АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4601/11 Справа № 22ц-6718/11,22ц-6707/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Варенко О.П.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „ОСОБА_2 Дніпро (далі ПАТ „ОСОБА_2 Дніпро на ухвалу судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (далі підрозділ примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області) про виключення майна з акту опису та арешту та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4П,, підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області про виключення майна з акту опису та арешту та стягнення грошових коштів.

За заявою позивачки ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, що розташовано в м.Дніпропетровську по вул.Дзержинського,35-б, 35-т, транспортні засоби; заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Дніпропетровській області вчиняти виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП №23566226 від 10 січня 2011 року.

В апеляційній скарзі ПАТ „ОСОБА_2 Дніпро ставить питання про скасування ухвали з підстав порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, районний суд виходив із того, що не вжиття заходів забезпечення може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб(ст.152 ЦПК України).

Позивачем заявлені вимоги про виключення з акту опису й арешту майна від 31 січня 2011 року та звільнення з під арешту майна.

Як розяснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року №9, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішення заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч.4 ст.153 ЦПК України вправі покласти на позивача обовязок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатньо для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір застави, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета застави у повному розмірі.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року постановлена без дотримання вимог цивільно-процесуального законодавства України, а тому підлягає скасуванню з передачею вирішення питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, ухвала судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2011 року про відкриття провадження по даній справі через недотримання правил підсудності скасована і направлено справу до того ж суду для вирішення питання у відповідності до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.304,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „ОСОБА_2 Дніпро задовольнити.

Ухвалу судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року про забезпечення позову скасувати і передати вирішення питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: