Справа № 22-ц-1991/2011 Головуючий у I інстанції Парфененко О.Я.
Категорія цивільна Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2011 року 06 липня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю:ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5, ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Менського районного суду від 03 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ нерухомого майна та земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Рішенням Менського районного суду від 03 червня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Визнано житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Воровського, 21 в м. Мена спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Визнано нежиле приміщення, магазин по вул. Придеснянська (Леніна), 39 в с.Змітнів Сосницького району Чернігівської області та земельну ділянку, площею 0,06 га, розташовану на території Змітнівської сільської ради спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Виділено ОСОБА_6 в житловому будинку по вул. Воровського, 21 в м.Мена: кухню 1-1 площею 7,2 кв.м. вартістю 16751 грн., кімнату 1-8 площею 23,0 кв.м. вартістю 53510 грн., тамбур І площею 3,8 кв.м. вартістю 7011 грн., веранду ІІ площею 5,8 кв.м. вартістю 9502,50 грн.;

в надвірних будівлях: гараж площею 49,4 кв.м. вартістю 37040 грн., Ѕ частину воріт з хвірткою вартістю 1914,50 грн., Ѕ частину огорожі залізобетонної вартістю 1282 грн., Ѕ частину огорожі деревяної вартістю 2057,50 грн.,

а всього на загальну суму 129068,50 грн., що становить 51/100 частини всього домоволодіння, та визнано за ним право власності на вказані жилі приміщення та надвірні будівлі.

Виділено ОСОБА_4 в житловому будинку по вул. Воровського, 21 в м.Мена: коридор 1-2 площею 6,1 кв.м. вартістю 14192 грн., санвузол 1-3 площею 3,3 кв.м. вартістю 7677 грн., коридор 1-7 площею 5,1 кв.м. вартістю 11865 грн., кімнату 1-6 площею 10,0 кв.м. вартістю 23265 грн., кімнату 1-5 площею 7,6 кв.м. вартістю 17682 грн., кімнату 1-4 площею 7,7 кв.м. вартістю 17914 грн., веранду ІІ площею 4,5 кв.м. вартістю 9502,50 грн., комору ІІІ площею 2,3 кв.м. вартістю 4244 грн.;

в надвірних будівлях: сарай Б-1 вартістю 3345 грн., погріб п-2 вартістю 6796 грн., Ѕ частину воріт з хвірткою вартістю 1914,50 грн., Ѕ частину огорожі залізобетонної вартістю 1282 грн., Ѕ частину огорожі деревяної вартістю 2057,50 грн.,

а всього на загальну суму 121736,50 грн., що становить 49/100 частини всього домоволодіння, та визнано за ним право власності на вказані жилі приміщення та надвірні будівлі.

При наведеному розподілі необхідно виконати наступні переобладнання в житловому будинку по вул.Воровського, 21 в м.Мена:

- ОСОБА_6 зняти дверні полотна між верандою ІІ та кімнатою 1-2, між кімнатами 1-1 та 1-2, між кімнатами 1-7 та 1-8; демонтувати дверні коробки між верандою ІІ та кімнатою 1-2, між кімнатами 1-1 та 1-2, між кімнатами 1-7 та 1-8; закласти дверні прорізи між верандою ІІ та кімнатою 1-2, між кімнатами 1-1 та 1-2, між кімнатами 1-7 та 1-8; влаштувати дверні прорізи в стінах між кімнатами 1-1 та 1-8, між кімнатою 1-1 та верандою ІІ; влаштувати дверні блоки між кімнатами 1-1 та 1-8, між кімнатою 1-1 та верандою ІІ; демонтувати перегородки між верандою ІІ та коморою ІІІ; влаштувати каркасно-обшивну перегородку в кімнаті 1-1, загальна вартістю переобладнання становить 1762,75 грн.; облаштувати автономну систему опалення, газопостачання, локальну каналізацію, вентиляцію та електропостачання;

- ОСОБА_4 влаштувати дверний проріз в стіні комори ІІІ для облаштування входу, влаштувати цегляний тамбур входу, загальна вартість переобладнання становить 2330,57 грн.; облаштувати автономну систему опалення, газопостачання, локальну каналізацію, вентиляцію та електропостачання.

Земельну ділянку площею 0,0558 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по вул.Воровського, 21 в м.Мена залишено в спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 3666 грн. за перевищення ідеальної частки при поділі житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Воровського, 21 в м.Мена.

Нежиле приміщення, магазин по вул. Придеснянська (Леніна), 39 в с.Змітнів Сосницького району, вартістю 21434 грн. та земельну ділянку, площею 0,06 га, розташовану на території Змітнівської сільської ради, вартістю 1734 грн. залишено в приватній власності ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, грошову компенсацію в розмірі 11584 грн., що становить Ѕ частину вартості нежилого приміщення, магазину по вул.Придеснянська (Леніна), 39 в с.Змітнів Сосницького району та земельної ділянки, площею 0,06 га, розташованої на території Змітнівської сільської ради

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1369,87 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, 4000 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи, 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що кошти, витрачені на придбання будинку, не є коштами подружжя, оскільки вони являються дошлюбними коштами аліментів на дітей від першого шлюбу та боргу, який повернула подруга. Проте судом цю обставину до уваги не прийнято. Невірно оцінені і пояснення свідків по справі. Судом не враховано розяснення викладені в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, що не належить до складу майна, що підлягає поділу, майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Будинок нею(відповідачкою) придбаний за дошлюбні кошти. Апелянт погоджується на те, що позивач може претендувати лише на 1/10 частини будинку, оскільки процент готовності будинку на час придбання такого складав 81 %. Також апелянт вказує на те, що судові дебати проведені без її участі, що є порушенням її процесуальних прав. Крім того, апелянт вважає, що магазин в с.Змітнів Сосницького району має належати свідку ОСОБА_8, так як частину коштів була передана на лікування позивача в рахунок оплати за магазин. а тому зазначений магазин має бути виключений зі списку майна, яке підлягає поділу.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

По справі судом було встановлено, що сторони з 09.02.1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Менського районного суду від 15.09.2010 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі та спільного проживання сторін, ними набуто як подружжям у власність майно: жилий будинок з надвірними будівлями по вул.Воровського, 21 в м Мена, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу недобудованого будинку від 02.02.1998 року, актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарських будівель від 10.07.2002 року, свідоцтвом про право власності від 05.08.2002 року; також жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Придеснянській (Леніна), 39 в с.Змітнів Сосницького району та земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с.Змітнів Сосницького району, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_4, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 19.02.2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.03.2003 року, державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 018380 від 06.03.2003 року. Жилий будинок з надвірними будівлями переведений у категорію нежилих приміщень для переобладнання в магазин, право власності на нежиле приміщення магазин по вул. Придеснянська (Леніна), 39 в с.Змітнів Сосницького району зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Змітнівської сільської ради №39 від 30.03.2005 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.04.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2005 року.

Відповідно до змісту ч.1 ст.60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Апеляційний суд не може прийняти до уваги твердження відповідачки та її представника про те, що житловий будинок №21 по вул. Воровського в м.Мена є особистою приватною власністю останньої, оскільки зазначений будинок хоча і був придбаний за час шлюбу, однак за кошти від аліментів на неповнолітніх дітей, за отриманням яких вона їздила до Литви, оскільки аліменти перераховувались на її рахунок в Банк(ас.55-60). Тому що аліменти не відносяться до коштів які можуть належати комусь особисто із подружжя, а надаються батьками на утримання своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги.

Всупереч правилам ст.60 ЦПК відповідачкою не надано суду належних доказів на підтвердження достовірності факту придбання нею житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Воровського 21 в м.Мена за кошти, які належали їй особисто

Апеляційний суд вважає також, безпідставними доводи апелянта про необхідність виключення зі списку майна, яке підлягає поділу магазину в с.Змітнів Сосницького району, тому що він має належати свідку ОСОБА_8, оскільки зазначений магазин було придбано під час зареєстрованого шлюбу, належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя (ас.41,43). В матеріалах справи відсутні будь-які належні фактичні дані (докази спеціального оформлення договірних відносин купівлі- продажу), що нежиле приміщення, магазин в с.Змітнів, вул. Придеснянська 39 було передано сторонами у власність іншій особі і продавцеві сплачено покупцем вартість відчужуваного майна, та що інші особи окрім сторін, здійснюють у відповідності із правилами ст.319 ЦК, права власника щодо зазначеного майна.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що зазначене майно, набуте сторонами як подружжям за час шлюбу, їх спільного проживання та ведення спільного господарства у відповідності із правилами ст.61 СК, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, суд обґрунтовано виходячи із принципу рівності їх часток у спільному майні, та його вартості, у відповідності із правилами ст.ст. 70-71 СК провів поділ такого майна в натурі, при цьому взявши до уваги інтереси сторін, та інші обставини, що мають істотне значення, присудивши при цьому стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошової компенсацію за перевищення ідеальної частки при поділі житлового будинку.

З урахуванням наведеного суд обґрунтовано задовольнив позов, тому посилання в апеляційній скарзі на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення при застосуванні норм матеріального та процесуального права є безпідставними. Виходячи з предмету доказування в справі, суд повно й усебічно встановив обставини, що мають значення для правильного розгляду справи, перевірив доводи й заперечення сторін, дав належну оцінок доказам в їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає встановленим обставинам і дослідженим доказам, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Менського районного суду від 03 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: