Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 14 листопада 2011 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Балаби О.А., при секретарі - Редько А.О., з участю: сторін, їх представників.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення від права спадкування, визнання права власності, позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Радичівської сільської ради, Радичівської сільської ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності,

третя особа - ОСОБА_6,

встанови в:

19.08.2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області.

30.08.2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спірне майно.

Враховуючи однорідність позовних вимог ухвалою суду позови були об'єднані в одне провадження.

В подальшому позивачка-відповідачка ОСОБА_1 змінила підставу позову та збільшила позовні вимоги і просить визнати недійсним свідоцтво по право власності на нерухоме майно, визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області та усунути від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 12.08.2010 року та ОСОБА_8, яка померла 15.11.2010 року - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2

В обгрунтування позову зазначила, що через тяжку хворобу ОСОБА_7, і через похилий вік ОСОБА_9 перебували у безпорадному стані, потребували допомоги, а відповідачі ухилялися від їх утримання. Догляд за ними здійснювала позивач-відповідач ОСОБА_1, надавала всю необхідну допомогу по утриманню та лікуванню. У зв'язку з чим, просить усунути відповідачів від права спадкування за законом та визнати за нею право власності на спірний житловий будинок.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 також подали заяву про збільшення позовних вимог і просять визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно в частині права власності ОСОБА_7 на 1А частину спірного домоволодіння, визнати за ОСОБА_4 право власності на Уг частину спадкового майна, за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, враховуючи, що заповіт ОСОБА_9 є нікчемним по 3/16 частин та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначили, що спірний житловий будинок було побудовано в період шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_4, отже є спільною сумісною власністю. Однак на підставі рішення виконкому Радичівської сільської ради від 24.05.2007 року, право власності на все домоволодіння визнано за ОСОБА_7 Про порушення свого права власності ОСОБА_7 JI.C. дізналась тільки 29.06.2011 року, тому просить визнати право власності на /4 частину домоволодіння. ОСОБА_2, ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця, отже є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька і звернулись із заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Крім того враховуючи, наслідки нікчемності заповіту ОСОБА_9 просять визнати право власності на спадкове майно по 3/16 частин за кожною.

За клопотанням представника відповідачів - позивачів адвоката ОСОБА_10 до участі у розгляді справи залучено в якості співвідповідача Радичівську сільську раду.

У судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що з 22.03.2003 року почала проживала разом з ОСОБА_7, ОСОБА_9 у спірному будинку однією сім'єю. Все було добре поки чоловік тяжко не захворів, у нього було хворе серце, гіпертензивне серце, неодноразово проходив лікування, у зв'язку з чим перебував у безпорадному стані, був неспроможний фізично самостійно забезпечити умови свого життя та потребував постійного стороннього догляду, який здійснювала вона та її син. Чоловік дуже переживав відносно ставлення до нього дітей, оскільки їм потрібна була тільки його власність, а не він, як батько. Неодноразово казала чоловіку, що необхідно звернутись за допомогою його дітей, однак він забороняв і вона не повідомляла останніх. Діти приїжджали дуже рідко та не допомагали. Ухилення відповідачів полягає в тому, що діти не цікавились здоров'ям батька. Позовні вимоги відповідачів не визнала та пояснила, що ОСОБА_7 JI.C. не є спадкоємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і вона пропустила строк позовної давності на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Вважає, що заповіт ОСОБА_9 посвідчений уповноваженою на це особою і зареєстрований в державному реєстрі.

Відповідач - позивач ОСОБА_7 JI.C. позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 За час спільного проживання, за спільні кошти в період з 1992-1999 роки було збудовано спірний житловий будинок. ОСОБА_9 почала проживати у спірному будинку тільки після розірвання між ними шлюбу. Після розірвання шлюбу, в добровільному порядку було здійснено розподіл спільно нажитого рухомого майна. Відносно будинку пояснила, що завжди знала, що '/г частина належить їй, але про те, що ОСОБА_7 оформив право власності на весь будинок як один власник дізналась лише в 2011 році від дочок, які подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому вважає, що строк звернення до суду не пропустила.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що знала, що батько та бабуся ОСОБА_9Т тяжко хворіли. Однак, оскільки вона проживає в м. Києві, тому не мала фізично можливості часто приїжджати до батька і він про це не просив. З батьком спілкувались по телефону. В листопаді 2009 року дізнавшись, що він знаходиться на лікуванні в Чернігівській обласній лікарні взяла відпустку та здійснювала догляд за батьком, купувала ліки, а потім її змінювала сестра. Між ними і ОСОБА_1, була домовленість, що остання повідомлятиме про стан здоров'я батька, однак про те, що він знаходився двічі на лікуванні в м. Шостка ОСОБА_1 не повідомила і дізналась лише коли приїхала в село і він був вже вдома. Стверджує, що не ухилялась від виконання обов'язків по догляду за батьком і бабою. Після смерті батьку було поставлено пам'ятник.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що проживає в м. Чернігові і не мала можливості часто відвідувати батька та надавати допомогу. Про те, що батько тяжко хворів і потребував стороннього догляду знала. В листопаді 2009 року коли він знаходився на стаціонарному лікуванні в Чернігівській обласній лікарні сестра ОСОБА_2 брала відпустку та здійснювала догляд за батьком. Потім вона змінювала сестру і доглядала за батьком. Про лікування останнього в м. Шостка дізналась вже після того, як він повернувся додому, оскільки ОСОБА_1 не повідомила. ОСОБА_7 не звертався за допомогою.

Представник співвідповідача виконавчого комітету Радичівської сільської ради

ОСОБА_11 позов ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнав частково в частині недійсності свідоцтва про право власності на нерухоме майно та пояснив, що коли ОСОБА_7 захворів його паралізувало, догляд та утримання за ним здійснювала ОСОБА_1 Спірний житловий будинок був побудований померлим ОСОБА_7 в період шлюбу з ОСОБА_4 Після розірвання шлюбу між ними був добровільний розподіл майна.

Представник співвідповідача Радичівської сільської ради ОСОБА_12 позов визнала частково та пояснила, що дійсно рішення виконавчого комітету Радичівської сільської ради є недійсним, оскільки будинок є власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з»явилась, при цьому подала заяву про розгляд справи за її відсутності .

Допитана у судовому засіданні, в якості свідка відповідачка-позивачка ОСОБА_3 пояснила, що після смерті батька та звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини стало відомо про наявність свідоцтва про право на спадщину на все спірне домоволодіння про, що було повідомлено ОСОБА_4

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_9 приймала участь у будівництві спірного житлового будинку, а саме готувала їсти, платила гроші.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що спірний житловий будинок будував ОСОБА_7, а його мати ОСОБА_9 приймала участь у будівництві, а саме готувала їсти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 1.1, пояснив, що проживає по-сусідству з ОСОБА_1 Йому було відомо, що ОСОБА_7 дуже тяжко хворів, був паралізований і потребував стороннього догляду, який здійснювали ОСОБА_1 та її син. Також бачив, як ОСОБА_1 возила в лікарню чоловіка. Дітей ОСОБА_7 у нього вдома жодного разу не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що коли ОСОБА_7 тяжко хворів він часто його відвідував, разів десять на місяць він був паралізований і потребував стороннього догляду, який здійснювала ОСОБА_1 Крім того пояснив, що возив ОСОБА_7 в лікарню в м. Чернігів, де він і помер. Дітей ОСОБА_7 ні вдома, ні в лікарні жодного разу не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що возив в лікарню в м. Шостка ОСОБА_7 з ним їздили ОСОБА_1 та її син. Раз на тиждень ходив відвідувати хворого і бачив, що догляд за ним здійснювала ОСОБА_1 Також пояснив, що позичав ОСОБА_1 кошти на лікування чоловіка. За весь цей час дітей ОСОБА_7В не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що раз на місяць відвідував ОСОБА_7, який дуже хворів і потребував стороннього догляду, який здійснювала ОСОБА_1 Дітей ОСОБА_7 жодного разу не бачив. Догляд ОСОБА_1 полягав у тому, що вона доглядала за чоловіком, прибирала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_7 тяжко хворів і потребував стороннього догляду і до дня смерті проживав з дружиною ОСОБА_1 Він їх возив в лікарню в м. Чернігів та в м. Шостка. Також кожен день ходив піднімати ОСОБА_7, оскільки він був паралізований і догляд здійснювала ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20ГІ. пояснив, що з 08.08.1988 року працював головою колгоспу «Іскра» в с. Радичів та пам'ятає, як з Білорусії приїхала сім'я ОСОБА_7, ОСОБА_4, та їхні діти. Тоді земля була колгоспна і земельною комісією при колгоспі було прийнято рішення про виділення під будівництво житлового будинку вказаній родині земельної ділянки, оскільки ОСОБА_4 була головним зоотехніком. ОСОБА_7 був забудовником. Вони платили тільки 20% вартості будівельних матеріалів, а колгосп решту, яку потім утримували із заробітку ОСОБА_4 ОСОБА_9 не була членом КСП «Іскра» і фізично участі у будівництві спірного будинку не приймала. На даній садибі був ще один будинок, який належав ОСОБА_9, де вона і мешкала.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_21 пояснила, що проживає в с. Радичів і знає сім'ю ОСОБА_7 Повідомила, що після розірвання шлюбу стосунки між батьком і дітьми були добрі. Для ОСОБА_7 діти це все, вони як приїжджали завжди з гостинцями ходили до нього. Зі слів ОСОБА_4 відомо, що коли колишній чоловік хворів діти сиділи біля нього по черзі в лікарні, також приймали участь у похованні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що коли

ОСОБА_7 дуже хворів вона часто спілкувалась з ОСОБА_7 JI.C. і остання розповідала, що дочка ОСОБА_23 доглядала за батьком коли він перебував в лікарні в м. Чернігові, купувала ліки, а потім доглядала ОСОБА_2. Також відомо зі слів ОСОБА_4, що діти вдома батька часто відвідували.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що ОСОБА_3 його знайома, і в 2009 році на прохання останньої підвозив її в Чернігівську обласну лікарню, де лежав її батько. Це було раз десять.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що проживають з дружиною ОСОБА_2 в м. Києві. Також було відомо, що батько дружини тяжко хворів і при першій можливості вони приїжджали в с. Радичів. Коли у ОСОБА_7 в 2009 році стався інсульт і він знаходився на лікуванні в м. Чернігові вони відразу приїхали і дружина доглядала за батьком та була біля нього чотири доби, купувала ліки, а потім її змінила сестра, потім знову змінились. Між дружиною, її сестрою та ОСОБА_1 була домовленість, щоб всім разом не приїжджати їздили по черзі. Крім того він пропонував ОСОБА_7 лікуватися в м. Києві, але він відмовився. Також після виписки з лікарні при першій же можливості на вихідних приїжджали до тестя і після того, як лікувався в м. Шостка.

Заслухавши пояснення, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що з 02.08.1982 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу з 1991 - 1999 роки було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою с. Радичів, вул. Корди 158, Коропського району. Чернігівської області.

26.03.2003 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 12).

З 22.03.2003 року ОСОБА_1 почала проживати однією сім'єю з ОСОБА_7 та його матір'ю ОСОБА_9 у спірному будинку.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Радичівської сільської ради від 24.05.2007 року ОСОБА_7 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області.

12.08.2010 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14), після смерті якого відкрилася спадщина на спірний житловий будинок.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України із заявами про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК України строк звернулися дружина - ОСОБА_1 та діти померлого - ОСОБА_2, ОСОБА_3

15.11.2010 року померла ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15).

Заповітом посвідченим секретарем виконавчого комітету Радичівської сільської ради від 13.11.2010 року ОСОБА_9 заповіла все своє майно ОСОБА_1

Із заявою про прийняття спадщини за заповітом в установлений ст. 1270 ЦК України строк звернулась ОСОБА_1

ОСОБА_1 просить усунути відповідачів від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_9, оскільки вони ухилялися від надання допомоги останнім, які через тяжку хворобу, а ОСОБА_9 і через похилий вік були у безпорадному стані.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього

догляду, допомоги і піклування.

В судовому засіданні встановлено, що через тяжку хворобу, що підтверджено медичними довідками та показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_26, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_17, ОСОБА_7 знаходився в безпорадному стані та потребував постійного стороннього догляду.

Одночасно у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт перебування ОСОБА_9 у безпорадному стані.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 на час хвороби спадкодавця проживали в інших містах, працювали та мали сім'ї, у зв'язку з чим не мали фізичної змоги надавати допомогу у вигляді догляду за батьком і такої допомоги він не просив.

Однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та з дослідженого у судовому засіданні наказу від 10.12.2009 року ОСОБА_3 за заявою останньої була надана відпустка без збереження заробітної плати на 14 календарних днів по догляду за хворим батьком.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона пропонувала ОСОБА_7 звернутися за допомогою до дітей, однак він відмовився і такої допомоги не просив.

Отже, позивачем-відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, що ОСОБА_7 потребував допомоги дітей, а пояснення свідків, що діти не допомагали батьку не є ухиленням від допомоги. ОСОБА_4 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 у зв»язку з чим, не підлягає усуненню від права спадкування.

В силу ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка, отже за нею необхідно визнати право власності на 1/8 частину спірного домоволодіння.

Як вбачається з матеріалів справи в період з 02.08.1982 - 26.03.2003 роки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпІВС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування, розпорядження цим майном.

Згідно рішення правління сільськогосподарського підприємства «Іскра» 25.10.1991 року (протокол № 7) ОСОБА_7 було зараховано новозабудовником та направлено на будівництво бригаду мулярів та від 09.07.1993 року (протокол № 6) про затвердження договору на виконання робіт на будівництві спірного будинку будівельною бригадою на суду 897436 крб. та про оплату ново забудовниками 20% вартості будівельних робіт та матеріалів.

Крім цього, зазначене підтверджується поясненнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20, що родині ОСОБА_7 земельною комісією при колгоспі була виділена земельна ділянка на будівництво будинку.

З довідки виданої виконавчим комітетом Радичівської сільської ради від 15.08.2011 року № 344 вбачається, що ОСОБА_5 з 24.09.1990 року по 28 листопада 2003 року проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Чернігівської області.

Таким чином майно набуте в період шлюбу ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_7 належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому на цій підставі позивачка набула право власності на '/г частину спірного домоволодіння.

Згідно вимог статтей 9, 11 КпШС та ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України трирічний строк позовної давності для вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, застосовується коли ці вимоги заявлені після розірвання шлюбу і обчислюються з дня, коли один із подружжя дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на це майно.

За повідомленням Коропського РБТІ від 29.06.2011 року № 91 та Коропської районної державної нотаріальної контори від 18.08.2011 року № 1009/01-16 ОСОБА_3, ОСОБА_27 стало відомо про наявність оскаржуваного свідоцтва про право власності

на нерухоме майно.

Отже, про порушення своїх прав ОСОБА_7 JT.C. дізналась лише в 2011 році, що підтверджується матеріалами справи, отже нею не пропущено строк позовної давності.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Виходячи з рівності часток за ними необхідно визнати право власності по 1/8 частин.

Як свідчить заповіт посвідчений 13.11.2010 року секретарем виконкому Радичівської сільської ради Коропського району ОСОБА_6, ОСОБА_9 все своє майно заповіла ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 38, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року № 22/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.10.1994 року) у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні книги реєстрації обліку нотаріальних дій Радичівської сільської ради рішення виконавчого комітету Радичівської сільської ради про покладення на секретаря виконкому ОСОБА_6 повноважень на вчинення нотаріальних дій в тому числі і посвідчення заповітів не приймалось.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушення вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

В силу ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 16/2011 після смерті ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертались, отже пропустили строк для прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного позови підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з Радичівської сільської ради на користь відповідачів-позивачів слід стягнути понесені витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Одночасно вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до висновку, що необхідно стягнути зі співвідповідача витрати в розмірі 700 гривень за складання позовної заяви та 1300 гривень за представництво інтересів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в суді, що підтверджується наданою квитанцією, розрахунком та журналами судових засідань. В іншій частині слід відмовити, оскільки представником ОСОБА_10 не надано розрахунку витрат на збирання доказів, складання заяви про доповнення та уточнення позовних вимог.

Керуючись статтями 208, 209, 212 - 215, 293, 294 ЦПК України суд, -

виріши в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_28 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 25.03.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Радичівської сільської ради від 24.05.2007 року № 26 в частині права власності ОСОБА_7 на Уг частину домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на Уг частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району, Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Радичів, вул. Корди, 158, Коропського району. Чернігівської області.

Стягнути з Радичівської сільської ради на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 655 грн. 50 коп.

^Стягнути з Радичівської сільської ради на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі по 109 грн. 25 коп.

Стягнути з Радичівської сільської ради на користь ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи по 40 грн.

Стягнути з Радичівської сільської ради на користь ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені витрати на правову допомогу в розмірі по 666 грн. 66 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2011 року.

Суддя: Балаба О. А.