АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2022/11 Номер провадження 22-ц/2499/11Головуючий у 1-й інстанції Щабельська І.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Абрамова П.С., Корнієнка В.І.

при секретарі : Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року

за позовом Полтавського акціонерного банку «Полтава-Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року позовні вимоги Полтавського акціонерного банку «Полтава-Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору задоволено частково.

Розірвано кредитний договір № 488, укладений 16 квітня 2008 року між Полтавським акціонерним банком "Полтава-Банк" та ОСОБА_3 про надання споживчого кредиту в сумі 10 000 грн. строком на 36 місяців із сплатою 21 відсотка річних.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Полтавського акціонерного банку "Полтава-Банк" в рахунок відшкодування заборгованості по поверненню кредиту в сумі 8 615 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 4 409 грн. 68 коп. та пеню в сумі 5000 грн., а всього 18 024 грн. 68 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Полтавського акціонерного банку "Полтава-Банк" з кожного в рахунок відшкодування сплаченого судового збору по 90 грн. 12 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення по 60 грн., а разом по 150 грн. 12 коп.

В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу.

Вважає що суд не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи.

Просить змінити рішення районного суду від 05.05.2011 року скасувавши в частині стягнення пені в розмірі 5000 грн. з нього та ОСОБА_3, а в іншій частині залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення.

Відповідно п. 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, що 16 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 488 на суму 10 000 грн.

Строк договору - на 36 місяців, з 16 квітня 2008 року по 16 квітня 2011 року зі сплатою 21 % річних на умовах, визначених вказаним договором.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки.

Також 16 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №488.

Згідно умов договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався при невиконанні позичальником ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед кредитором в терміни та на умовах, визначених кредитним договором, взяти на себе зобов'язання позичальника.

Ст. 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Встановлено, що в результаті невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, у нього перед ПАБ «Полтава-Банк» виникла заборгованість в сумі 40321 грн. 27 коп., яка включає: кредит в сумі 8 615 грн., несплачені відсотки за кредитним договором в сумі 4409 грн. 68 коп., пеню за час прострочення сплати кредиту та відсотків в сумі 27 296 грн. 59 коп.

Відповідачем ОСОБА_2 обов'язки, взяті на себе згідно укладеного між ним та позивачем договору поруки, також не виконувались.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлене договором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повну сплату боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних відсотків.

Відповідно до ст. 651 ч. 2 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором, грубо порушуючи його умови щодо своєчасності повернення позивачу кредитних коштів, районний суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі - 8 615 грн. заборгованості по тілу кредиту та в сумі 4409 грн. 68 коп. заборгованості по процентах.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, що й було дотримано сторонами при укладанні кредитного договору. В той же час. відповідно до ч. З вказаної статті, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що розмір неустойки - пені, яка була нарахована банком, складає 27 296 грн. 59 коп., що більше ніж у два рази перевищує розмір неповернутого кредиту та несплачених відсотків, загальна сума чого складає лише 13 024 грн. 68 коп.

Зменшуючи суму неустойки суд вірно послався на норму ст. 551 ЦК України, але при цьому не звернув належної уваги на обставини, які мають істотне значення.

Згідно посвідчення ОСОБА_1 Є № 039214 виданого 29 квітня 2010 року ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Враховуючи матеріальний стан та стан здоровя відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення пені на користь ПАБ «Полтава-Банк» зміні.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Колегія суддів, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року - змінити.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Полтавського акціонерного Банку «Полтава-Банк» пені з 5000 грн. до 500 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1