Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-1322/2011 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Сіренка Ю.В.

суддів Міщенко С.В., Нерушак Л.В.

при секретарі Шаповал О.П.

з участю:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про витребування від адвоката договору, квитанції на правову допомогу, стягнення невідпрацьованої частини гонорару, матеріальної та моральної шкоди, про тлумачення змісту правочину (договору), розрахунків вартостей послуг, періоду надання послуг та визнання їх недійсними; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виконання умов зобовязання по договору про надання правової допомоги, стягнення грошей за договором про правову допомогу особою, яка зверталась за юридичною допомогою та відшкодування моральної шкоди, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,-

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до адвоката ОСОБА_6 відділення Спілки адвокатів України ОСОБА_5 із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у вересні - жовтні 2008 року він звертався до адвоката ОСОБА_5 за правовою допомогою по розгляду його цивільної справі в суді, заплатив 5000 грн., мав з нею ділові відносини. При цьому адвокат не уклала з ним письмовий договір, не надала примірника даного договору, квитанцій про сплату ним гонорару та акту виконаних робіт.

ОСОБА_3 просив суд зобов'язати адвоката ОСОБА_5 надати йому примірник договору про надання правової допомоги та квитанцію про сплачений гонорар в розмірі 5200 грн.

В неодноразових уточненнях до позовних вимог позивач остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та, завдання матеріальних збитків 4874 грн. 10 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. Крім цього позивач просив дати тлумачення змісту (договору), розрахунків вартостей послуг, періоду надання послуг та визнати їх недійсними.

У зустрічних позовних вимогах ОСОБА_5 просила зобовязати ОСОБА_3 виконати умови договору про надання правової допомоги, стягнути з ОСОБА_3 за цим договором кошти та відшкодувати моральну шкоду.

РішеннямСоснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасована правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_5 належним чином виконала свої зобовязання за договором про надання юридичної допомоги, такий договір відповідає вимогам закону, а визначений сторонами за договором гонорар є обґрунтований, оскільки при визначенні його розміру враховані всі фактори, які при цьому повинні братися згідно ч. ч. 1 - 6 ст. 33 Правил адвокатської етики.

Такий висновок суду колегія суддів судової палати вважає правильним, оскільки він відповідає правильно встановленим обставинам у справі та ґрунтується на вірно застосованих нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Закон України "Про адвокатуру" визначає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних зобов'язань адвоката, які він бере на себе, складаючи Присягу адвоката України.

Правила адвокатської етики, схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року протокол від 1 - 2 жовтня 1999 року N 6/VI, визначають уніфіковане тлумачення норм адвокатської етики, у тому числі щодо винагороди адвоката за виконані ним дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. ч. 1 - 6 ст. 33 Правил адвокатської етики в угоді про надання правової допомоги мають бути чітко і недвозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта. Гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обгрунтованим за розміром. Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний із факторів, указаних у ч. 3 цієї статті, не має самостійного значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв'язку стосовно обставин кожного конкретного випадку. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Судом установлено, що 22 жовтня 2008 року між сторонами було укладено договір про надання юридичної допомоги ОСОБА_3, за умовами якого відповідачка як адвокат зобов'язалася вести цивільну справу в Соснівському районному суді м.Черкаси, оформлення позову до суду та надання юридичної консультації у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розподіл будинковолодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, вселення та усунення перешкод в користуванні будинком. Цим договором сторони визначили гонорар для адвоката у розмірі 5 700 грн., що є оплатою за роботу адвоката у справі і не залежить від завершення справи і його результатів. Повернення гонорару не проводиться при відмові звернувшогося від подальших послуг адвоката на свій розсуд. З договору вбачається, що ОСОБА_3 у різні строки сплатив відповідачці частинами 5 000 грн.

Відповідачка належним чином виконувала роботу по наданню позивачу правової допомоги у вигляді юридичних консультацій, складання запитів, оформлення позовної заяви до суду, вивчення матеріалів цивільної справи, участі у суді по представництву позивача.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розподіл будинковолодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, вселення та усунення перешкод в користуванні будинком, у якій ОСОБА_5 надавала позивачу правову допомогу за договором, повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_3

Це рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2010 року.

Наведене свідчить, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильним, оскільки між сторонами в установленому законом порядку була укладена угода про надання правової допомоги, відповідачка належним чином виконувала умови цієї угоди по наданню позивачу правової допомоги у цивільній справі і за результатами виконання нею угоди позивач досяг позитивного результату.

Розмір визначеного договором та отриманого відповідачкою гонорару за надання правової допомоги судом правильно визнано законним за формою і порядком внесення та розумно обгрунтованим за розміром, оскільки при його визначенні враховані фактори, передбачені ч. ч. 1 - 6 ст. 33 Правил адвокатської етики.

З огляду на це судова палата вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, є законним та обгрунтованим і не підлягає скасуванню за наведеними у скарзі доводами, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та на підставі закону, що регулює їх.

У судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги були предметом перевірки суду першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для її задоволення, оскільки носять субєктивний характер і грунтуються на неправильному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2011 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.В.Сіренко

Судді: С.В.Міщенко

ОСОБА_8