АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-956/2011 року Головуючий по 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Панченко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Панченка О.О.

Суддів: Дорош А.І., Обідіної О.І.

При секретарі: Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Красноармійськ Донецької області та про стягнення судових витрат -відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апелційній скарзі вказує, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, з сином не бачиться, матеріальної допомоги, крім аліментів, не надає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу 17.07.2006 року, дитина залишилася проживати з матір'ю ОСОБА_3 у м.Красноармійськ Донецької області, яка отримує від ОСОБА_4 аліменти на утримання сина згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

В обгрунтуванян позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що ОСОБА_4 жодного разу пісял розірвання шлюбу з сином не зустрічався, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, крім сплати аліментів не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Відповідно до п . 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав «, з послідуючими змінами , позбавлення батьківських прав / тобто прав на виховання дитини , захист її інтересів , на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують та ін. / , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею , є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов»язків , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного , об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей .

Посилання у позовній заяві ОСОБА_7 на те , що відповідач ухиляється від виконання обов»язків по вихованню своєї дитини , не виконує своїх батьківських обов'язків, з сином не бачиться, колегія суддів , вважає необгрунтованими і такими , що спростовуються запереченнями відповідача.

Так, відповідач ОСОБА_5, заперечуючи проти позову, пояснив, що він постійно дбає про свою дитину, сплачуючи аліменти, маючи бажання спілкуватися з сином, він намагався відвідати його, проте позивачка чинить йому перешкоди у зустрічах з дитиною.

За таких обставин , враховуючи відсутність у справі належних доказів ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання батьківських обов»язків по вихованню свого малолітньої сина ОСОБА_5 , як і не надані позивачкою ОСОБА_3, а також беручи до уваги заперечення ОСОБА_4, його бажання піклуватися про сина, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду про відсутність підстав застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав стосовно його малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2011 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 січня 2011 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :