Справа № 22-ц-266/11 Головуючий у 1 інстанції: Береза В.І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

секретаря Луньо К.А.,

з участю ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_3, представника територіального управління Держгірпромнагляду по Львівській області ОСОБА_4, представників КП РозділжитлосервісНовороздільської міської ради ОСОБА_5Й та ОСОБА_6, представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу апеляційними скаргами ОСОБА_2, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області, Територіального Управління Держгірпромнагляду по Львівській області на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 16 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Розділжитлосервіс" Новороздільської міської ради, Територіального Управління Держгірпромнагляду по Львівській області, третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області, про визнання незаконною бездіяльність роботодавця та відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним та скасування актів розслідування та призначення повторного розслідування нещадного випадку на виробництві, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Визнано нечинними акти форми Н-5 та НПВ про розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_8 26.01.2006 року під час роботи на КП "Розділжитлосервіс", затверджені начальником ТУ Держпромгірнагляду по Львівській області 23.06.2006 р.

Зобов"язано ТУ Держпромгірнагляду по Львівській області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 26.01.2006 р. з ОСОБА_8.

У решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області та ТУ Держгірпромнагляду по Львівській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що відмова суду першої інстанції в задоволенні позовної вимоги про протиправну бездіяльність КП "Розділжитлосервіс", а саме розслідування обставин "раптового погіршення стану здоров'я" ОСОБА_8, що мало місце 26 січня 2006 року, в порядку та строки, визначені порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань і аварій на виробництві, а також неповідомлення про смертельні наслідки контролюючий орган в сфері охорони праці не відповідає фактичним обставинам справи.

Просить рішення суду в частині незадоволення позовної вимоги щодо протиправної бездіяльності КП "Розділжитлосервіс" скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області покликається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не вирішив питання щодо наявності у позивача правових підстав для подання позову у справі, неправильно оцінив висновок судово-медичної експертизи від 18.06.2007 р., внаслідок чого безпідставно призначив повторне розслідування. Також суд не прийняв до уваги матеріали спеціального розслідування, документи відповідачів та пояснення свідків щодо місця та часу нещасного випадку. Покликається на те, що суд надав переважаючої ваги доказам і доводам учасників процесу, які базуються виключно на припущеннях.

В апеляційній скарзі ТУ Держгірпромнагляду по Львівській області зазначає, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом порушена вимога ст. 3 ЦПК України щодо наявності права позивача на звернення до суду, оскільки не вирішено питання правонаступництва. Вказує, що суд не встановив протиправності в діях відповідачів та не зазначив про можливу необгрунтованість висновків спеціального розслідування, в той же час визнав нечинними акти форми Н-5 та НПВ про розслідування нещасного випадку. Стверджує, що рішення суду щодо зобов"язання ТУ Держпромгірнагляду по Львівській області призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_8 на КП "Розділжитлосервіс" є незаконним, оскільки прямо виходить із необгрунтованого висновку про нечинність вище зазначених актів.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області та ТУ Держгірпромнагляду по Львівській області просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та виступ її адвоката ОСОБА_3, представника територіального управління Держгірпромнагляду по Львівській області ОСОБА_4, представників КП РозділжитлосервісОСОБА_5Й та ОСОБА_6, представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Пунктом 8 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0. 00-6. 02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (далі Порядок) передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до подання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт (уповноважена особа підприємства) зобовязаний: терміново організувати подання першої медичної допомоги потерпілому, забезпечити у разі необхідності його доставку до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, роботодавця, керівника первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважену найманими працівниками особу з питань охорони праці, якщо потерпілий є членом профспілки; зберегти до прибуття комісії з розслідування (комісії із спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку на робочому місці та устаткування у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоровю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів до недопущення подібних випадків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 перебував в трудових відносинах з КП "Розділжитлосервіс" та працював електромонтером. 26 січня 2006 року разом з бригадою монтерів під керівництвом інженера-електрика ОСОБА_9 працював по відновленню освітлення групи квартир житлового фонду за адресою: м. Новий Розділ, пр. Шевченка, 24.

На місце виконання робіт прибув головний інженер КП "Розділжитлосервіс" Купран і від електромонтера ОСОБА_10 дізнався про те, що ОСОБА_8 почувається погано. Після цього його було доставлено транспортом ЖКУ в Новороздільську міську лікарню, де з 26 по 30 січня 2006 р. він перебував на лікуванні. З 30 січня по 20 лютого 2006 р. ОСОБА_8 перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Львівської лікарні швидкої допомоги з діагнозом "Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня, субарахноідальний крововилив, гідроцефалія".

З відповіді Новороздільської міської лікарні від 03.03.2006 року вбачається, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель м. Новий Розділ, поступив у приймальне відділення Новороздільської міської лікарні 26.01.2006 р. о 12.30 год. При огляді йому було встановлено діагноз: Вегетосудинна дистонія та госпіталізовано в терапевтичне відділення. 27.01.2006 року хворий консультований невропатологом ОСОБА_11 та скерований для подальшого лікування в неврологічне відділення з діагнозом "Посттравматичний субарахноідальний крововилив" (а.с. 5).

З свідоцтва про смерть ОСОБА_8 видно, що такий помер 24.02.2006 р. у м. Новий Розділ (а.с. 7).

Позивачка ОСОБА_2 стверджує, що смерть її сина настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, що може бути підтверджено наступним: 1. Електромонтери ОСОБА_12 та ОСОБА_10 А, які працювали з ОСОБА_8 того дня, стверджують, що під час виконання робіт її син впав і вдарився головою, внаслідок чого отримав пошкодження голови. Час поступлення ОСОБА_8 до приймального відділення Новороздільської міської лікарні - 12.30 год., спосіб доставлення транспорт Новороздільського ЖКУ. Діагноз при поступленні до лікарні посттравматичний субарахноідальний крововилив", встановлений невропатологом ОСОБА_11, який прийшов до висновку про необхідність проведення люмбальної пункції та продовження обстеження і лікування у Львівській лікарні швидкої допомоги у зв"язку з пошкодженням голови.

З лікарняних листків хворого ОСОБА_8 вбачається: - від 31 січня 2006 року, що хворий ОСОБА_8 з 26.01.2006 р. по 30.01.2006 р. перебував на стаціонарному лікуванні, діагноз посттравматичний субарахноідальний крововилив (а.с. 43); - від 20 лютого 2006 р. діагноз забій головного мозку середнього ступеню, субарахноідальний крововилив, перебував у стаціонарі з 31.01.2006 по 20.02.2006 р. (а.с. 44); - від 21 лютого 2006 р., що з 21.02.2006 р. продовжує хворіти, діагноз - субарахноідальний крововилив (а.с.42).

Згідно повідомлення № 565 від 01.12.2006 року головного лікаря Новороздільської міської лікарні, ОСОБА_8 був госпіталізований 26.01.2006 року в травматологічне відділення з приводу головних болів (а.с. 63).

Даючи пояснення в комісію по розслідуванню нещасного випадку ОСОБА_10 ствердив, що ОСОБА_8 перед нещасним випадком 26.01.2006 р. в процесі роботи ходив у підвал, звідки приблизно через дві хвилини повернувся, після чого йому стало погано (а.с. 75).

Відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, роботодавець має повідомити орган виконавчої дирекції Фонду про нещасний випадок за встановленою формою, утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку. Комісія зобов"язана протягом трьох діб обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку, з"ясувати причини і обставини нещасного випадку та скласти відповідні акти.

Слід зауважити, що повідомлення про нещасний випадок дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області було передано лише 09.03.2006 р., акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 26 січня 2006 року о 12 год. 30 хв. і акт № 2 про нещасний випадок на підприємстві, не повязаний з виробництвом складені ще пізніше, та в один день 23 червня 2006 року (а.с. 72, 88-91, 92-96).

Проте, як вбачається з комісійного висновку Львівської обласної судово-медичної експертизи від 18.06.2007 року, який спростовує ОСОБА_10 судово-медичного дослідження (обстеження) № 14/06 від 25.02. - 04.04.2006 р., що на а.с. 233-238, на який посилаються відповідачі, описане в гістологічному заключенні захворювання, а саме: лімфоцитарний менінгіт, могло розвинутись в результаті отриманої травми голови. Такий менінгіт розвивається як асептичний після закритої черепно-мозкової травми і не трактується як гнійний, хоча мікроскопічні зміни лімфоцитарної стадії гнійного менінгіту аналогічні змінам, що можуть виникати і виникали в даному випадку при розсмоктуванні гематоми. З моменту отримання травми до моменту смерті пройшло біля місяця і саме такому терміну відповідає характер запального інфільтрату, в якому переважають лімфоцити і макрофаги. В гістологічному описі вказано, що крім клітин запального інфільтрату, визначаються також сидерофаги, що характерно для розсмоктування гематоми. Крім того, в гістологічному заключенні вказано, що в оболонках головного мозку іншої локалізації визначається лише гіперемія, неінтенсивна лімфоцитарна інфільтрація і місцями фіброз, тобто описаний менінгіт носить обмежений характер в ділянці мозочка, де, очевидно, утворилась гематома. Для менінгіту інфекційної природи характерна інша локалізація (скронева при отогенному ґенезі чи лобна при інфекції з носових пазух) або дифузне ураження (при гематогенній інфекції).

В гістологічних препаратах є переконливі дані за лімфоцитарний менінгіт в ділянці мозочка, який, з урахуванням перенесеної місяць тому черепно-мозкової травми, слід трактувати не як лімфоцитарну стадію гнійного бактеріального менінгіту, а як асептичний локальний менінгіт, що виник як ускладнення внаслідок черепно-мозкової травми. Основним захворюванням (основною причиною смерті) стала закрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилась асептичним лімфоцитарним менінгітом і набряком мозку (а.с. 161-169).

Зважаючи на вищенаведене районний суд підставно задовольнив позов.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 підтверджено, що його матір"ю є позивачка ОСОБА_2 (а. с. 9).

Згідно з п. 59 зазначеного вище Порядку в разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сімї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено в судовому порядку.

Оскільки відповідно до Порядку не втрачена можливість створення спеціальної комісії, а також не втрачені документи й інші докази, на підставі яких ця комісія може перевірити обставини, повязані з нещасним випадком, який стався з ОСОБА_8, суд не вправі встановлювати зазначені факти, вирішення цих питань згідно Порядку відноситься до спеціальної комісії.

Наведеним вище спростовуються посилання в апеляційних скаргах відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області, Територіального Управління Держгірпромнагляду по Львівській області на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не вирішив питання щодо наявності у позивача правових підстав для подання позову у справі, неправильно оцінив висновок судово-медичної експертизи від 18.06.2007 р., безпідставно призначив повторне розслідування.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтами не представлено як у суді першої, так і апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому підстав для їх задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Миколаївському районі Львівської області, Територіального Управління Держгірпромнагляду по Львівській області - відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 16 червня 2010 року залишити без змін, доповнивши резолютивну частину рішення після слів: Зобов"язати ТУ Держпромгірнагляду по Львівській області призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 26.01.2006 р. з ОСОБА_2- такими словами відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0. 00-6. 02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, з урахуванням обставин, які не враховані комісією при складанні актів форми Н-5 та НПВ від 23 червня 2006 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_13