АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/360/11Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4
при секретарі Бурдуковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до комунального закладу «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся з позовом до комунального закладу «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» про відшкодування шкоди мотивуючи свої вимоги тим, що він 19.08.2009 року звернувся за медичною допомогою в інтересах свого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Черкаської міської лікарні № 1 зі скаргами на біль третього пальці лівої руки. Після лікування в цій лікарні з 27.08.209 року по 07.09.2009 року, він був направлений для подальшого лікування до відповідача - комунального закладу «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер», на лікуванні в якого дитина перебувала з 07.09.2009 року по 22.10.2009 року з діагнозом: туберкульоз основної фаланги третього пальця лівої кінцівки. Так як лікування не дало результату, дитину 22.10.2009 року було направлено на консультацію в КНДІ туберкульозу для виключення можливості саркоми Юінга , де було підтверджено діагноз туберкульозу. Після консультації його було направлено в ТУБ лікарню № 2 м. Києва Так як дитині ставало гірше вони звернулися 09.11.209 року до Черкаського обласного онкологічного диспансеру та в національний інститут раку, де після проведення обстеження було підтверджено діагноз саркоми Юінга, тобто інший

діагноз, ніж був поставлений відповідачем, та проведено відповідне лікування. Через неправильне встановлення відповідачем діагнозу його дитині було завдано значної моральної та матеріальної шкоди. Завдану йому моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що через неправильний діагноз, визначений відповідачем, дитина позивача була 18.12.2009 року визнана інвалідом дитинства, йому 02.03.2010 року у Інституті раку було ампутовано пальця він тривалий час хворіє, страждає через фізичний біль, не має можливості повноцінно жити та навчатися. Завдану моральну шкоду оцінює у 250 000 грн. Також через неправильний діагноз відповідача та проведене ним лікування від неіснуючої хвороби, було втрачено час на лікування наявної у дитини хвороби, тому позивач витратив на лікування сина від саркоми Юінга 15069,75 грн.

Рішенням Черкаського районного суджу черкаської області від 12 травня 2011 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач в своїй апеляційній скарзі вказує, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невірно дана правова оцінка доказам по справі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, доповідача, вивчивши матеріали справи колегія вважає, шо скарга не підлягає до задоволення по наступним мотивам.

У позовних вимогах позивач вказує на завдані йому значні матеріальні збитки діями працівників відповідача, які неналежно виконали свій професійний та службовий обов'язок та не встановили своєчасно вірний діагноз його сину. Внаслідок несвоєчасного встановлення діагнозу він поніс значні додаткові витрати на лікування сина, які і просив стягнути з відповідача разом із завданою моральною шкодою.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із тих мотивів, що позивач не надав суду доказів, які підтверджують неправомірність дій працівників відповідача.

Колегія вважає, що висновки суду про відсутність належних доказів вини відповідача обґрунтовано наявними у справі доказами. Зокрема у матеріалах справи відсутні докази того, що працівники відповідача зобов'язані перевіряти правильність попередньо встановленого діагнозу, відсутні докази того, що вони мали можливість, але не встановили правильний діагноз у встановлені відомчими нормативними документами строки. Відсутні докази того, що лікар, за яким була закріплена дитина, пішла у відпустку і не передала дитину під нагляд іншому лікарю і як це вплинуло на розвиток хвороби.

Призначена судом першої інстанції експертиза відповіді на вказані питання не дала, оскільки такі питання їй не ставились.

За вказаних обставин колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення та винесення нового.

Керуючись ст. 307, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2011 року по справі за позовом

ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до комунального закладу «Черкаський обласний протитуберкульозний диспансер» про відшкодування шкоди відхилити, рішення залишити без змін.

Рішення суду та ухвала колегії набувають законної сили з моменту проголошення ухвали та можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з моменту проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :