовано за незаконне будівництво гаража за вказаною адресою, і даний штраф він сплатив. Тоді ж позивач звернувся до відповідача із вимогою легалізувати користування спірною земельною ділянкою. Проте через необізнаність з приводу юридичної техніки фіксування такої заяви, він не може надати суду письмових доказів такого звернення.

Відповідач, користуючись безмежними правами, наданими йому законодавством, та втрутивши в дaнy справу прокуратуру міста та районів міста, подав до суду позов до позивача ОСОБА_1 про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка знаходиться під належним останньому гаражем.

Про те позивач вважає, що має достатньо передбачених чинним законодавством прав на користування даною земельною ділянкою . І дане право він почав реалізовувати в рамках чинного законодавства, а не спираючись на невідомі рішення щодо спірної земельної ділянки. Дане право передбачено, зокрема, ст. 377 ЦК України, та ст. 120 ЗК України, так як позивач набув право власності на квартиру в житловому будинку № 17 по вулиці Герпена і, таким чином, як мінімум набув права користування земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок.

Також вважає за необхідне відзначити той факт, що стаття 42 ЗК України не є обмежувальною щодо передачі права власності чи користування земельними ділянками, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинку об'єднанням співвласників приватизованих квартир, а лише передбачає можливість передачі такої земельної ділянки відповідним об'єднанням громадян, тобто є диспозитивною нормою. Також стаття 120 ЗК України не передбачає обмежень щодо реалізації права громадян на отримання у власність чи користування земельною ділянкою під придбаним нерухомим майном у випадку, якщо це право стосується землі під багатоповерховими житловими будинками.

Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» зазначені всі підстави для відмови у наданні в користування земельною ділянкою.

Крім того, статтею 42 Земельного кодексу України, на яку посилається відповідач у своїх небагаточисельних відповідях на заяви власників квартир даного будинку, зазначено, що розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території, визначаються на підставі проектів

розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Такої документації відповідач не надав позивачу взагалі..

Крім вищезазначеного, вважає, що позивачем втрачено процесуальну можливість вимагати від нього будь-яких дій, пов'язаних із поверненням спірною земельною ділянкою. Починаючи з 1994 року позивач відкрито та безперешкодно користуюся нею.

Стаття 376 ЦК України передбачає можливість набуття права власності на самовільно збудований об'єкт нерухомості за рішенням суду. Умовою такого визнання є надання земельної ділянки під спірний об'єкт. Передання земельної ділянки ОСОБА_1 як користувачу, який на протязі 15 років користується земельною ділянкою, входить в компетенцію відповідача. Відповідно до викладеного, він має право на отримання у користування земельної ділянки, яка знаходиться під гаражем. А так як відповідач не надає згоди на це, то позивач змушений звернутися до суду для вирішення даного спору.

Вартість спірної земельної ділянки позивачу невідома, тому з приводу заявленої позовної вимоги визнати за позивачем ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою ним сплачено судовий збір в сумі 51,00 грн.

А тому просить суд визнати за ним ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою відведеною для розміщення житлового будинку , який розташований за адресою м. Чернівці вул Герцена, 17.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надала до суду заперечення на дану позовну заяву , вважає що обставини, на які посилається позивач в своїй позовній заяві є не обгрунтовані, та не підлягають задоволенню .

Так представник відповідача посилається на те, що пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Главою 15 ЗК України регламентується право користування землею. До якого відносить право постійного користування землею та право оренди земельної ділянки.

Статтею 92 ЗК України надано вичерпний перелік тих, хто може набувати право постійного користування землею. Фізичні особи в цьому переліку відсутні.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Аналогічні приписи містить частина друга статті 16 Закону України «Про оренду землі».

Відносно позивача міська рада не приймала жодних рішень щодо передачі у власність чи користування земельної ділянки , а тому правові підстави для укладання договору оренди землі не було.

Також посилається на те, що згідно закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключено на пленарних засіданнях виключено компетенцію міських рад є вирішення відповідно до закону з питань регулювання земельних відносин.

А тому представник відповідача просить відмовити в даному позові, оскільки він є необгрунтований та безпідставний.

В судовому засіданні позивач та його представник не з'явився, однак від представника позивача по дорученню ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі позов підтримує повністю та просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та посилався на докази викладені в письмовому заперечені, просила в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд оголосивши заву представника позивача, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав .

У відповідності до ст. 42 ЗК України - земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі , споруди та при будинкові території державної або комунальної власності , надаються в постійне користування підприємствам , установам і організаціям , які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися в користування об"єднанню співвласників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території визначаються співвласниками.

Таким чином земельне законодавство не передбачає надання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, в постійне користування фізичним особам власникам квартир багатоквартирних житлових будинків а надаються в постійне користування підприємствам , установам і організаціям , які здійснюють управління цими будинками.

Безпідставними е посилання позивача на ст. 376 ЦК України яка передбачає можливість набуття права власності на самовільно збудований об'єкт нерухомості за рішенням суду, та на умову такого визнання ї надання земельної ділянки яка знаходиться під гаражем.

Так як вбачається з рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 листопада 2009 року ОСОБА_1 зобов'язано повернути ОСОБА_2 міській раді самовільно зайняту земельну ділянку розміром 0,0013 га по вул.. Герцена, біля будинку №17 м. Чернівці та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

Згідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності і право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах іх повноважень, визначених ЗК України.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Згідно до листа виконкому ОСОБА_2 міської ради від 12.10.2010 року землевпорядної документації щодо землекористування на вул.. Герцена, 17 в ОСОБА_2 міській раді - відсутній проект розподілу території кварталу, мікрорайону по вул.. Герцена, 17 м. Чернівці.

Таким чином не підлягає задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права користування земельною ділянкою відведеною для розміщення житлового будинку який розташований за адресою м. Чернівці вул.. Герцена 17, а саме як зазначає в позовній заяві позивач для використання даної земельної ділянки під гараж.

На підставі ст.ст. 15, 42,92, 116 ЗК України, та керуючись ст. ст. 208, 209, 213 -215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 прож. м Чернівці вул Герцена, 17/3 до ОСОБА_2 міської ради м. Чернівці вул Центральна площа, 1 про визнання права користування земельною ділянкою відведеною для розміщення житлового будинку який розташований за адресоюм. Чернівці вул.. Герцена 17 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи . які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Г. Г. Попов