overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1510/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2011м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

при секретарі Мельник Є.Є.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові

цивільної справи за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, відповідач порушував подружню вірність, влаштував в квартирі скрите відеоспостереження, останні пять років подружніх відносин не підтримують, їх шлюб перетворився в просту формальність.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить розірвати їх шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов визнав, згідний на розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 29 травня 1996 року Дубриницькою сільською радою Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №02. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою.

Також судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з 2005 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 /Дюричка/ Маряною Михайлівною та ОСОБА_2, який був зареєстрований 29 травня 1996 року Дубриницькою сільською радою Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №02.

Після розірвання шлюбу визначити прізвище дружині ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ:
Âîçíåñåíñüêèé ì³ñüêðàéîííèé ñóä Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
Âîçíåñåíñüêèé ì³ñüêðàéîííèé ñóä Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
Ñ Ó Ä Î Â È É Í À Ê À Ç
31 áåðåçíÿ 2011 ðîêó ì. Âîçíåñåíñüê Íîìåð ñïðàâè1407/2-í-346/11
Ñóääÿ Âîçíåñåíñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî ñóäó Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³ Ðîòàð Ì.Ì. ,
/ïð³çâèùå, ³í³ö³àëè ñóää³/
ðîçãëÿíóâøè çàÿâó Âîçíåñåíñüêîãî ì³æðàéîííîãî ïðîêóðîðà â ³íòåðåñàõ ÎÑÎÁÀ_1
óêàçàòè ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) çàÿâíèêà
ïðî âèäà÷ó ñóäîâîãî íàêàçó ïðî ñòÿãíåííÿ ç òîâàðèñòâà ç îáìåæåíîþ â³äïîâ³äàëüí³ñòþ ñï³ëüíîãî Óêðà¿íñüêî-Áåëüã³éñüêîãî ï³äïðèºìñòâà "ªâðîëàêò" çàáîðãîâàíîñò³ ïî çàðîá³òí³é ïëàò³
óêàçàòè âèìîãè çàÿâíèêà
íà ï³äñòàâ³ ñò.115 Êîäåêñó çàêîí³â ïðî ïðàöþ Óêðà¿íè, ñò.21, ñò.24 Çàêîíó Óêðà¿íè «Ïðî îïëàòó ïðàö³»
ïîñèëàííÿ íà çàêîí, íà ï³äñòàâ³ ÿêîãî ï³äëÿãàþòü çàäîâîëåííþ çàÿâëåí³ âèìîãè
1. Ñòÿãíóòè çòîâàðèñòâà ç îáìåæåíîþ â³äïîâ³äàëüí³ñòþ ñï³ëüíîãî Óêðà¿íñüêî-Áåëüã³éñüêîãî ï³äïðèºìñòâà «ªâðîëàêò»__________________________________________________________________
ïîâíå ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) áîðæíèêà
ì³ñöå ïðîæèâàííÿ àáî ì³ñöåçíàõîäæåííÿ áîðæíèêà
ðîçðàõóíêîâèé ðàõóíîê áîðæíèêà (þðèäè÷íî¿ îñîáè) â óñòàíîâ³ áàíêó, ç ÿêîãî ïîòð³áíî ñòÿãíóòè êîøòè
____________________________________________________________________________
çà íàÿâíîñò³  ³äåíòèô³êàö³éíèé êîä ñóáºêòà ãîñïîäàðñüêî¿ ä³ÿëüíîñò³ (äëÿ þðèäè÷íèõ îñ³á), ³íäèâ³äóàëüíèé ³äåíòèô³êàö³éíèé íîìåð (äëÿ ô³çè÷íèõ îñ³á  ïëàòíèê³â ïîäàòê³â)
______________________________________________________________________
ïîâíå ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) ñòÿãóâà÷à
âóë.Ê³ðîâà, 4à, ñ.Áóçüêå Âîçíåñåíñüêîãî ðàéîíó Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
ì³ñöå ïðîæèâàííÿ àáî ì³ñöåçíàõîäæåííÿ ñòÿãóâà÷à
ðîçðàõóíêîâèé ðàõóíîê ñòÿãóâà÷à (þðèäè÷íî¿ îñîáè) â óñòàíîâ³ áàíêó
_____________________________________________________________________________
çà íàÿâíîñò³  ³äåíòèô³êàö³éíèé êîä ñóáºêòà ãîñïîäàðñüêî¿ ä³ÿëüíîñò³ (äëÿ þðèäè÷íèõ îñ³á), ³íäèâ³äóàëüíèé ³äåíòèô³êàö³éíèé íîìåð (äëÿ ô³çè÷íèõ îñ³á  ïëàòíèê³â ïîäàòê³â)
çàáîðãîâàí³ñòü ïî çàðîá³òí³é ïëàò³ â ñóì³ 4675 (÷îòèðè òèñÿ÷³ ø³ñòñîò ñ³ìäåñÿò ïÿòü) ãðèâåíü 48 êîï³éîê
óêàçàòè, ùî ñàìå, ñóìó ó ãðèâíÿõ öèôðàìè ³ ïðîïèñîì
4. Ñóäîâèé íàêàç ï³ñëÿ íàáðàííÿ íèì çàêîííî¿ ñèëè âèäàòè ñòÿãóâà÷ó.
Ñóääÿ ________________________ Ì.Ì. Ðîòàð
/ï³äïèñ/ /³í³ö³àëè, ïð³çâèùå ñóää³, ÿêèé âèäàâ ñóäîâèé íàêàç/
Çã³äíî ç ÷. 1 ñò.105 ÖÏÊ Óêðà¿íè áîðæíèê ìàº ïðàâî ïðîòÿãîì äåñÿòè äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ êîï³¿ ñóäîâîãî íàêàçó òà äîäàíèõ äî íå¿ äîêóìåíò³â ïîäàòè çàÿâó ïðî éîãî ñêàñóâàííÿ çà ôîðìîþ òà çì³ñòîì, ïåðåäáà÷åíèìè ÷.÷. 2-5 ñò. 105 ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Â³äïîâ³äíî äî ñò.106 ÖÏÊ Óêðà¿íè ó ðàç³ íåíàäõîäæåííÿ â³ä áîðæíèêà çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó ïðîòÿãîì òðüîõ äí³â ï³ñëÿ çàê³í÷åííÿ ñòðîêó íà ¿¿ ïîäàííÿ ñóäîâèé íàêàç íàáèðàº çàêîííî¿ ñèëè ³ ñóä âèäàº éîãî ñòÿãóâà÷åâ³ äëÿ ïðåäÿâëåííÿ äî âèêîíàííÿ.
Âîçíåñåíñüêèé ì³ñüêðàéîííèé ñóä Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
Âîçíåñåíñüêèé ì³ñüêðàéîííèé ñóä Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
Ñ Ó Ä Î Â È É Í À Ê À Ç
28 áåðåçíÿ 2011 ðîêó ì. Âîçíåñåíñüê Íîìåð ñïðàâè 1407/2-í-269/11
Ñóääÿ Âîçíåñåíñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî ñóäó Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³ Ðîòàð Ì.Ì. ,
/ïð³çâèùå, ³í³ö³àëè ñóää³/
ðîçãëÿíóâøè çàÿâó Âîçíåñåíñüêîãî ì³æðàéîííîãî ïðîêóðîðà â ³íòåðåñàõ ÎÑÎÁÀ_1
óêàçàòè ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) çàÿâíèêà
ïðî âèäà÷ó ñóäîâîãî íàêàçó ïðî ñòÿãíåííÿ ç òîâàðèñòâà ç îáìåæåíîþ â³äïîâ³äàëüí³ñòþ ñï³ëüíîãî Óêðà¿íñüêî-Áåëüã³éñüêîãî ï³äïðèºìñòâà "ªâðîëàêò" çàáîðãîâàíîñò³ ïî çàðîá³òí³é ïëàò³
óêàçàòè âèìîãè çàÿâíèêà
íà ï³äñòàâ³ ñò.115 Êîäåêñó çàêîí³â ïðî ïðàöþ Óêðà¿íè, ñò.21, ñò.24 Çàêîíó Óêðà¿íè «Ïðî îïëàòó ïðàö³»
ïîñèëàííÿ íà çàêîí, íà ï³äñòàâ³ ÿêîãî ï³äëÿãàþòü çàäîâîëåííþ çàÿâëåí³ âèìîãè
1. Ñòÿãíóòè çòîâàðèñòâà ç îáìåæåíîþ â³äïîâ³äàëüí³ñòþ ñï³ëüíîãî Óêðà¿íñüêî-Áåëüã³éñüêîãî ï³äïðèºìñòâà «ªâðîëàêò»__________________________________________________________________
ïîâíå ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) áîðæíèêà
ì³ñöå ïðîæèâàííÿ àáî ì³ñöåçíàõîäæåííÿ áîðæíèêà
ðîçðàõóíêîâèé ðàõóíîê áîðæíèêà (þðèäè÷íî¿ îñîáè) â óñòàíîâ³ áàíêó, ç ÿêîãî ïîòð³áíî ñòÿãíóòè êîøòè
___________________________________________________________________________
çà íàÿâíîñò³  ³äåíòèô³êàö³éíèé êîä ñóáºêòà ãîñïîäàðñüêî¿ ä³ÿëüíîñò³ (äëÿ þðèäè÷íèõ îñ³á), ³íäèâ³äóàëüíèé ³äåíòèô³êàö³éíèé íîìåð (äëÿ ô³çè÷íèõ îñ³á  ïëàòíèê³â ïîäàòê³â)
________________________________________________________________________
ïîâíå ³ìÿ (íàéìåíóâàííÿ) ñòÿãóâà÷à
ïðîâ.Ðàä³ñíèé, 17, ì.Âîçíåñåíñüê Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³
ì³ñöå ïðîæèâàííÿ àáî ì³ñöåçíàõîäæåííÿ ñòÿãóâà÷à
_________________________________________________________________________
ðîçðàõóíêîâèé ðàõóíîê ñòÿãóâà÷à (þðèäè÷íî¿ îñîáè) â óñòàíîâ³ áàíêó
_____________________________________________________________________________
çà íàÿâíîñò³  ³äåíòèô³êàö³éíèé êîä ñóáºêòà ãîñïîäàðñüêî¿ ä³ÿëüíîñò³ (äëÿ þðèäè÷íèõ îñ³á), ³íäèâ³äóàëüíèé ³äåíòèô³êàö³éíèé íîìåð (äëÿ ô³çè÷íèõ îñ³á  ïëàòíèê³â ïîäàòê³â)
çàáîðãîâàí³ñòü ïî çàðîá³òí³é ïëàò³ â ñóì³ 4328 (÷îòèðè òèñÿ÷³ òðèñòà äâàäöÿòü â³ñ³ì) ãðèâåíü 28 êîï³éîê
óêàçàòè, ùî ñàìå, ñóìó ó ãðèâíÿõ öèôðàìè ³ ïðîïèñîì
4. Ñóäîâèé íàêàç ï³ñëÿ íàáðàííÿ íèì çàêîííî¿ ñèëè âèäàòè ñòÿãóâà÷ó.
Ñóääÿ ________________________ Ì.Ì. Ðîòàð
/ï³äïèñ/ /³í³ö³àëè, ïð³çâèùå ñóää³, ÿêèé âèäàâ ñóäîâèé íàêàç/
Çã³äíî ç ÷. 1 ñò.105 ÖÏÊ Óêðà¿íè áîðæíèê ìàº ïðàâî ïðîòÿãîì äåñÿòè äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ êîï³¿ ñóäîâîãî íàêàçó òà äîäàíèõ äî íå¿ äîêóìåíò³â ïîäàòè çàÿâó ïðî éîãî ñêàñóâàííÿ çà ôîðìîþ òà çì³ñòîì, ïåðåäáà÷åíèìè ÷.÷. 2-5 ñò. 105 ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Â³äïîâ³äíî äî ñò.106 ÖÏÊ Óêðà¿íè ó ðàç³ íåíàäõîäæåííÿ â³ä áîðæíèêà çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó ïðîòÿãîì òðüîõ äí³â ï³ñëÿ çàê³í÷åííÿ ñòðîêó íà ¿¿ ïîäàííÿ ñóäîâèé íàêàç íàáèðàº çàêîííî¿ ñèëè ³ ñóä âèäàº éîãî ñòÿãóâà÷åâ³ äëÿ ïðåäÿâëåííÿ äî âèêîíàííÿ.
Справа № 2-262/11
РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 16 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб. Від подружнього життя вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя сторін не склалося, тому що вони мають несумісні характери та різні погляди на ведення побуту та домашнього господарства, часто конфліктують. Унаслідок цього з лютого 2011 року сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Тому ОСОБА_2 просила суд винести рішення про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що вони з ОСОБА_3 проживають окремо, примирення між ними не можливе. У даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, не просив про відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 111 СК України, суд надав подружжю строк для примирення тривалістю пять місяців.

Після закінчення строку на примирення позивач наполягала на розірванні шлюбу та пояснила, що вони з чоловіком з лютого 2011 року проживають окремо, примирення між подружжям неможливе.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні зясовано, що дитина перебуває на утриманні позивача. ОСОБА_2 наполягала на розірванні шлюбу, повідомила, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. За таких обставин суд визнає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, на думку суду, неявка ОСОБА_3 в судове засідання свідчить про його легковажне відношення до долі шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 130, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Мікула) ОСОБА_5, зареєстрований 16 жовтня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 94.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте в шлюбі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий
Ñóääÿ Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³ Êóçüìåíêî ².Î., îçíàéîìèâøèñü ³ç ïîçîâíîþ çàÿâîþ ÎÑÎÁÀ_1 äî ²âàí³âñüêî¿ ñ³ëüñüêî¿ ðàäè Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³, ïðî âèçíàííÿ ïðàâà âëàñíîñò³, -
Ïîçèâà÷ çâåðíóëàñÿ ç äàíèì ïîçîâîì âêàçàâøè, ùî 19 êâ³òíÿ 2011 ðîêó ïîìåð ¿¿ áàòüêî ÎÑÎÁÀ_2, ï³ñëÿ ñìåðò³ ÿêîãî çàëèøèëîñÿ ñïàäêîâå ìàéíî, ÿêå ñêëàäàºòüñÿ ç æèòëîâîãî áóäèíêó ¹ 4 ïî âóë. Âåðáîâà â ñ. ²âàí³âêà Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³. Äðóæèíà ïîìåðëîãî ÎÑÎÁÀ_3 â³äìîâèëàñÿ â³ä ïðèéíÿòòÿ ñïàäùèíè, ï³ñëÿ ñìåðò³ ÷îëîâ³êà. 01. 12. 2011 ðîêó ïðèâàòíèì íîòàð³óñîì ÎÑÎÁÀ_4 áóëî âèíåñåíî ïîñòàíîâó ïðî â³äìîâó ó â÷èíåíí³ íîòàð³àëüíî¿ ä³¿ âèäà÷³ ñâ³äîöòâà ïðî ïðàâî íà ñïàäùèíó çà çàêîíîì íà æèòëîâèé áóäèíîê íà ³ìÿ ÎÑÎÁÀ_1 ï³ñëÿ ñìåðò³ áàòüêà ÎÑÎÁÀ_2, ïîìåðëîãî 19 êâ³òíÿ 2011 ðîêó â çâÿçêó ç òèì, ùî ïîçèâà÷êîþ íå áóëî íàäàíî ïðàâîâñòàíîâëþþ÷èõ äîêóìåíò³â íà æèòëîâèé áóäèíîê. Îñê³ëüêè ïðàâîâñòàíîâëþþ÷³ äîêóìåíòè ïðî ïðàâî âëàñíîñò³ íà æèòëîâèé áóäèíîê ¹ 4 ïî âóë. Âåðáîâà â ñ. ²âàí³âêà Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³ â³äñóòí³, ïîçèâà÷ ïðîñèòü âèçíàòè çà íåþ ïðàâî âëàñíîñò³ íà âêàçàíèé æèòëîâèé áóäèíîê â ïîðÿäêó ñïàäêóâàííÿ çà çàêîíîì ï³ñëÿ ñìåðò³ áàòüêà ÎÑÎÁÀ_2.
Ïîçèâà÷ó áóëî íàäàíî ñòðîê äî 16 ãðóäíÿ 2011 ðîêó äëÿ óñóíåííÿ íåäîë³ê³â, çàçíà÷åíèõ â óõâàë³ ñóäó â³ä 06 ãðóäíÿ 2011 ðîêó, òàê ÿê ïîçîâíà çàÿâà íå â³äïîâ³äàëà âèìîãàì ñò. 119 ÖÏÊ Óêðà¿íè, îñê³ëüêè:
-          â ïîðóøåííÿ ï.6 ÷.2 ñò. 119 ÖÏÊ Óêðà¿íè ó ïîçîâí³é çàÿâ³ ïîçèâà÷åì íå çàçíà÷åíî äîêàçè, ï³äòâåðäæóþ÷³ íàëåæí³ñòü æèòëîâîãî áóäèíêó ÎÑÎÁÀ_2.;
-          íå çàçíà÷åí³ äîêàçè, ùî ï³äòâåðäæóþòü âàðò³ñòü æèòëîâîãî áóäèíêó ¹ 4 ïî âóë. Âåðáîâà â ñ. ²âàí³âêà Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³ ³ â³äïîâ³äíî íå â³äîìî ÷è ñïëà÷åí³ ñóäîâ³ âèòðàòè ó ðîçì³ð³ 1 â³äñîòîê â³ä ö³íè ïîçîâó;
-          â³äñóòí³ â³äîìîñò³ òà íå çàçíà÷åíà ó ïîçîâí³é çàÿâ³ äðóæèíà ïîìåðëîãî ÎÑÎÁÀ_3 ó ÿêîñò³ òðåòüî¿ îñîáè.
12 ãðóäíÿ 2011 ðîêó íà àäðåñó ñóäó â³ä ïîçèâà÷à íàä³éøëà çàÿâà, çã³äíî ÿêî¿ óõâàëà ñóää³ â³ä 06 ãðóäíÿ 2011 ðîêó âèêîíàíà ÷àñòêîâî:
- íå âèêîíàíî âèìîãè óõâàëè ñóää³, ùîäî çàçíà÷åííÿ âàðòîñò³ æèòëîâîãî áóäèíêó ¹ 4 ïî âóë. Âåðáîâà â ñ. ²âàí³âêà Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³ ñòàíîì íà äàíèé ÷àñ, à ó ìàòåð³àëàõ ñïðàâè ì³ñòèòüñÿ äîâ³äêà õàðàêòåðèñòèêà Ï³äâîëî÷èñüêîãî ÁÒ² â ÿê³é âàðò³ñòü æèòëîâîãî áóäèíêó âêàçàíà ñòàíîì íà 20 ð³ê. Â³äïîâ³äíî íå ñïëà÷åíî ñóäîâèé çá³ð ó ðîçì³ð³ 1 â³äñîòîê â³ä âàðòîñò³ æèòëîâîãî áóäèíêó ñòàíîì íà äàíèé ÷àñ;
- ïîçèâà÷åì íå ïîäàíî ïîçîâíî¿ çàÿâè ³ç çàçíà÷åííÿì ÎÑÎÁÀ_3 ó ÿêîñò³ òðåòüî¿ îñîáè òà çàçíà÷åííÿì ¿¿ ì³ñöÿ ïðîæèâàííÿ.
Òàêèì ÷èíîì, óõâàëà ñóäó â³ä 06 ãðóäíÿ 2011 ðîêó íå âèêîíàíà ³ ó òàêîìó âèïàäêó íåîáõ³äíî çàñòîñóâàòè ïîëîæåííÿ ÷. 2 ñò. 121 ÖÏÊ Óêðà¿íè, òîáòî ïîçîâíà çàÿâà ââàæàºòüñÿ íåïîäàíîþ ³ ïîâåðòàºòüñÿ ïîçèâà÷ó.
Êåðóþ÷èñü ÷. 2 ñò. 121, ñò.ñò. 293, 294 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóääÿ, -
Ïîçîâíó çàÿâó ÎÑÎÁÀ_1 äî ²âàí³âñüêî¿ ñ³ëüñüêî¿ ðàäè Ï³äâîëî÷èñüêîãî ðàéîíó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³, ïðî âèçíàííÿ ïðàâà âëàñíîñò³, - ïîâåðíóòè ïîçèâà÷ó.
Àïåëÿö³éíà ñêàðãà íà óõâàëó ñóäó ìîæå áóòè ïîäàíà ÷åðåç Ï³äâîëî÷èñüêèé ðàéîííèé ñóä äî Àïåëÿö³éíîãî ñóäó Òåðíîï³ëüñüêî¿ îáëàñò³ ïðîòÿãîì ïÿòè äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ ¿¿ êîï³¿.
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-1766-2011 року Головуючий в 1 інстанції: Охтень А.А.
Категорія 48 Доповідач: Бугрик В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця «06» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченко А.Г. при секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов ОСОБА_2 задоволений.

Суд стягнув з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається в Херсонському державному університеті на першому курсі стаціонарного відділення, починаючи з 20.01.2011 року і до досягнення 23 років.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення по справі, стягнувши з нього грошові кошти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на період навчання сина ОСОБА_3

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, місцевий суд достатньо повно дослідив матеріали справи, доказам дав вірну оцінку і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, але не в повній мірі дослідив всі обставини відносно розміру стягнутих аліментів.

Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема, суд враховує матеріальне становище платника аліментів і наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, з урахуванням його матеріального становища необхідно зменшити з 1000 грн. до 600 грн. щомісячно, а в інший частині рішення суду можливо залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів приймає до уваги тільки в частині зменшення розміру аліментів, а в іншій частині скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2011 року по даній справі змінити, зменшити суму аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 до 600 грн. щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді:
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-2302-2011 року Головуючий в 1 інстанції: Крапівіної О.П.
Категорія 05 Доповідач: Бугрик В.В
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця «16» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Кутурланової О.В., Закарян К.Г.

при секретарі: Конотоп О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Генічеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка просила суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вулиці Петровського, 84 в місті Генічеську шляхом знесення огорожі у дворі загального користування.

Рішенням суду позов задоволений частково.

Суд зобовязав ОСОБА_1 знести огорожу з сітки-рабиці в дворі загального користування за адресою: місто Генічеськ вулиця Петровського, 84 і стягнув з ОСОБА_1 судові витрати на користь ОСОБА_2 в сумі 171 грн.

В інший частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення, як незаконне і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка є власницею 7/20 частин домоволодіння по вул. Петровського, 84 в місті Генічеську (квартира № 3), 6/20 частин (квартира № 2) належить відповідачу, а в цілому домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 1660 кв. м., яка є двором загального користування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога позивачки про усунення перешкод доведена, з наданих доказів можливо зробити висновок про те, що двір залишається на даний час двором загального користування, а відповідач перешкоджає ОСОБА_2 користуватися територією двору для обслуговування її часткою будинку, тому позов підлягає задоволенню.

Таким чином, за даних обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі і у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2011 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді:
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-2520-2011 року Головуючий в 1 інстанції: Поливяний В.М.
Категорія 37 Доповідач: Бугрик В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця «30» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженко Г.В. при секретарі: Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 04 квітня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду, як незаконне і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, суд достатньо повно дослідив матеріали справи і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому нема жодних підстав для його скасування чи змінення.

Судом встановлено, що на момент, коли дружина позивача ОСОБА_5 (16.10.1996 року) робила розпорядження на випадок своєї смерті, її особу було встановлено та дієздатність перевірено нотаріусом і вона мала право на заповіт.

Суд прийшов до вірного висновку, що позивач не надав суду доказів для визнання заповіту, зробленого його дружиною ОСОБА_5, недійсним, тому цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання зазначеного заповіту недійсним та про визнання права власності на всю квартиру АДРЕСА_1.

Колегія суддів також вважає, що рішення по даній справі є законним і обґрунтованим, скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі і скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 04 квітня 2011 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у строк двадцять днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: