Справа № 22-ц-2317/2011 Головуючий у I інстанції Бабич О.І.
Категорія цивільна Доповідач - Лазоренко М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Талалаївського районного суду від 11 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про звільнення від сплати аліментів

в с т а н о в и в:

Рішенням Талалаївського районного суду від 11 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково, змінено розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, згідно рішення Талалаївського районного суду від 29.09.2009 року та стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і на період її інвалідності. Вирішений порядок розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Доводи скарги зводяться до того, що суд не перевірив доводів позивача щодо незадовільного його матеріального становища. Також, висновок суду про те, що пенсія позивача складає 5002,73 рос. руб., з якої щомісячно відраховуються аліменти в сумі 1861,47 рос. руб. спростовується довідкою управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Курганському районі Краснодарського краю, відповідно до якої пенсія позивача станом на 30.04.2011 року складає 6819,2 рос. руб., з якої відраховуються аліменти в сумі 1816,47 рос. руб., а отримує він 5002,73 рос. руб.. Суд, зазначивши в рішенні, що з 12.04.2011 року позивачу встановлена 3 група інвалідності, залишив поза увагою те, що інвалідність встановлена до 01.05.2012 року і на цей період позивач додатково отримує щомісячну грошову виплату в сумі 1236,00 рос. руб.. Зазначає, що вона сама має 2 групу інвалідності безтерміново, не працює, на даний час потребує додаткового медичного обстеження, а також отримує всього 814 грн. пенсії. Отже, на думку апелянта, позивач має можливість та повинен сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Талалаївського районного суду від 23.05.2006 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно. Рішенням цього ж суду від 29.09.2009 року розмір аліментів був змінений та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (а.с. 6, 7).

Рішенням суду від 20.07.2010 року шлюб між сторонами розірваний та поділено спільне сумісне майно подружжя (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, якщо другий із подружжя може надавати таку допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи.

Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Так, підставою для звернення позивача до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, стягнутих судовим рішенням в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, стало те, що позивач отримав 3 групу інвалідності, у нього виникли проблеми зі здоровям, в результаті чого він став перебувати на лікуванні в лікувальних закладах, на що постійно потрібні значні кошти, а також, він має невелику пенсію, якої недостатньо для цих потреб. Додаткових доходів він не отримує.

Задовольняючи частково позов та зменшуючи розмір аліментів з ? до 1/6 частини, суд першої інстанції вірно врахував положення ст. 80 Сімейного кодексу України та дійшов правильного висновку про те, що підстав для звільнення від обовязку матеріально утримувати бувшу дружину не має, але є підстави для зменшення розміру аліментів, адже позивач також, як і відповідачка, є інвалідом і стан його здоровя теж потребує постійного медичного обстеження та витрачання значних коштів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, адже суд повно та всебічно дослідив докази та врахував всі обставини справи.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи не спростовують правильності висновків суду.

Розмір пенсії, яку отримує позивач (6819,30 рос. руб. з вирахуванням аліментів в сумі 1816,47 рос. руб.) також є незначним, а тому стягнення аліментів в розмірі ? частини при наявності обставин, що виникли після 29.09.2009 року, тобто після ухвалення судом рішення, буде утруднювати матеріальне положення платника аліментів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Талалаївського районного суду від 11 липня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: