справа №2010/2-1168/11
провадження №2013
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної ради, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: с. Караван, вул. Комсомольська, 15, що видане ОСОБА_5 селищною радою 10 серпня 2010 року на ім*я ОСОБА_4 посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 17 червня 1978 року по 13 листопада 2009 року, постійно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На час одруження на земельній ділянці за указаною адресою знаходився житловий будинок літ. А-1, який належав матері відповідача. Одразу після одруження на даній земельній ділянці побудували житловий будинок літ. «Б-1» в 1980 році, право власності на який було зареєстровано на ОСОБА_4 в 1991 році на підставі свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_5 селищною радою 19.02.1991 року в 17/25 частинах домоволодіння. Після смерті матері ОСОБА_4 став одноособовим власником домоволодіння. В 2007 році вони з ОСОБА_4 на спільні кошти побудували самочинно житловий будинок літ. «Г-1» з мансардою літ. Гмн. В липні 2010 року відповідач провів введення в експлуатацію будинків літ. «Б-1» та літ. «Г-1» шляхом отримання сертифікатів відповідності. Потім, 10.08.2010 року отримав н своє ім.*я в цілому свідоцтво про право власності у виконкомі ОСОБА_5 селищної ради і зареєстрував в органах БТІ, чим порушив її права, оскільки вона вважає себе забудовником нарівні з ним і дані будинки побудовані в період шлюбу. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.12.2010 року їй відмовлено у визнанні права власності на ? частину будинків через те, що правовстановлюючий документ отриманий після розірвання шлюбу. Підставою для видачі свідоцтва про право власності була заява ОСОБА_4 від 10.08.2010 року та проект рішення виконкому, складений КПТІ «Інвенрос» і того ж дня було винесено ОСОБА_5 селищною радою рішення № 127 «Про оформлення права власності на домоволодіння № 15 по вул. Комсомольській в с. Караван на ім*я ОСОБА_4, яке вона вважає незаконним, оскільки прийняте з порушенням процедури прийняття рішення, так як не відповідає вимогам п. 6.1. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», а саме: на час винесення рішення у виконкомі не було даних про наявність документів, які б підтверджували право власності або право користування земельною ділянкою.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених вище, крім того представник позивача пояснив, що на свідоцтві про право власності мається підпис не селищного голови, а іншої особи, яка не зазначена в даному свідоцтві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 заперечував проти позову в повному обсязі, пославшись на його безпідставність, а в наданих письмових запереченнях повідомляє, що інспекція ДАБК за результатами розгляду поданих документів видала йому сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, а виконавчий комітет ОСОБА_5 селищної ради на підставі сертифікату видав свідоцтво про право власності на домоволодіння № 15 в с. Караван по вул. Комсомольській. Враховуючи рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10.12.2010 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2011 року вважає, що права ОСОБА_6 при видачі свідоцтва на право приватної власності не порушено.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні зазначивши, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до кола повноважень ради віднесено в тому числі і видача свідоцтва про право власності на майно. Відповідно до порядку погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 10.11.2009 року № 198 та розробленого згідно постанови КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» від 09 вересня 2009 року № 1035, виконком селищної ради на підставі сертифікату, виданого ІДАБК у Харківській області видає рішення про можливість оформлення права приватної власності на нерухоме майно та видає свідоцтво про право власності. Згідно рішення ОСОБА_5 селищної ради від 10 серпня 2010 року за № 127 вирішено оформити право власності на домоволодіння № 15 по вул. Комсомольській в с. Караван в цілому на імя ОСОБА_4 та видати свідоцтво про право власності на майно, при цьому, виконавчому комітету не було відомо про обставини, які б перешкоджали розгляду даного питання. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.12.2010 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2011 року підтверджено відсутність підстав позивачки щодо визнання за нею права власності на частину в спірному домоволодінні. При цьому, вважають, що права ОСОБА_3 при видачі свідоцтва на право приватної власності не порушені, вона не має юридичної заінтересованості та являється неналежним позивачем по справі.

Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно рішення № 127 ОСОБА_5 селищної ради Дергачівського району Харківської області від 10 серпня 2010 року вирішено оформити право власності на домоволодіння № 15 по вул. Комсомольській в с. Караван Дергачівського району Харківської області в цілому на імя ОСОБА_4 та видати йому свідоцтво про право власності на зазначене домоволодіння (а.с.16).

10 серпня 2010 року ОСОБА_5 селищною радою на імя ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння № 15 по вул. Комсомольській в с. Караван Дергачівського району Харківської області (а.с.19).

Позивач вважає дане свідоцтво незаконним, виданим з порушенням процедури його видачі та таким, що порушує її право на частку в спільному майні подружжя.

Суд не погоджується з такими висновками позивача, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.6.1 п.п. «а» «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002 рок № 7/5, в редакції, яка була чинною на час видання спірного свідоцтва, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно рішення XLУІІ сесії V скликання ОСОБА_5 селищної ради від 22 вересня 2009 року надано ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовно площею 0,4400 га, що знаходиться в користуванні, в т.ч. 0,2500га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,1752га для ведення особистого селянського господарства в с. Караван, вул. Комсомольська, 15 в організації, що мають відповідний дозвіл (а.с.92).

Як вбачається з копії рішення LІІІ сесії V-го скликання ОСОБА_5 селищної ради від 22 січня 2010 року ОСОБА_4 вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,4252га, яка знаходиться у його користуванні, в т.ч. 0,2500га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,1752га для ведення особистого селянського господарства в с. Караван, вул. Комсомольська, 15 та видати Державний акт на право власності на землю (а.с.91).

Сертифікатами ХК 000566 від 02.07.2010 року та ХК 000572 від 06.07.2010 року засвідчена відповідність закінчених будівництвом обєктів одноповерхового житлового будинку з мансардою, садибного типу, загальною площею 78,0кв.м, з господарськими будівлями і спорудами та одноповерхового реконструйованого житлового будинку з мансардою, садибного типу, загальною площею 183,1кв.м з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Караван, вул. Комсомольська, 15 державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Таким чином, доводи позивача щодо відсутності документів, зазначених в п. 6.1. указаного вище тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно спростовані наявними у матеріалах справи документами.

Крім того, позивач стверджує, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.08.2010 року підписано неповноважною особою, що також не відповідає дійсності, оскільки представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради у судовому засіданні пояснив, що на зазначеному свідоцтві міститься підпис секретаря селищної ради, а частиною 2 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що, в т.ч. у разі неможливості здійснення головою селищної ради своїх повноважень, повноваження селищного голови здійснює секретар відповідної селищної ради.

Доводи позивача щодо того, що видачею спірного свідоцтва про право власності на нерухоме майно порушено право позивача на частку у спільному майні подружжя, спростовано рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2010 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2001 року, згідно яким ОСОБА_3 відмовлено у поділі домоволодіння № 15 по вул. Комсомольській в с. Караван та визнанні за нею права власності на ? частину даного домоволодіння.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Згідно статті 88 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 744, 755 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59, 60, 61, 64, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної ради, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко