Справа № 2-1032/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2009р. ЗАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у зв`язку із закінченням повноважень у судді Гончаренко В.М.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. було замінено сторону позивача замість ЗАТ КБ «ПриватБанк»- ПАТ КБ «ПриватБанк» (в липні 2009р. відбулась офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк`на ПАТ КБ «ПриватБанк»).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 11.09.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNB0AN02000071, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 43160,60 грн., з терміном повернення до 10.09.2012р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 43160,60 грн., на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 27.05.2009р. виникла заборгованість у розмірі 30138,03 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 28274,59 грн.; за відсотками за користування кредитом у розмірі 1718,10 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 97,40 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 47,94 грн.

Представник позивача Соломка А.О. (яка діє на підставі доручення від 27.09.2010р.), в наданій суду 03.10.2011р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 03.10.2011р. представник позивача просила вжити часткове скасування заходів забезпечення позову та розглядати справу у її відсутність з винесенням рішення суду в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 в попереднє судове засідання 26.04.2010р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка була вручена уповноваженій особі, про в справі є поштове повідомлення. 26.04.2010р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій відповідач просив суд відкласти попереднє судове засідання, оскільки його представник не має можливості з,явитися в судове засідання в зв,язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

В попереднє судове засідання 31.05.2010р. відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка відповідача від 26.04.2010р., про причини неявки відповідач суд не сповістив.

В судове засідання 08.06.2011р. відповідач також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка була вручена уповноваженій особі, про в справі є поштове повідомлення. 08.06.2011р. до суду надійшла заява представника відповідача Зінченко С.В., (який діє на підставі довіреності від 16.08.2010р.), в якій представник просив суд відкласти судове засідання та надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання 18.07.2011р. відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через свого представника, про що свідчить розписка представника відповідача в суді від 08.06.2011р.

18.07.2011р. до суду надійшла заява представника відповідача Зінченко С.В., в якій представник відповідача просив суд відкласти судове засідання, у зв,язку з необхідністю подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк`про розірвання кредитного договору та надання суду відповідних письмових доказів.

В судове засідання 03.10.2011р. ані відповідач, ані його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача від 18.07.2011р., про причини неявки суд не сповістили, доказів щодо звернення відповідача з зустрічною позовною заявою до іншого суду, суду надано не було.

Отже, згідно до ч. 4 ст. 74, ч.1,5 ст. 76, ст. 77 ЦПК України (зі змінами від 07.07.2010р.) суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача.

За таких обставин, враховуючи, заяву представника позивача про підтримання позову, заяву представника відповідача від 18.07.2011р., зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, суд вважає за можливе винесення рішення на загальних засадах ЦПК України в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 11.09.2007р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNB0AN02000071, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 43160,60 грн., з терміном повернення до 10.09.2012р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 43160,60 грн., на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 27.05.2009р. виникла заборгованість у розмірі 30138,03 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 28274,59 грн.; за відсотками за користування кредитом у розмірі 1718,10 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 97,40 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 47,94 грн.

На день винесення рішення, тобто на 03.10.2011р., загальна заборгованість відповідача перед банком не зменшилася, а навпаки, значно зросла (більше, ніж у 3 рази) та становить 99890,42 грн., про що свідчить довідка банку від 03.10.2011р., крім того, є прострочена заборгованість по тілу кредиту 15445,67 грн. та відсоткам 21328,94 грн.

Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював.

З огляду на те, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, має значну суму заборгованості за договором ( заборгованість зростає), суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNB0AN02000071 від 11.09.2007р. станом на 27.05.2009р. в розмірі 30138 грн. 03 коп. звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Гончаренко В.М. від 23.06.2009р. в частині накладення арешту на легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки існування заборони відчуження автотранспортного засобу унеможливить в подальшому виконання цього рішення суду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Гончаренко В.М. від 23.06.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 301 грн. 38 коп. (1% від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 589, 590, 1050 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. ст.ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNB0AN02000071 від 11.09.2007р. станом на 27.05.2009р. в розмірі 30138 грн. 03 коп. звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 301 грн. 38 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Гончаренко В.М. від 23.06.2009р. в частині накладення арешту на легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузов/шасі: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 скасувати, в іншій частині ухвалу судді Гончаренко В.М. від 23.06.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко