Справа №2-56/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 січня 2011 р.

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

при секретарі Дубенюк Н.О.

за участю прокурора Мисюк С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі

справу за позовом прокурора Теофіпольського району в інтересах держави в особі Теофіпольського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю

встановив:

прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах позивача до відповідача про стягнення 2 908,02 грн.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та пояснила, що 18.04.2007 року до Теофіпольського районного центру зайнятості надійшла заява ОСОБА_1 про надання йому статусу безробітного та виплату грошової допомоги по безробіттю. На підставі вказаної заяви відповідач перебував на обліку як безробітний з 18.04.2007 року по 14.08.2007 року, протягом цього часу йому була виплачена допомога по безробіттю в розмірі 2 908,02 грн. 25.08.2010 року встановлено, що ОСОБА_1 у заяві від 18.04.2007 року надав недостовірну інформацію, а саме: з 11.04.2005 року по 22.07.2007 року він був зареєстрований як приватний підприємець. У звязку з наведеним, просила позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 2 908,02 грн виплаченої соціальної допомоги по безробіттю.

Представник позивача позов підтримала.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що він 11.05.2006 року подав державному реєстратору заяву про припинення підприємницької діяльності та оплатив публікацію повідомлення про припинення підприємницької діяльності. Після цього, він подав реєстратору всі необхідні довідки, які вона сказала йому принести. В липні 2007 року він випадково зустрів державного реєстратора і вона йому повідомила, що йому необхідно принести ще оригінал свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та заповнити реєстраційну картку. 20.07.2007 року він заповнив реєстраційну картку та здав свідоцтво. Оскільки він з 2006 року не був належним чином повідомлений про те, що реєстратор залишив його документи без розгляду, то він був впевнений, що його підприємницька діяльність припинена, тому зареєструвався в центрі зайнятості, як безробітний. Просить позов залишити без задоволення у звязку з відсутністю його вини у поданні недостовірної інформації.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що в заяві від 18.04.2007 року ОСОБА_1 просить позивача надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та зазначає, що він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. Відповідно довідки Теофіпольського РЦЗ від 25.08.2010 року відповідачу як безробітному з 18.04.2007 року по 20.07.2007 року нараховано 2 908,02 грн допомоги по безробіттю. Згідно довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 з 11.04.2005 року по 22.07.2007 року був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець.

Відповідно до ч.2 ст 36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, 25.08.2010 року відповідачу була направлена вимога про добровільну сплату отриманої допомоги, однак вимога відповідачем не виконана.

Ст.11 ЗУ Про зайнятість населення передбачене право осіб, які визначені у встановленому порядку безробітними, на державну допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч.2 ст 36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення.

Відповідно ч.9 ст.47 закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, фізична особа-підприємець подає державному реєстратору такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, довідку відповідного органу державної податкової служби та Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості.

Відповідно інформації Теофіпольської районної державної адміністрації від 15.09.2010 року, 11.05.2006 року ОСОБА_1 подав державному реєстратору заяву про припинення підприємницької діяльності. У реєстраційній справі про припинення підприємницької діяльності є такі документи: довідка управління Пенсійного фонду України про зняття з обліку від 06.07.2006 року, довідки про відсутність заборгованості та про те, що не перебував на обліку з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 05.06.2006 року, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.07.2006 року, Теофіпольського районного центру зайнятості від 04.07.2006 року. 20.07.2007 року оформлена реєстраційна картка на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. 22.07.2007 року внесено запис в Єдиний державний реєстр.

Згідно ч.13 ст 47 вказаного Закону, державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які передбачені ч.9 цієї статті, якщо документи подані не в повному обсязі, про що в день надходження документів видається чи надсилається рекомендованим листом з описом вкладення відповідне повідомлення ( ч.14 ст 47 Закону)

В судовому засіданні державний реєстратор ОСОБА_2 пояснила, що в 2006-2007 роках обовязки державного реєстратора виконувала ОСОБА_3 В реєстраційні справі про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 відсутні докази того, що державним реєстратором було прийняте рішення про залишення документів, які подав ОСОБА_1 без розгляду та доказ повідомлення заявника про це.

В судовому засіданні ні прокурор ні представник позивача не надали суду доказів того. що відповідачу з 06.07.2006 року по 20.07.2007 року було відомо про те, що в Єдиний державний реєстр не внесений запис про припинення його підприємницької діяльності.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач 18.04.2007 року в день, коли подав заяву до Теофіпольського РЦЗ не знав і не міг знати про те, що він перебуває на обліку як фізична особа- підприємець. Посилання прокурора на те, що після 20.07.2007 року, коли відповідач заповнив реєстраційну картку, він не повідомив позивача про те, що перебував на обліку як фізична особа підприємець, судом відхиляється, оскільки, відповідно довідки Теофіпольського РЦЗ від 25.08.2010 року, відповідачу виплачена допомога саме по 20.07.2007 року, тобто, після того, як відповідач взнав про те, що він все ще перебуває на обліку як підприємець, він допомоги по безробіттю не отримував.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що вина відповідача у тому, що державна реєстрація його як субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця проведена 22.07.2007 року відсутня, тому допомогу по безробіттю він отримував правомірно.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ст 8,11 ЗУ Про зайнятість населення, ст 47 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців , ст.ст 10, 60,212, 174 ЦПК України, районний суд

вирішив:

Позов прокурора Теофіпольського району в інтересах держави в особі Теофіпольського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Головуючий: