АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 34 (1) інстанції - Шум Л.І.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі - Алісовій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-ДП» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-ДП», треті особи - ОСОБА_3, Закрите акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-ДП» (далі - ТОВ «Корона-ДП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 квітня 2005 року, ОСОБА_3 керуючи службовим транспортним засобом, марки «ГАЗ-33076» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу, рухаючись по проїзній частині вул. 23 Лютого м Кривого Рогу зі станції «Роковата» на РУ ім. Леніна на зупинці громадського транспорту «Інтернат» скоїв наїзд на її чоловіка - ОСОБА_5, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

06 квітня 2005 року слідчим Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області порушена кримінальна справа № 54050265, по факту дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої був смертельно травмований ОСОБА_5, за ст. 286 ч. 2 КК України, яку 09 лютого 2007 року було закрито у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу злочину, однак в його діях є невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху.

Смертю чоловіка їй завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює в 100000 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 1145 грн., які вона витратила на встановлення пам'ятника на могилі чоловіка, а також судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто на її користь з ТОВ «Корона-ДП» матеріальну шкоду в розмірі 1145 грн., 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 16,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Корона-ДП» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом не прийнято до уваги його заперечення про те, що в діях водія транспортного засобу, внаслідок яких було травмовано ОСОБА_5, відсутній склад злочину, а також відсутня вина у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, вважає, що оскільки автомобіль був застрахований у ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа», то і шкода внаслідок настання страхового випадку повинна відшкодовуватися страховою компанією.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2005 року, приблизно о 09- й годині, ОСОБА_3 керуючи службовим транспортним засобом марки «ГАЗ-33076» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по проїзній частині вулиці 23 Лютого м. Кривого Рогу з станції «Роковата» в напрямку вулиці Косигіна, що знаходиться на РУ ім. Леніна, на зупинці громадського транспорту «Інтернат» скоїв наїзд на ОСОБА_5, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. 06 квітня 2005 року слідчим Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу № 54050265, по факту дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої був смертельно травмований ОСОБА_5, за ст. 286 ч. 2 КК України.

09 лютого 2007 року кримінальну справу було закрито у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу злочину, а невідповідність дій водія вимогам п.12.3. ПДР з технічної точки зору не знаходилося в причинному зв'язку із наслідками технічного характеру ДТП - наїзду на пішохода.

В обгрунтування прийнятого рішення слідчим встановлено, що 05.04.2005 року близько 09 годині ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом ГАЗ-3376, державний номер НОМЕР_1, рухався по проїзній частині вул. 23-го Лютого у Тернівському районі м. Кривого Рогу в напрямку РУ ім. Леніна, в сонячну погоду, по сухій проїзній частині, на технічно справному транспортному засобі, завантаженому приблизно 2,5 тони виробів, на відстані 3 м від краю проїзної частини зі швидкістю 30 км/год. Наближаючись до зупинки громадською транспорту «Інтернат», на якій знаходився мікроавтобус, побачив, що попереду нього в темпі спокійного кроку зліва направо, по ходу руху, проїзну частину переходив пішохід. На його очах пішохід вийшов за полосу руху, по якій рухався транспортний засіб, після чого на пішохода водій не звертав увагу. Проте, пасажир автомобіля ОСОБА_6 крикнув, щоб ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб, оскільки допущено наїзд на пішохода, який від отриманих тілесних ушкоджень, помер на місці.

Згідно висновків автотехнічної експертизи № 58/27-366 від 15.08.2005 року водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі, та частково в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, яким керував водій ОСОБА_3, перебуваючи в трудових правовідносинах з власником транспортного засобу, повинен відшкодувати позивачу матеріальну і моральну шкоду, завдану під час виконання ОСОБА_3 трудових обов'язків, внаслідок смертельного травмування чоловіка позивача, оскільки відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода та її наслідок - смерть пішохода, виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст.1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, зазначеною нормою закону встановлено відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його володільця. На володільця не може бути покладено обов'язки з відшкодування такої шкоди, лише якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи вищезазначене та те, що із матеріалів справи не вбачається, що наїзд водієм відповідача на пішохода - чоловіка позивача стався в результаті непереборної сили чи умислу потерпілого, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про відсутність підстав покладання на нього відповідальності по відшкодуванню завданої їх працівником шкоди, оскільки в діях водія відсутній склад злочину та порушення ПДР, так як сама по собі відсутність вини водія транспортного засобу у наїзді на пішохода та не притягнення водія до кримінальної чи адміністративної відповідальності не є підставою для відмови у стягненні з відповідача завданої позивачу в результаті смертельного травмування її чоловіка матеріальної і моральної шкоди.

Представник ТОВ «Корона-ДП», не оскаржуючи рішення суду в частині розміру стягнутої з нього на користь позивача матеріальної і моральної шкоди, вважає, що відшкодувати шкоду згідно умов договору страхування зобов'язане ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа», оскільки їх транспортний засіб було застраховано згідно закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте з цими доводами колегія суддів не погоджується, оскільки страхова компанія не є стороною по справі, а залучена в якості 3-ї особи на боці відповідача. Крім того, відмова страхової компанії у визнанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був смертельно травмований чоловік ОСОБА_2, страховим випадком та у відшкодуванні шкоди ОСОБА_2, не оскаржена ні позивачем ні відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-ДП» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: