Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-611/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В., при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В позовній заяві зазначено, що 17 червня 2000 р. позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який на теперішній час розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини та у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні останньої.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_1 просила позов

задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі Ул частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2011 р. і до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні останньої. При цьому зазначала, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в позовній заяві. Враховуючи наведене, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази) та з врахуванням правил, викладених у ч.1 ст.77 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивачка ОСОБА_1 проти цього не заперечувала.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, та

позивачка ОСОБА_2 (до шлюбу - Левченко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка міста Миколаїв, перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2000 р.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №041878, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 14 травня 2001 р.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2007 р., шлюб, зареєстрований 17 червня 2000 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами розірвано. Розлучення зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що 08 травня 2007 р. було видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Згідно довідки Комунального підприємства «Єдність» від 02 березня 2011 р., малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час проживає разом з матірю за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Шевченко, будинок №10 (десять), квартира №17 (сімнадцять).

Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.

Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, який є батьком малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязаний до утримання дитини й вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

За правилами ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався, тому, при вищезгаданих обставинах з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дітей на користь позивачки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі % частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення позову - 04 березня 2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.Ю,11,209,212,213,214,215,224-226, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітньої дитини -доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі Уа частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. на користь держави в особі місцевого бюджету місті Вознесенськ (банк УДК в Миколаївській області, код банку 23406957, МФО 826013, код платежу 22090100, р/р №0007).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи на користь держави в особі Державного бюджету міста Вознесенськ (банк ГУДКУ в Миколаївській області, , р/р №0007, МФО 826013, код платежу 22050000) в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Т.В. Серебрякова