18.07.2011 Справа № 2-1844/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Костюченка Г.С., при секретарі Орданової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконкому Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, квартирою №124 по вул. Космонавтів, 98 в м. Миколаєві і зобов'язання відповідача укласти з ОСОБА_1 договір найму вказаної квартири.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 1995р. постійно проживала в спірної квартирі однією сім'єю з ОСОБА_2, але зареєстрована за цією адресою не була. Після смерті ОСОБА_2 - 05 лютого 2011р., позивачка продовжує проживати в спірній квартирі.

В зв'язку з чим просила позов задовольнити. Визнати за нею право користування зазначеним вище житловим приміщенням і зобов'язати відповідача укласти з позивачем договір найму вказаної квартири.

В судовому засіданні позивач, представник позов підтримали.

Представник відповідача - Виконкому Миколаївської міської ради у судовому засіданні позов не визнав.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторін, представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить державному житловому фонду. У вказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_2

05 лютого 2011р. ОСОБА_2 помер.

Позивачка зазначала, що постійно проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою: квартира АДРЕСА_2 з 1995р.

Проте, позивачка не надала суду переконливих доказів в підтвердження постійного проживання з 1995р. за спірною адресою, ведення спільного господарства та доказів постійного проживання на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 65 Житлового Кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

ОСОБА_1 не надала письмову згоду, або інші докази наявності такої згоди про її реєстрацію у спірне приміщення. Тобто не був виконаний передбачений законодавством порядок вселення. Також зазначала, що за весь час спільного проживання ОСОБА_2 не звертався до СКП "Гуртожиток" з заявою про реєстрацію позивачки за спірною адресою.

Копії платіжних документів про сплату позивачем комунальних послуг по спірному житловому приміщенню, на які посилається позивачка не є підставою набуття права користування житловим приміщенням, так як всі витрати сплачувалися із розрахунку однієї особи.

Крім того, позивачка в судовому засіданні пояснила, що у 1998р. нею та її сином ОСОБА_3 була придбана квартира №21 по вул. 4 Повздовжня у м. Миколаєві, позивачка є співвласником цієї квартири. За вказаною адресою ОСОБА_1 була зареєстрована з часу її придбання та знялася з реєстрації 15.02.2011р. - лише через десять днів після смерті ОСОБА_2 з метою зареєструватися в спірній квартирі.

Таким чином ОСОБА_1 з 1998р. по 2011р. зберігала право користування квартирою №21 по вул. 4 Поздовжня у м. Миколаєві як співвласник цієї квартири.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що позивачка не набула права користування спірним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 64, 65 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 14 ,60, 62, 88, 212, 214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: