АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2214/11 Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судці: Обідіної О.І.

Судців: Дорош А.І., Панченка 0.0.

При секретарі: Зеленській 0.1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2011 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2011 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та передати направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає..

Згідно ст.312 ч.іп.1 ЦПК України апеляційний суд має право відхилити скаргу і залишити ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2010 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Вказане заочне рішення було направлено на адресу відповідачів 26 травня 2010 року та отримано 28 травня 2010 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, з особистим підписом особи .

Статтею 228 ЦПК України передбачено порядок перегляду заочного рішення, а саме: заочне рішення муже бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії.

Таким чином, відповідачі мали можливість подати заяву про перегляд точного рішення з 29.05.2010 по 07.06.2010 року.

Проте своїм правом своєчасно не скористувались і лише в лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення.

Залишаючи вказану заяву без розгляду , суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк на подачу вказаної, заяви, оскільки надана заявником на підтвердження обставин про отримання копії заочного рішення ксерокопія конверту, не може слугувати належним доказом для обрахуванні часу отримання копії заочного рішення, оскільки не представляється можливим встановити його вкладення , хто і коли направляв цей конверт на ім.»я ОСОБА_4 , тому суд визнав безпідставним посилання відповідача про отримання ним копії заочного рішення 11.02.2001 року та намагання довести відсутність пропуску строку, передбаченого ст. 228 ЦПК України.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченим строку , встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків,залишаються без розгляду, якщо за клопотанням особи, що їх подала, не зхнайцде підстав для поновлення або продовжен^я^сгро^у.

В даному^відйоіадачем ОСОБА_2 пропущено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, оскільки судом першої інстанції за місцем його проживання навправлено копфію постановленого по справі заочного рішення, яка була вручена , про що свідчить особистий підпис, датований 28.05.2010 року.

Інші обставини, на які посилається відповідач, як на фактичну дату отримання копії заочного рішення , жодним чином не підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв»язку з чим прийнятими до уваги бути не можуть.

За вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 пропустив строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення та з клопотанням про поновлення строку не звертався.

Доводи апелянта, що він жодних підписів про отримання копії заочного рішенні не ставив, а отже не має підстав визнавати отримання ним заочного рішення в травні 2010 року є необгрунтованими. Заочне рішення було доставлено на фактичному місцю проживання ОСОБА_2 та інших членів його сім»ї - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вручено одному з повнолітніх членів сімї під розписку, що свідчить про отримання поштового відправлення, а отже, з огляду на норми ст. ст. 76, 222 ЦПК України вважається врученим.

З врахуванням обставин справи , а також беручи до уваги, що заочне рішення знаходиться на стадії примусового виконання, з приводу чого боржником ОСОБА_4 було подано заява про відстрочку його виконання , колегія суддів , при таких обставинах, розцінює дії заявника ОСОБА_2 як намагання затягнути виконання судового рішення.

З огляду на встановлені обставини, судова колегія приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог закону та підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.іп.1, 315, 319 ЦПК України колегія

суддів,- УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2011 року залишити

без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді