Справа № 2-28/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року Глибоцький районний суд Чернiвецької областi

у складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

та за участю відповідачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа Сучевенська сільська рада про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа Сучевенська сільська рада про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 червня 2006 року в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області померла його матір ОСОБА_5. 08 травня 2009 року помер його батько ОСОБА_6. Він після смерті матері прийняв спадщину і внаслідок відмови його батька від належної йому частки, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку спадкового майна квартира №17 в будинку №1 по Площі Соборній м. Чернівці. Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок №19 по вул. Л.Українки в смт. Глибока, який був побудований його батьками. Однак він дізнався про існування заповіту від імені його батька на ОСОБА_7, згідно якого все своє майно його батько заповів ОСОБА_1 Вважає, що заповіт не підписував його батько, оскільки останні шість місяців він тяжко хворів, а ОСОБА_1, будучи медсестрою, застосовувала сильно-діючи медичні препарати, які впливали на свідомість його батька і він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд визнати недійсним заповіт та визнати за ним право власності на житловий будинок №19 по вул. Л.Українки в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області.

Під час розгляду справи, позивач ОСОБА_4 зменшив свої позовні вимоги, згідно яких росить суд визнати заповіт від 20 березня 2009 року недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 змінені позовні вимоги підтримав повністю, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Просив суд змінені позовні вимоги задовольнити. В судове засідання 17 січня 2011 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, і не заявив суду клопотання про відкладення розгляду справи. Суд розцінює дані дії, а також неодноразові клопотання про перенесення розгляду справи, як спробу затягнути розгляд справи, тому вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, у своїх запереченнях посилалися на відсутність підстав для визнання заповіту недійсним, у зв'язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні змінених позовних вимог.

Представник третьої особи Сучевенської сільської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні змінених позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, з свідоцтва про смерть серії I- МИ № 064836 вбачається, що ОСОБА_6 помер 08 травня 2009 року в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 20 березня 2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстрованого за № 16, ОСОБА_6 Андроноивч заповів все своє майно, на момент своєї смерті, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що посилання позивача про те, що ОСОБА_6 не підписував даний заповіт і не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок того, що знаходився у важкому стані внаслідок хвороби не доведені в судовому засіданні, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи і показаннями свідка ОСОБА_8, яка на момент складання заповіту працювала секретарем сільради і посвідчувала даний заповіт.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином стаття 203 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину. Лише за доведеності обставин, які є підставами визнання недійсності правочину, тобто недодержання вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою вказаної статті, він може бути визнаний судом недійсним (за винятком нікчемного правочину). Таких обставин судом також не встановлено, а тому суд дійшов висновку, що зміненні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 207, 225, 230, 1235, 1248, 1253 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа Сучевенська сільська рада про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя