Справа № 2-409/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого - судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 101 389 гривень,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення з неї боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 99 366 гривень та трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 2023 грн., всього на загальну суму 101 389 грн.

У позовній заяві зазначено, що 04 березня 2009 року між ним та відповідачем по справі ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно якого він надав строкову безвідсоткову позику відповідачу в сумі 95 419 грн., а остання зобовязалася повернути позику товаром дошкою, паркетом в строк до 31 грудня 2010 року.

ОСОБА_4 по даний час боргу не повернула.

Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобовязання по поверненню позики, просить на підставі ст.625, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України стягнути з неї борг за договором позики від 04 березня 2009 року в сумі 95413,00 грн., а також 3947,00 грн. інфляційних витрат за весь час прострочення, 2023,00 грн. 3% річних від простроченої суми, 1014,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 500,00 грн. витрачених ним на оплату правової допомоги.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 позову не визнали зовсім. У судовому засіданні пояснили, 04 березня 2009 року відповідачем ОСОБА_4 дійсно була складена розписка, якою вона підтвердила отримання позики в сумі 95413,00 грн. від позивача ОСОБА_1, який є членом кредитної спілки в якій ОСОБА_4 раніше отримувала кредит. Дані кошти зразу ж були переведені для погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитом в кредитній спілці Християнська злагода. Просили в задоволенні позову відмовити

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інше речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладеного між сторонами договору позики та його умов позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи оригінал розписки позичальника ОСОБА_4

Аналізуючи зміст розписки позичальника ОСОБА_4І, яка датована 04 березня 2009 року, суд приходить висновку про те, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, за яким позивач ОСОБА_1 надав строкову безвідсоткову позику у виді грошових коштів в сумі 95 143,00 грн. відповідачу ОСОБА_4, а ОСОБА_4 зобовязалася повернути позику в строк до 31 грудня 2010 року товаром у виді паркету, дошки (а.с.23).

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_4 отримала від позивача, як члена кредитної спілки кошти саме для погашення заборгованості по кредиту, який ОСОБА_4 мала в кредитній спілці Християнська злагодане впливає на юридичну природу правовідносин сторін як позичальника та позикодавця, оскільки з аналізу змісту розписки вбачається, що кошти, які визначені позичальником як борг, отримані особисто ОСОБА_4 від фізичної особи ОСОБА_1 на відплатній основі, із зобовязанням їх повернути із зазначення строку виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, відповідач ОСОБА_4 не виконала у встановлений договором строк взяті на себе зобов`язання, а тому грошові кошти в сумі 101389,00 грн. підлягають стягненню з неї на користь позивача.

Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно розрахунків, які наведені позивачем у позовній заяві, інфляційні витрати внаслідок знецінення грошового зобовязання, що виникли в результаті прострочення ОСОБА_4 виконання грошового зобовязання на підставі договору позики згідно розписки від 04 березня 2009 року за період з серпня 2009 року по серпень 2011 року становлять 3947,00 грн., а три проценти річних від простроченої суми 95413 за 258 днів прострочення становлять 2023,00 грн.

Оцінивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 04 березня 2009 року в сумі 95419 грн., а також 3947,00 грн. інфляційних витрат за весь час прострочення та 2023,00 грн. , що становлять 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з квитанцій №56 та №58 від 20 вересня 2011 р. позивачем при подачі позовної заяви оплачено 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 1014,00 грн. судового збору.

З договору про надання юридичних послуг від 08 вересня 2011 року та квитанції до прибуткового касового ордера №9/2 від 08 вересня 2011 року вбачається, що позивачем було оплачено фахівцю в галузі права ОСОБА_5 винагороду за надання правової допомоги у сумі 500 грн.

Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.625,1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 209,214-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, жительки с.Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 борг за договором позики від 04 березня 2009 року в сумі 95 419,00 грн. (девяносто пять тисяч чотириста девятнадцять гривень 00 коп.), 3947,00 грн.(три тисячі девятсот сорок сім гривень 00 коп.) інфляційних витрат за весь час прострочення, 2023,00 грн. (дві тисячі двадцять три гривень 00 коп.) три проценти річних від простроченої суми, 1014,00 грн. ( тисячу чотирнадцять гривень 00 коп. ) судового збору, 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 коп.) витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, 500,00 грн. (п`ятсот гривень 00 коп.) витрат повязаних з оплатою правової допомоги, всього 102 523 грн. ( сто дві тисячі пятсот двадцять три гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.О.Лошак