Справа № 2-77/2011
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2011 року сел. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Ковальова Ю.В. при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Степанівської Першої сільської ради , ОСОБА_5, 3-тя особа: Приазовський райнний відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельним ресурсам»про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, визнання рішень сільської ради недійсними, визнання права власності на земельну ділянку ,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернули до суду з позовом, в якому просять:

- визнати державний акт № 261 на право приватної власності на землю, виданий 14 грудня 1994 року ОСОБА_5 недійсним;

- визнати рішення Степанівської Першої сільської ради № 89 від 27.09.1994 року та № 6 від 14 грудня 2010 року недійсними;

- визнати право власності на земельну ділянку за позивачами.

Суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В позовній заяві вказано, що Степанівською Першою сільською радою позивачам було відмовлено у вирішенні спору стосовно відведення земельної ділянки, однак докази цього факту (копії відповіді сільської ради) не надано, підстави для звільнення від доказування не зазначені.

Крім того, стосовно позовних вимог в частині визнання недійсними рішень Степанівської Першої сільської ради, - пунктом 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 16 ЦПК України встановлено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційним Судом України дані офіційні тлумачення положень частини 1 ст. 143 Конституції України, пунктів а, б, в, г ст. 12 ЗК України, пункту 1 ч. 1 ст. 17 КАС України (рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010), згідно яких у частині повноважень сільських, селищних, міських рад вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень. Окрім того, положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене, із позовної заяви незрозуміло підстави звернення до суду з даними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, позовна заява, яка подана до суду з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

При таких обставинах суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме надання надання доказів відмови Степанівської Першої сільської ради у вирішенні спору та обгрунтування та конкретизації позовних вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Степанівської Першої сільської ради , ОСОБА_5, 3-тя особа: Приазовський райнний відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельним ресурсам»»про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, визнання рішень сільської ради недійсними, визнання права власності на земельну ділянку,залишити без руху, про що їх повідомити.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.В.Ковальова