Справа №2-1199/11
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарях Буцко М.В., Слободянюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.10.2006 року згідно Наказу № НОМЕР_1 «ОСОБА_3 Аваль», його було зачислено на посаду головного юрисконсульта з договірної та претензійно-позовної роботи Управління корпоративних прав. Наказом Голови Правління Банку від 24.01.2007 року йому було встановлено оклад в розмірі 9 200 грн. Наказом Голови Правління Банку від 01.08.2007 року йому було встановлено оклад з 07.08.2007 року в розмірі 440 грн. Наказом Голови Правління Банку від 20.08.2007 року його було звільнено з роботи на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України. Оскільки при виплаті йому в липні 2007 року додаткової заробітної плати у вигляді премії Пфп відбулося незаконне зменшення належної йому до нарахування та виплати премії Пфп, що автоматично призвело до неправильного розрахунку належних йому до виплати сум грошової компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, він був вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по частині додаткової заробітної плати у вигляді премії за виконання фінансових показників (Пфп), не донарахованій і несплаченій йому в липні 2007 року в розмірі 6133,00грн., компенсацію за невикористану відпустку, не донарахованій і несплаченій йому в серпні 2007 року в розмірі 529,90 грн., заборгованість по частині вихідної допомоги, не донарахованій і несплаченій йому в серпні 2007 року в розмірі 2 073,50 грн., а всього стягнути 8 736,40 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в повному обсязі підтримав вимоги свого позову та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_2 Акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, надавши суду свої письмові заперечення на позов. Щодо вимог про стягнення заборгованості в частині додаткової заробітної плати у вигляді премії за виконання фінансових показників (Пфп), не донарахованій і несплаченій позивачу в липні 2007 року в розмірі 6133,00грн. - просила відмовити, оскільки вони є не обґрунтованими, щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, не донарахованій і несплаченій позивачу в серпні 2007 року в розмірі 529,90 грн., та заборгованості по частині вихідної допомоги, не донарахованій і несплаченій йому в серпні 2007 року в розмірі 2 073,50 грн. просила відмовити з тих підстав, що позивачем було пропущено строк звернення до суду.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши матеріали цивільної справи, судом було встановлено наступне.

06.10.2006 року згідно Наказу № НОМЕР_1 «ОСОБА_3 Аваль», позивача було зачислено на посаду головного юрисконсульта з договірної та претензійно-позовної роботи Управління корпоративних прав. (а.с. 12).

Наказом Голови Правління Банку від 24.01.2007 року позивачу було встановлено оклад в розмірі 9 200 грн. (а.с. 13).

Наказом Голови Правління Банку від 01.08.2007 року позивачу було встановлено оклад з 07.08.2007 року в розмірі 440 грн. (а.с. 14).

Наказом Голови Правління Банку від 20.08.2007 року позивача було звільнено з роботи на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 15).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2009 року було задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто з ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» на його користь заборгованість із заробітної плати за період з 07.08.2007 року по 20.08.2007 року в розмірі 3 981 грн. 82 коп. (а.с. 16-18).

В судовому засіданні позивач посилався на те, що в липні 2007 року при проведенні йому виплати додаткової заробітної плати у вигляді премії Пфп з вини відповідача відбулося незаконне зменшення розміру належної йому до нарахування та виплати премії Пфп, як мінімум на 6 133 грн.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, порядок виплати премії працівникам за підсумками роботи І кварталу 2007 року на той час регулювався «Положенням про систему оплати праці працівників АППБ «Аваль» - Додаток 1 до Колективного договору АППБ «Аваль» на 2005 рік (а.с. 142-147).

Відповідно до п. 4.3.4. вказаного Положення Наказ Голови Правління Банку про преміювання створюється на підставі службової записки керівника структурного підрозділу, у якій міститься перелік працівників структурного підрозділу, що підлягають преміюванню, а також працівників, що позбавлені поточної премії повністю або частково. У службовій записці обовязково зазначається підстава для виплати вказаних розмірів премії рішення оперативної наради структурного підрозділу про підведення підсумків роботи за минулий звітний період. До службової записки додається витяг з протоколу наради. Службова записка обовязково погоджується у керівника самостійного структурного підрозділу та заступника Голови Правління, якому підпорядковується цей структурний підрозділ.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_4, який станом на липень 2007 року займав посаду начальника Управління, який пояснив, що при розподілі преміального фонду він встановив розмір індивідуальної премії позивачу у сумі 14 190 грн.

Позивач в судовому засіданні стверджував, що єдиною умовою для визначення преміального фонду окремому структурному підрозділу Центрального офісу є отримання прибутку Банком в цілому, тому премії працівникам розподіляються керівником такого підрозділу незалежно від того чи виконувалися премійованим працівником завдання, не передбачені його посадовою інструкцією.

Згідно із службовою запискою начальника Управління № 20 від 15.06.2007р. у звітний період позивач виконував додаткову роботу поза межами функціональних обовязків. Після визначення преміального фонду структурному підрозділу керівник такого підрозділу має право розподіляти його між працівниками. (а.с. 153).

Позивач вказував в судовому засіданні, що премія у розмірі 14 190, 00 грн. була йому призначена за виконання додаткової роботи, проте, як було встановлено при розгляді справи, протягом роботи позивача в Банку, у тому числі у звітний період І кварталу 2007 року, Наказу про покладання на нього обовязків за іншими посадами не видавалося.

Відповідно до Наказу № 2838-к від 10.07.2007р. позивач був премійований за видом нарахування «Поточна премія за виконання фінансових показників працівникам основної діяльності, крім працівників підрозділів ділінгових операцій та мікрокредитування» за результатами роботи у 1 кварталі 2007 року у розмірі 3 067,00 грн. (а.с. 119).

Так, відповідно до викладеного порядок виплати премії працівникам Банку за підсумками роботи І кварталу 2007 року регулювався «Положенням про систему оплати праці працівників АППБ «Аваль» - додаток 1 до Колективного договору АППБ «Аваль» на 2005 рік.

В судовому засіданні представник відповідача зазначала, що виходячи із результатів роботи системи Банку, Правлінням Банку визначається сума коштів, яка спрямовується на преміювання самостійних структурних підрозділів Центрального офісу Банку. Розподіл преміального фонду між структурними підрозділами Центрального офісу Банку визначається пропорційно встановленому фонду оплати праці самостійного структурного підрозділу з урахуванням облікової чисельності працівників цього підрозділу на протязі звітного періоду , що прямо передбачено п.4.2., п.п. 4.3.1. а) Положення про систему оплати.

Як було встановлено в судовому засіданні у І кварталі 2007 року в Управлінні корпоративних прав працювало чотири працівника. Фонд основної заробітної плати працівників цього Управління за І квартал 2007 року становив 52 030 грн.

Згідно з протоколом засідання Правління № 43 від 08.05.2007р. Правлінням Банку, для підрозділів що забезпечують операційну підтримку, в т.ч. і управління корпоративних прав, затверджено коефіцієнт преміювання 100%. Тобто, преміальний фонд Управління корпоративних прав за І квартал 2007 року становив 52 030 грн.

Пунктом 4.1. Положення про систему оплати передбачено, що з метою посилення матеріальної зацікавленості працівників Банку у високопродуктивної праці, розвитку творчої активності, подальшому розвитку банківської справи, розширення переліку послуг і поліпшення їх якості за рішенням Правління Банку визначається частина фонду оплати праці, яка спрямовується на преміювання.

ОСОБА_1 того, праця працівників визначається їх функціями (посадовими обовязками за відповідною посадою). Виконання посадових обовязків інших працівників поза межами цієї посади може здійснюватися лише за Наказом Банку про покладання на окремого працівника виконання обовязків іншого працівника за наявності умов, встановлених чинним законодавством. Виконання обовязків інших працівників без дозволу Банку (не за Наказом Банку) недопустимо, є порушенням трудової дисципліни , а тому не може бути підставою для виплати працівнику максимального розміру премії.

Тобто, для преміювання працівників не вимагається виконання робіт поза їх посадовими обовязками. Умовою для преміювання є оцінка якості, обєму виконання працівниками Банку саме покладених на них обовязків тощо.

ОСОБА_1 того, відповідно до п.п. 4.3.1. а) Положення про систему оплати праці, керівником лише визначається сума поточної премії кожного працівника. Але згідно з вищевказаним, підставою для виплати премій працівникам у розмірі, зазначеному у службовій записці керівника є рішення оперативної наради, що передбачено п. 4.3.4. Положення про систему оплати.

Встановлення остаточного розміру премії, виходячи з оцінки роботи, працівникам здійснюється при погодженні службової записки Заступником Голови Правління, а відносно Управління корпоративних прав Головою Правління, якому структурний підрозділ підпорядковувався.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача заборгованості по частині додаткової заробітної плати у вигляді премії за виконання фінансових показників (Пфп), не донарахованій і несплаченій йому в липні 2007 року в розмірі 6 133,00грн., виходячи з суми премії 9 200 грн. суперечать нормативним документам відповідача та не відповідають чинному законодавству, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку, не донарахованій і несплаченій йому в серпні 2007 року в розмірі 529,90 грн. та заборгованості по частині вихідної допомоги, не донарахованій і несплаченій йому в серпні 2007 року в розмірі 2 073,50 грн., то зазначені вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки їх розрахунок був здійснений позивачем ґрунтуючись на розмірі його премії за І квартал 2007 року в сумі 9 200 грн.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 80,83,161,202,215 ЦК України, ст.ст. 40 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий