Справа № 2-380/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3,ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,ОСОБА_3,ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання мого права на отримання одноразової допомоги на сімю в сумі 82 791 грн. у звязку з смертю сина ОСОБА_6 від нещасного випадку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в якому вказує,що 30 вересня 2009 року помер її син ОСОБА_6 від нещасного випадку на виробництві під час виконання ним трудових обовязків. Вказує, що проживала з сином до дня його смерті разом як члени сімї, тому у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання,які спричинили втрату працездатності»вправі отримати одноразову допомогу на сімю в звязку з смертю її сина. Вказує,що хоч вона та її син проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою вул.Шухевича,46, син був зареєстрований по вул.Нова.13, але фактично проживав з нею. Вказує,що хоч син одружився і певний час проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2,однак після розлучення з дружиною з 19 листопада 2001 року повернувся в с.Ворона. У 2001 року він почав будівництво будинку по вул.Нова в с.Ворона,однак не добудував його. Вказує, що померлий постійно проживав з нею в с.Ворона по вул..Шухевича,46, спільно з сином вела спільне домашнє господарство ,мали спільний бюджет,спільно купували продукти та предмети першої необхідності,спільно витрачали кошти,утримували спільно домашню худобу та птицю. 30 вересня 2009 року син помер від отриманої травми на виробництві,ховали сина з її будинку,всі фінансові витрати несла позивачка. Просить суд встановити факт спільного проживання однією сімєю між ОСОБА_7 і ОСОБА_1 з їх сином ОСОБА_6 до часу смерті,визнати за нею право на отримання одноразової допомоги на сімю в сумі 82 791грн. у звязку з смертю сина ОСОБА_6 від нещасного випадку на виробництві.

Відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та їх представник в судовому засіданні заперечили позов. Вказали,що дійсно їх померлий батько ОСОБА_6 був одружений на їх матері ОСОБА_8 з 1987 року. Довгий час вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3. У 2001 році вони розлучились і з 2002 року батько перейшов жити в с.Ворона Коломийського району. Оскільки йому була виділена земельна ділянка для будівництва по вул.Нова в с.Ворона,то він розпочав дане будівництво ,збудував ряд господарських будівель та будинок по вул.Нова.13. Був там постійно зареєстрований і місце проживання його було саме в його будинку. Вказують,що померлий ніколи не проживав спільно з батьками по вул.Шухевича,46, довідки ,які отримала позивачка щодо спільного проживання з померлим є фіктивними, вони ніколи не вели спільне господарство. Вказують,що поховання здійснювалось за кошти підприємства,де загинув померлий,просять у позовних вимогах відмовити. Крім цього,в судовому засіданні вказують на те,що дане рішення може бути використане позивачкою з метою успадкування майна померлого, як це відбулось в вересні-жовтні 2010 року при подачі позову ,коли позивачка звернулась до них з позовом про визнання права власності на будівельні матеріали,належні їх померлому батькові,вкладені у незавершене будівництво,вказують про наявність у сторін спору про право.

Відповідач ,представник відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань вказала,що сума допомоги була отримана позивачкою у відповідності до рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 лютого 2010 року , яке було оскаржене відповідачами в Апеляційному суді Івано-Франківської області. Фонд здійснив виплату компенсації у повному обсязі.

Суд,заслухавши представника позивача, відповідачів,представників відповідачів,дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, даний позов подано позивачами вдруге,перша позовна заява, з цього приводу була подана Позивачем щодо встановлення факту проживання однією сімєю з померлим,яка була задоволена рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 лютого 2010 року, яке в подальшому було скасовано ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2010 року,провадження у справі було закрите. Зазначені в даній ухвалі вимоги є обовязковими для суду першої інстанції при вирішенні повторно даної справи.

Так, заслуховуючи пояснення сторін, апеляційна інстанція звернула увагу суду на те,що померлий син позивачки мав іншу сімю та дітей від шлюбу, що дає підстави суду вважати,що встановлення факту породить спір про право на отримання такої допомоги для інших осіб,в тому числі і дітей померлого- відповідачок по справі,які заперечують позовні вимоги. Зокрема щодо дитини ОСОБА_9,яка на день смерті батька була неповнолітньою і померлий мав щодо неї аліментні зобовязання.

У відповідності до п.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільке аналогічне рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 лютого 2010 року було вже скасоване Апеляційним судом,як таке,що було використане позивачкою для подачі позову про визнання права власності на матеріали,вкладені в будівництво будинку,а сам будинок їх спільною сумісною власністю,при чому в своїх позовних вимогах вона посилалась на преюдиційність цього рішення суду,що дає підстави вважати,що в даних правовідносинах існує спір про право,який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з включенням у позовні вимоги і вимоги щодо встановлення права власності на майно померлого,чого в даному позові немає.

У відповідності до ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі,якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі наведено, та керуючись ст.ст.205, п.6 ст.235,292,293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,ОСОБА_3,ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання мого права на отримання одноразової допомоги на сімю в сумі 82 791 грн. у звязку з смертю сина ОСОБА_6 від нещасного випадку, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом пяти днів, з дня проголошення ухвали, через Коломийський міськрайонний суд.

СУДДЯ Веселов В.М.