Справа №2-104/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2011 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді - Бєгунової О.В.,

за участі секретаря - Писаренко О.Л.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради Сумської області про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку з господарськими будівлями та визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа - ОСОБА_2,-

встановив:

позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в м.Кролевці Сумської області по вул.Шевченка, 174А розташований житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 35,9 кв.м. з господарськими будівлями (2 сараї, літня кухня, гараж, 2 погреба, вбиральня, огорожа), право власності на який згідно з реєстровими даними КП «Кролевецьке РБТІ» не зареєстровано. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 76359,00 грн. Будинок знаходиться в стані, придатному для проживання, процент зносу становить 35 %.

Указаний будинок з господарськими будівлями був збудований ОСОБА_3 протягом 1969-1972 років на відведеній для цього за рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19.11.1969 року №27 земельній ділянці площею 600 кв.м., наданій у безстрокове користування.

Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га, переданій ОСОБА_3 у приватну власність рішенням виконкому Кролевецької міської ради №437 від 21.11.1996 року, але Державний акт про право власності на земельну ділянку йому не видавався.

ОСОБА_3 помер 28 березня 1999 року в м.Кролевці. Заповіту ОСОБА_3 не залишив.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на належне померлому майно, в т.ч. вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 були позивачка, та його діти: дочка ОСОБА_3 (у шлюбі - ОСОБА_4) ОСОБА_5 та син ОСОБА_2 (третя особа у справі).

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, подавши в Кролевецьку держнотконтору заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця.

На день смерті ОСОБА_3 разом з ним у спадковому будинку, крім позивачки, проживала і була зареєстрована спадкоємиця першої черги за законом - ОСОБА_4, дочка померлого. Не бажаючи прийняття батькової спадщини, ОСОБА_4 відмовилась від неї на користь ОСОБА_1, подавши у Кролевецьку держнотконтору заяву про відмову від спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. Таким чином, вона реалізувала своє право на відмову від спадщини і в подальшому свою позицію не змінювала.

Син спадкодавця - ОСОБА_2 на час смерті батька у спадковому будинку не проживав і не був зареєстрованим, заяви про прийняття спадщини та будь-якої іншої заяви в держнотконтору не подавав, спадщину після смерті батька він не прийняв, на спадщину не претендує.

Батьки спадкодавця померли: батько ОСОБА_6 помер 04.02.2010 року, мати ОСОБА_7 померла понад 10 років.

Таким чином, крім неї немає інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Оскільки до складу спадщини входило нерухоме майно, позивачка звернулась до комунального підприємства КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» за витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, який входить до переліку документів, які необхідно пред'явити нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В КП «Кролевецьке РБТІ» їй повідомили, що власником нерухомого майна за технічним паспортом на житловий будинок по вул.Шевченка, 174А в м.Кролевці є ОСОБА_3, однак за життя він не зареєстрував договір забудови в БТІ, а тому згідно з реєстровими даними Кролевецького РБТІ право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано, за чинним законодавством на померлих майно не реєструється.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім'я чоловіка на сьогодні вона не має можливості оформити свої права спадкоємця у нотаріуса та вимушена звертатись з цього питання до суду.

Враховуючи докази того, що її чоловік ОСОБА_3, який помер 28.03.1999 року в м.Кролевці, на законних підставах збудував та володів житловим будинком з господарськими будівлями по вул.Шевченка, 174А в м.Кролевці, і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, а за нею, яка єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті чоловіка, є підстави для визнання права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування.

Позивачка, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Кролевецької міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Третя особа - ОСОБА_2, будучи у визначеному законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надавши суду телеграму з якої вбачається, що він просить справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з реєстровими даними Кролевецького РБТІ право власності на нерухоме майно, розташоване в м. Кролевець Сумської області по вул. Шевченка, 174А не зареєстроване. Майно складається з житлового будинку загальною площею 77,3 кв.м, житловою - 35,9 кв.м. з господарськими будівлями: два сараї, літня кухня, гараж, 2 погреба, вбиральня, огорожа. Ватрість житлового будинку з господарськими будівлями - 76359 грн. 00 коп. Будинок знаходиться в стані придатному для проживання, процент зносу становить 35% (а.с.9).

По справі встановлено, що вказаний будинок з господарськими будівлями був збудований ОСОБА_3 протягом 1969-1972 років на відведеній для цього за рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 19.11.1969 року №27 земельній ділянці площею 600 кв.м., наданій у безстрокове користування, що підтверджується актом відводу в натурі земельної ділянки від 24.11.1969р., договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 08.12.1969 року, посвідченого нотаріусом Кролевецької держнотконтори 08.12.1969 року, р.№2127, а також дозволом №884 на провадження робіт від 09.12.1969 року, виданим архітектурно- планувальною групою виконкому Кролевецької районної ради (а.с. 15, 16-17, 20).

24 травня 1969 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Грабко), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с. 7).

Із довідки виданої виконкомом Кролевецької міськради № 15 від 17.02.2011 року вбачається, що вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га, переданій ОСОБА_3 у приватну власність рішенням виконкому Кролевецької міської

ради №437 від 21.11.1996 року, але Державний акт про право власності на земельну ділянку йому не видавався (а.с.21).

ОСОБА_3 помер 28 березня 1999 року в м.Кролевці, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом РАГС Кролевецького району Сумської області 29.03.1999 року

(а.с. 8).

Зі справи вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3В заповіту, не залишив. Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Кролевець Сумської області, по вул.Шевченка, 174А.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Відповідно до ч.2 статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 були позивачка, та його діти: дочка ОСОБА_3 (у шлюбі - ОСОБА_4) ОСОБА_5 та син ОСОБА_2 (третя особа у справі).

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 прийняла спадщину відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, окільки подала в Кролевецьку держнотконтору заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця.

Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 разом з ним у спадковому будинку, крім позивачки, проживала і була зареєстрована спадкоємиця першої черги за законом - ОСОБА_4, дочка померлого (а.с. 22-30).

Спадкоємиця ОСОБА_4 не бажаючи прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька відмовилась від неї на користь ОСОБА_1, подавши у Кролевецьку держнотконтору заяву про відмову від спадщини у 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця і в подальшому свою позицію не змінювала (а.с. 47-57).

Спадкоємиць ОСОБА_2 на час смерті батька у спадковому будинку не проживав і не був зареєстрованим, заяви про прийняття спадщини та будь-якої іншої заяви в держнотконтору не подавав, спадщину після смерті батька він не прийняв, на спадщину не претендує.

Зі справи вбачається, що батьки спадкодавця померли: батько ОСОБА_6 помер 04.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32), а мати ОСОБА_7 померла понад 10 років тому, однак її свідоцтво про смерть не збереглось.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вважаються такими, що відмовилися від спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, а відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України визнається, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, оскільки, проживаючи зі спадкодавцем на час смерті у спадковому будинку та будучи зареєстрованою у цьому будинку на час смерті спадкодавця і до сьогодні вона фактично вступила у володіння спадковим майном.

Із повідомлення Кролевецької ДНК від 16.03.2011 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 Васильовитча, який помер 28.03.1999 року була заведена спадкова справа за № 298/99. Заяву про прийняття спадщини подала 21.09.1999р. за №410 дружина померлого ОСОБА_1, дочка померлого ОСОБА_4 21.09.1999р. за №411 подала заяву про відмову від спадщини на користь своєї матері, ОСОБА_1.

Дана спадкова справа помилково не була внесена до Спадкового реєстру. Заповіт від імені ОСОБА_3 Кролевецькою ДНК не посвідчувався ( а.с. 47-57).

Крім позивачки - ОСОБА_1 немає інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки його дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини за законом, а його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли.

За таких обставин суд вважає, що є достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3, який помер 28 березня 1999 року в м. Кролевець Сумської області, на законних підставах побудував та володів на праві власності житловим будинком з вищевказаними господарськими будівлями в м. Кролевець Сумської області по вул. Шевченка, 174А, тому вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду.

Оскільки позивачка, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка- Марченка М.В., вступивши в управління та володіння спадковим майном, тому право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Кролевець Сумської області по вул.Шевченка, 174А слід визнати за ОСОБА_1.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 86, 524-526, 535, 548-549, 553 ЦК УРСР 1963року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, ч.2 ст.256, ст.259 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності на праві приватної власності житлового будинку загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 35,9 кв.м. з господарськими будівлями (два сараї, літня кухня, гараж, два погреба, вбиральня, огорожа), розташованого в м.Кролевці Сумської області по вул.Шевченка, 174А, ОСОБА_3, померлому 28 березня 1999 року в м.Кролевці Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1., право власності на житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 35,9 кв.м. з господарськими будівлями (два сараї, літня кухня, гараж, два погреба, вбиральня, огорожа), розташований в м.Кролевці Сумської області по вул.Шевченка, 174А, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя