06 червня 2011 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., вивчивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач звернувся до суду із заявою про накладення арешту на грошові кошти та на рухоме майно боржника, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимога про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та не рухоме майно боржника, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження - не підлягає задоволенню.
Згідно ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Судом встановлено, що позивачем не надано інформації, яка підтверджує, які рахунки та яке майно належить відповідачці на праві власності.
За таких обставин зазначене клопотання є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.
Стаття 33 Конституції України гарантує кожному хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п.2,5,8 ч.І та ч.2 ст.б Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішення, - до виконання зобов'язань.
Як вбачається з матеріалів справи, на цей час відповідачка має не виконані зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з чим, невжиття заходів, щодо забезпечення виконання рішення суду, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Тому вимога позивача про тимчасове обмеження божниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання не:-: зобов'язань по кредитному договору - підлягає задоволенню.
Керуючись ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду, в Україну громадян України", ст.151, 153, 209, 210 ЦПК України,
Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний «Приватбанк» про забезпечення позову - задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні вимоги Публічного акціонерного товар.:: комерційний банк «Приватбанк» про накладення арешту на грошові кеті рухоме майно боржника ОСОБА_1, шляхом заС:т будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України виконання нею своїх зобов'язань.
Копію ухвали для виконання надіслати до Адміністрації держав прикордонної служби України.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали, або отримання її копії.
Суддя