Справа № 2/2506/3580/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.

при секретарі Колос А.В.,

за участю позивача, представника позивача, відповідачів, представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зобовязати останніх не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вівторок та пятницю з 17.00 год. до 19.00 год. та у суботу з 10.00 год. до 17.30 год. мотивуючи вимоги тим, що рішенням органу опіки та піклування від 26.04.2011 № 95 встановлено способи його участі у вихованні дитини, але відповідачі, з якими проживає дитина, не виконують дане рішення та перешкоджають йому зустрічатися з дочкою. Також просить стягнути з відповідачів на його користь у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди по 800 грн. з кожної.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що вони не створюють перешкод позивачу у вихованні дочки та спілкуванні з нею, натомість він зловживає своїми правами батька, безпідставно звертаючись до органів внутрішніх справ та до суду в той час, коли у встановлені для нього дні не приходить до дитини, внаслідок чого завдає їй моральних страждань. Також пояснили, що він не надає на утримання дитини достатньої матеріальної допомоги, сплачуючи аліменти в розмірі по 300 грн. щомісяця та крім того, дитина вже ходить до школи, у звязку з чим виконання рішення органу опіки та піклування щодо забирання дочки з дитячого садка неможливе.

Представник третьої особи вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено про те, що відповідачі створюють йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та враховуючи те, що позивач не звертався до органу опіки щодо встановлення іншого способу його участі у вихованні дитини у звязку із зміною графіка її навчання.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Позивач та відповідач ОСОБА_2 від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю та бабусею відповідачем по справі ОСОБА_3

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно частини 3 статті 157 цього Кодексу, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання.

Ч. 2 ст. 159 СК передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 26.04.2011 року № 95 дозволено ОСОБА_1 зустрічатися з малолітньою дочкою ОСОБА_4 тричі на тиждень: у вівторок та пятницю, забираючи дочку з дитячого садка о 17.00 год. та повертаючи на місце постійного проживання о 19.00 год., та у суботу з 10.00 год., забираючи дочку з дому, та о 17.30 год. повертати дитину на місце мешкання. Батько має попереджати матір дитини у телефонному режимі про те, що він забирає дочку з дошкільного закладу.

Відповідно до висновку ДІМ ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 05.05.2011 року, 03.05.2011 року до чергової частини ЧМВ надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що його колишня дружина перешкоджає йому бачитися з дитиною. В ході проведеної перевірки встановлено, що 03.05.2011 року близько 11.00 год. ОСОБА_1 зателефонував колишній дружині ОСОБА_2 та повідомив про свій намір забрати дитину, на що отримав відповідь про те, що вони збираються на дачу та, якщо він бажає, вона не заперечує проти того, щоб він приїхав та забрав дочку, на що ОСОБА_1 не погодився та звернувся до міліції.

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.09.2011 року, 26.09.2011 року до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_3, в якій вона просить прийняти міри до ОСОБА_1, який не виконує свої батьківські обовязки та рішення Деснянської районної ради. В ході перевірки ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.08.2011 року, 26.08.2011 року до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_3, в якій просить прийняти міри до її колишнього зятя ОСОБА_1, який 26.08.2011 року не забрав свою дочку з дитячого садку. В ході перевірки ОСОБА_1 зазначений факт заперечував.

Також в матеріалах справи міститься декілька листів ЧМВ УМВС України в Чернігівській області на адресу ОСОБА_3 з повідомленнями про проведені перевірки за її зверненнями з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що вони є знайомими ОСОБА_3, навідуються до неї в гості та декілька разів були свідками того, що у встановлені для побачень дні позивач до дитини не приходив в той час, коли вона його чекала та засмучувалася з цього приводу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено порушення його батьківських прав, оскільки в судовому засіданні не встановлено того, що відповідачі створюють позивачу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею, за відсутністю вжиття з його боку заходів для добровільного залагодження спору, беручи до уваги необхідність зміни способу його участі у вихованні дитини у звязку із зміною графіка навчання дитини, про що вимоги не заявляються, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо відсутності підстав для задоволенню позову, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя