Справа № 2-1254/11
У Х В А Л А

"12" серпня 2011 р.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Михайловської Мухайловської А. В. ,

розглянувши в м. Новоград-Волинський заяву ПАТ КБ "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" про забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 107990 від 25.12.2007 року,-

в с т а н о в и в :

03.08.2011 року ПАТ КБ "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління "- позивач по справі, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1- відповідача по справі, і просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 107990 cred від 25.12.2007 року у розмірі 10330 грн. 74 коп.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, а також обмежити відповідач у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд у відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовувід 22.12.2006 року № 9, урахувавши докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись у тому чи є між сторонами дійсно спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволення позову, зясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить забезпечити позивач, позовним вимогам, прийшов до наступного висновку, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України з наступних підстав :

- в заяві відсутні причини, за наявності яких неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, а також, відсутнє обґрунтування необхідності застосування такого виду забезпечення позову як арешт. Крім того, вимога про обмеження пресування через кордон не може бути іншим видом забезпечення позову, що передбачено ст. 152 ЦПК України, оскільки мається спеціальна процедура таких дій;

- крім того, із заяви про забезпечення позову незрозуміло, на які саме грошові кошти та рухоме і нерухоме майно необхідно накласти арешт, місце його знаходження, на яких правових підставах, належить дане майно відповідачу.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ч. 8 ст. 153 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вище викладене, суд рахує за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ПАТ КБ "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" про забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 107990 від 25.12.2007 року повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня отриманні її копії.

Головуюча :