Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2011р. Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Форощі І.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Іванківського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту про право на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Іванківського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним заповіту про право на спадщину. Позивачка посилається на те, що 4 жовтня 2006р. вона та її покійний чоловік ОСОБА_1 уклали заповіт подружжя, згідно якого все своє майно вони заповідали ОСОБА_4 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 Її чоловік ОСОБА_1 помер 29 вересня 2008р. Вона вважає, що заповіт подружжя, укладений нею та її покійним чоловіком, суперечить діючому законодавству, є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки заповіт укладено під впливом помилки (обману), відповідача ОСОБА_4, яка обіцяла доглядати її та її чоловіка не робить цього, а нотаріус не роз»яснила їм всіх деталей та обставин, наслідків укладення заповіту подружжя. Крім того, сам заповіт не відповідає діючому законодавству, так як в ньому сказано, що подружжя заповідає «все наше майно» в той час, як законом передбачено, що подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

Позивачка просить визнати заповіт подружжя на користь ОСОБА_4 недійсним та зняти обмеження на розпорядження майном.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідачка та її представник позов не визнали та пояснили суду, що з 2006р. відповідачка доглядала сім»ї ОСОБА_1, які були пристарілими, оскільки давно дружила з цією сім»єю. ОСОБА_1 хотів подарувати їй свою квартиру № 14 по вул.Фрунзе. 46-а в смт. Іванків. Але коли вони поїхали до приватного нотаріуса для оформлення договору дарування, після роз»яснень нотаріуса, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було складено заповіт подружжя на користь позивачки. Вона до лютого 2010р. добросовісно доглядала за ОСОБА_1, коли помер ОСОБА_1 займалась його похованням та дотриманням обрядів. Проте з лютого 2010р. відповідачка вімовилась від її догляду, почала скаржитись на неї. Позивачка вважає, що заповіт подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_1 був складений ними добровільно, свідомо, з повним розумінням його наслідків, ніяким чином не суперечить діючому законодавству, є законним та дійсним. В позові просить відмовити.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлена.

Вислухавши сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8 які підтвердили, що на протязі біля 3 років, до початку 2010р, відповідачка ОСОБА_4 доглядала подружжя ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з заповіту подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 від 2006р. « все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б вони не складалось, і взагалі все те, що нам буде належати на день смерті і на що ми за законом матимемо

право, заповідаємо ОСОБА_2, 1954року народження». Проте, відповідно до ст.1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт, щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. Оспорюваний же заповіт цим вимогам не відповідає, оскільки укладений не на майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1ст.203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, а укладений подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_1 заповіт суперечить вимогам ст.1243 ЦК України.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, вимог які встановлені ч.І ст.203 ЦК України.

Оскільки при складанні заповіту не було дотримано вимог ст.1243 ЦК України, заповіт є недійсним.

Посилання позивачки та те, що заповіт був складений під впливом обману свого підтвердження в суді не знайшло.

Згідно повідомлення державного нотаріуса згідно витягу з реестра № березня 2010р. було накладено заборону на відчуження всього майна.

Керуючись ст.ст.208,209,212,213 ЦПК України, ст.ст.1243, ч.І ст.203, 215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати заповіт укладений від імені подружжя ОСОБА_9 і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 жовтня 2006р., посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №4862 -недійсним.

Скасувати заборону на майно накладену державним нотаріусом Іванківської районної нотаріальної контори Київської області 04.03.2010р. відповідно до витягу №26408858.

Рішення набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на нього не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: