РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №2-2596/11

20 жовтня 2011 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого в особі судді - Прокудіна Н.Г.

при секретарі - Рубаненко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ ОТП Банк в особі відділення Європейське ЗАТ ОТП Банк про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих частин кредитного договору, стягнення з відповідача збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим що, Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі Керуючого відділенням «Європейське» ЗАТ «ОТП Банк» в м. Суми та громадянином України ОСОБА_1 25 вересня 2008 року було укладено кредитний договір №ML-С01/067/2008. За даним Кредитним договором Відповідач надав Позивачеві кредит в сумі 73 440 доларів США на строк до 25 вересня 2023 року із сплатою відсотків за користування кредитом з «плаваючою» відсотковою ставкою.

22 грудня 2009 року між сторонами було укладено Додатковий договір №3 до Кредитного договору, яким було внесено зміни і доповнення до основного кредитного договору.

Пунктом 2.1.11.1. Додаткового договору було встановлено, що Позичальник має право на дострокове погашення Боргових зобов'язань, при цьому у випадку дострокового погашення Боргових зобов'язань в Пільговий чи Адаптаційний період, а також протягом двох років з моменту спливу строку дії Адаптаційного періоду, право Позичальника на дострокове погашення Боргових зобов'язань виникає за умови, що всі нараховані Банком проценти за користування кредитними коштами і всі інші платежі (пеня, штрафи, комісії тощо), які повинні бути сплачені на відповідну дату дострокового виконання, будуть сплачені Позичальником у той же час.

З метою здійснення часткового дострокового погашення зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем, Позивач, звернувся до Відповідача із відповідною заявою від 31.08.2010 року. В своїй заяві Позивач просив дозволу на повне дострокове погашення кредиту та нарахованих відсотків у сумі 74 805 (сімдесят чотири тисячі вісімсот п'ять) доларів США 67 центів за кредитним договором №ML-С01/067/2008 без сплати комісії за дострокове погашення, передбаченої Тарифами Банку.

В свою чергу Відповідач, листом №с01-01-3/122 від 06.09.2010 року повідомив Позивачеві про те, що Кредитним комітетом банку було прийнято позитивне рішення щодо сплати комісії за часткове дострокове погашення кредиту в розмірі 1% від суми часткового дострокового погашення.

З метою зменшення суми кредиту та відповідно зменшення суми щомісячних платежів, Позивач був змушений сплатити на користь Відповідача комісію в сумі 5 787 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 62 коп. за зарахування коштів на кредитний рахунок з метою повного погашення кредиту, що підтверджується квитанцією №30 від 06.09.2010 року.

При цьому, Позивач вважає, що умова Додаткового договору закріплена в п. 2.1.11.1. щодо сплати комісії при достроковому погашенні кредиту є несправедливою по відношенню до

нього, як до споживача кредитного продукту. Факт несправедливості, а отже і недійсності такої умови підтверджується наступним:

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Так, п.2.1.11. Додаткового договору передбачає окрім сплати відсотків, пені, штрафів, також і сплату комісії. При цьому в даному пункті Додаткового договору міститься застереження про те, що розмір такої комісії за дострокове погашення кредиту визначається Тарифами, при цьому конкретного розміру такої комісії в договорі не зазначено. Разом з цим. Кредитним договором №МЬ- С01/067/2008 від 25.09.2008 року передбачено, що Тарифи щодо послуг Банку є невід'ємною частиною договору, натомість Позивачеві при підписанні договору Тарифів не надавалось. Таким чином, Відповідач має можливість самостійно в будь-який момент змінити їх у бік збільшення. Отже, така умова щодо сплати комісії у невідомому на момент підписання договору розмірі при достроковому поверненні кредитних коштів є несправедливою по відношенню до Позивача.

Так, відповідно до п.3 ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Так, на думку Позивача, положення Додаткового договору щодо сплати комісії при достроковому поверненні кредиту є несправедливим, оскільки ним фактично передбачена зміна розміру такої комісії залежно від Тарифів банку на момент дострокового погашення кредиту.

Відповідно до ч.5ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»,якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з ч.7 ст.18 вказаного Закону, положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Частиною 9 ст. 18 цього Закону передбачено, що якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі.

Так, Позивач вважає, що включенням до Додаткового договору несправедливої умови щодо сплати комісії при достроковому погашенні кредиту, йому завдано збитків в сумі 5 787 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 62 коп., які полягають у сплаті ним комісії за дострокове погашення кредиту.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів здійснюється судом.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Пунктом 10 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 "Про державне мито" (діє до набрання чинності законом, що регулює порядок сплати і розміри судового збору; частина друга статті 79 ЦПК) передбачено, що споживачі звільнені від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.5 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Так, зважаючи на те, що Позивач зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1, то дана справа є підсудною Ковпаківському районному суду м. Суми. Крім того, пунктом 2.1.12.1 Додаткового договору передбачено, що всі спори, пов'язані з Кредитним договором підлягають вирішенню шляхом проведення переговорів, а у разі не досягнення згоди - у Районному суді міста Суми за місцем проживання Позичальника.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Так, п.2.1.11. Додаткового договору передбачає окрім сплати відсотків, пені, штрафів, також і сплату комісії. При цьому в даному пункті Додаткового договору міститься застереження про те, що розмір такої комісії за дострокове погашення кредиту визначається Тарифами, при цьому конкретного розміру такої комісії в договорі не зазначено. Разом з цим, Кредитним договором №МЬ- С01/067/2008 від 25.09.2008 року передбачено, що Тарифи щодо послуг Банку є невід'ємною частиною договору, натомість Позивачеві при підписанні договору Тарифів не надавалось. Таким чином, Відповідач має можливість самостійно в будь-який момент змінити їх у бік збільшення. Отже, така умова щодо сплати комісії у невідомому на момент підписання договору розмірі при достроковому поверненні кредитних коштів є несправедливою по відношенню до Позивача.

Так, відповідно до п.3 ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Так, на думку Позивача, положення Додаткового договору щодо сплати комісії при достроковому поверненні кредиту є несправедливим, оскільки ним фактично передбачена зміна розміру такої комісії залежно від Тарифів банку на момент дострокового погашення кредиту.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з ч.7 ст.18 вказаного Закону, положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Частиною 9 ст. 18 цього Закону передбачено, що якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі.

Так, Позивач вважає, що включенням до Додаткового договору несправелдивої умови щодо сплати комісії при достроковому погащенні кредиту, йому завдано збитків в сумі 5 787 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 62 коп., які полягають у сплаті ним комісії за дострокове погащення кредиту.

Просить визнати несправедливою та недійсною умову Додаткового договору №3 від 22.12.2009 року до Кредитного договору № МЬ-С01/067/2008 від 25 вересня 2008 року, закріплену в п. 2.1.11.1. щодо сплати комісії за дострокове виконання боргових зобов'язань. Стягнути з відповідача збитки.

В судове засідання сторони не з'явились. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі Керуючого відділенням «Європейське» ЗАТ «ОТП Банк» в м. Суми та громадянином України ОСОБА_1 25 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № ML -С01/067/2008. За даним Кредитним договором Відповідач надав Позивачеві кредит в сумі 73 440 доларів США на строк до 25 вересня 2023 року із сплатою відсотків за користування кредитом з «плаваючою» відсотковою ставкою.

22 грудня 2009 року між сторонами було укладено Додатковий договір №3 до Кредитного договору, яким було внесено зміни і доповнення до основного кредитного договору.

Пунктом 2.1.11.1. Додаткового договору було встановлено, що Позичальник має право на дострокове погашення Боргових зобов'язань, при цьому у випадку дострокового погашення Боргових зобов'язань в Пільговий чи Адаптаційний період, а також протягом двох років з моменту спливу строку дії Адаптаційного періоду, право Позичальника на дострокове погашення Боргових зобов'язань виникає за умови, що всі нараховані Банком проценти за користування кредитними коштами і всі інші платежі (пеня, штрафи, комісії тощо), які повинні бути сплачені на відповідну дату дострокового виконання, будуть сплачені Позичальником у той же час.

З метою здійснення часткового дострокового погашення зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем, Позивач, звернувся до Відповідача із відповідною заявою від 31.08.2010 року. В своїй заяві Позивач просив дозволу на повне дострокове погашення кредиту та нарахованих відсотків у сумі 74 805 (сімдесят чотири тисячі вісімсот п'ять) доларів США 67 центів за кредитним договором № МL -С01/067/2008 без сплати комісії за дострокове погашення, передбаченої Тарифами Банку. Позивач сплатив комісію в сумі 5 787 грн. 62 коп. за зарахування коштів на кредитний рахунок, що підтверджується квитанцією №30 від 06.09.2010 року.

При цьому, Позивач вважає, що умова Додаткового договору закріплена в п. 2.1.11.1. щодо сплати комісії при достроковому погашенні кредиту є несправедливою по відношенню до нього, як до споживача кредитного продукту .

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

У судовому засіданні встановлено, що Кредитний договір, укладений з позивачем, відповідає вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, що виключає його недійсність.

Таким чином, при укладенні цього договору та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту, сторони за договором, (перш за все позивач), повинні були усвідомлювати та передбачити та врахувати усі обставини за цим договором.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання кредитного договору недійсним, а відповідно не підлягають задоволенню вимоги про стягнення збитків, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 213 - 215 ЦПК України, ст. 509, 526, 543, 553, 554, 555 ЦК України, Законом України Про захист прав споживачів суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя