__________________________________________________________________
Справа№2-2927/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О. М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 євген Дмитрович до Одеський район Держгідрографія третя особа ФСС від нещасних випадків в Приморському р-ні м.Одеси про перерахунок щомісячного відшкодування шкоди -

встановив:

12.02.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення, відповідно до якого зобовязати Державну установу

«Держгідрографія»Одеський район Держгідрографія надати йому довідку про середньомісячний

заробіток на час передачі його особистої справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Приморському районі м. Одеси у розмірі 976грн.57коп.

Свої вимоги мотивував тим, що він працював у державному підприємстві «Держгідрографія»Міністерства транспорту України матросом 1 класу гідрографічних пароплавів більш 7 років, а17 січня 2000 року був переведений на посаду боцмана «ГС-212». Праця була повязана зі шкідливими умовами праці в звязку з чим, позивач почав хворіти, а в жовтні 2001 було встановлено професійне захворювання.

Медіко - соціальна експертна комісія (МСЕК) вперше 15.10.2001 року встановила ІІІ групу інвалідності з втратою професійної працездатності 50% безстроково. У звязку з тим, позивач був переведений на роботу сторожа групи господарського забезпечення.

Позивачу у відділенні фонду було призначено щомісячне відшкодування шкоди на підставі довідки, наданої Одеським районним Держгідрографії за № 84 від 06.12.2001 року, та розраховано щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 63,96грн., яке почали виплачувати з грудня 2001 року.

Однак, у довідці, виданій відділенню Фонду про середню заробітну плату для призначення страхових виплат, вказана особиста заробітна плата позивача, що на його думку є істотним порушенням чинного законодавства.

Заробітна плата для обчислення позивачу щомісячного відшкодування шкоди була взята за 10 місяців до встановлення йому професійного захворювання, а не за 6 місяців, в середньомісячний заробіток для обчислення страхових виплат була включена заробітна плата, коли позивач працював сторожем, що зменшую позивачу середньомісячний заробіток так як заробітна плата сторожа значно менш, ніж заробітна плата боцмана.

Позивач вважає, що в підприємстві Держгідрографія для обчислення щомісячних страхових виплат повинні були взяти середньомісячний заробіток боцмана або декілька працівників, працюючих боцманами, на дату подання ним документів до МСЕК. На неодноразові звернення до підприємства позивачу відмовили надати довідку про розмір заробітної плати працівників «Одеського району Держгідрографії». Позивач вважає, що визначений розмір щомісячного відшкодування втраченого заробітку на кінець 2001 року, який нарахували на підприємстві, не відповідає мінімальній гарантії, яку гарантує держава.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що перебіг позовної давності, який обчисляється в три роки, закінчився, крім того, вважає, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача, що є підставою для відмові від позову.

Представник третьої особи в судове засідання з`явився, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами є трудовими, та врегульовані нормами КЗпП України, ЦК України та Законом України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працював в Одеському районі Держгідрографії державного підприємства «Держгідрографія»Міністерства транспорту України матросом 1 класу гідрографічних пароплавів більш 7 років, а з 17 січня 2000 року був переведений на посаду боцмана «ГС-212».

Позивач пояснив суду, що його праця була повязана зі шкідливими умовами праці в звязку з чим він почав хворіти, а в жовтні 2001 року у нього було встановлено професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 08.10.2001 року ( а.с.5-6).

Відповідно до довідки № 2-1807 № 022904 ОСОБА_1 втратив 50% професіональної працездатності ( а. с. 7).

Як вбачається з довідки, наданої ОСОБА_1 фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 527 від 11.06.2008 року, він знаходиться на обліку з 20.02.2002 року та отримує страхові виплати у звязку з трудовим каліцтвом ( а.с.8).

Пунктом 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинила втрату працездатності»від 23.09.1999 року № 1105 XІУ передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, якщо потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Позивач стверджує, що з йому було призначено щомісячне відшкодування шкоди на підставі довідки, наданої Одеський районним Держгідрографії за № 84 від 06.12.2001 року, а у відділенні Фонду було розраховане щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 69 грн. 96 коп., яке почали виплачувати з грудня 2001 року.

Однак у довідці, виданій відділенню Фонду про середню заробітну плату для призначення страхових виплат, вказана його особиста заробітна плата, що позивач вважає, порушенням вимог п.12 Постанови КМУ від 26.009.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати

(доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим соціальним страхуванням.

Позивач вважає, що середньомісячну заробітна плата повинна розраховуватись, виходячи з середньої заробітної плати відповідного працівника, на дату подання потерпілим документів медікосоціальної експертній комісії для встановлення йому ступеня втрати професійної працездатності за тією професією на підприємстві, де працювала зазначена особа до моменту ушкодження здоров`я.

Позивач вважає, що середньомісячний заробіток для обчислення страхових виплат був визнаний невірно.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами, вказавши що вказаного відповідачем підприємства на теперішній час не існує, а за вказаною адресою знаходиться філія «Одеський район Держгідрографії», яка не являється юридичною особою та не може бути відповідачем по справі, а є лише структурною одиницею ДУ „Держгідрографія, крім того позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом.

Судом досліджена відповідь Територіальної державної інспекції праці в Одеській області від 12.03.2003 року, відповідно до якої вбачається, що представниками інспекції була проведена перевірка Одеського району держгідрографії ДУ „Держгідрографія, в результаті якої встановлено, що довідка для Фонду про розмір середньої заробітної плати була видана з порушенням вимог, викладених у п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 „Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. За наслідками перевірки керівнику установи видано припис щодо усунення встановлених порушень та видачі ФССНВ довідки про середню заробітну плату відповідно до вимог законодавства.

Тобто, суд робить висновок про те, що позивачу ще з 12.03.2003 року було відомо про порушення його права та невірність визначення середньомісячного заробітку, однак з такими вимогами до суду позивач до теперішнього часу не звертався.

Крім того, твердження позивача про те, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням видати нову довідку не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення по справі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Також суд не приймає до уваги посилання представника позивача на положення п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, так як вимога, яка розглядається за даним позовом, стосується лише зобов`язання відповідача видати довідку про середньомісячний заробіток.

Керуючись ст. 257, ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, ст. ст.59,60,88,157,169,208,209,212,213,214,215, 223 ЦПК України , суд ,-

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 євген Дмитрович до відповідач Одеський район Держгідрографія , третя особа ФСС від нещасних випадків в Приморському р-ні м.Одеси про перерахунок щомісячного відшкодування шкоди - у задоволенні позову відмовлено повністю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до «Одеського району Держгідрографія», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі м. Одеси про зобов`язання надати довідку про середньомісячний заробіток відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційне скарги через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя : Куриленко О. М.