Справа № 2 К-1 /11 р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 Іоанніса, його представника ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_3, представників Міністерства юстиції України ОСОБА_4, ОСОБА_5, заінтересованої особи ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7, прокурора Зайчевської І.А., представника органу опіки і піклування ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання ОСОБА_1 Іоанніса, Міністерства юстиції України про визнання в Україні рішення грецького суду,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 р. Міністерство юстиції України та ОСОБА_1 звернулися до Ленінського районного суду м.Миколаєва з клопотанням про визнання в Україні рішення грецького суду.

Заявники вказували на те, що 22 березня 2002 р. між ОСОБА_1 Іоаннісом та ОСОБА_6 в місті Піргос, Греція, було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі 27 листопада 2002 р. у них народився син ОСОБА_9, який разом з батьками проживав у Греції. Влітку 2008 р., перебуваючи у шлюбі з заявником, ОСОБА_6 разом з дитиною поїхала до країни свого народження України та не повернулася до Греції.

10 березня 2010 р. Судом першої інстанції округу Еліда (Грецька Республіка) було винесено рішення №110/2010 р. про покладення здійснення опіки над неповнолітнім ОСОБА_9 Георгісом, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключно на батька ОСОБА_9 Іоанніса.

Посилаючись на те, що зазначене судове рішення не було оскаржене відповідачкою та на даний час вступило в законну силу, просили суд визнати в Україні рішення Суду першої інстанції округу Еліда (Грецька Республіка) від 10 березня 2010 року за позовом ОСОБА_9 Іоанніса до ОСОБА_6 про покладення здійснення опіки над неповнолітнім ОСОБА_9 Георгіосом, ІНФОРМАЦІЯ_2, виключно на батька ОСОБА_9 Іоанніса.

З метою представництва інтересів неповнолітньої дитини до участі у справі вступив прокурор, а також судом було залучено орган опіки і піклування.

В судовому засіданні заявник та його представник, представники Міністерства юстиції України підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Заінтересована особа та її представник заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що визнання в Україні рішення грецького суду про покладення опіки над неповнолітнім є неможливим у звязку з неповідомленням заінтересованої особи про розгляд справи цим судом, до того ж ухвалене рішення грецького суду суперечить правам ОСОБА_6 як матері дитини.

Прокурор вказувала на те, що підстави для задоволення клопотання про визнання рішення грецького суду в Україні відсутні.

Представник органу опіки і піклування вказувала на те, що визнання в Україні рішення грецького суду зменшує обсяг прав матері неповнолітнього сина, при вирішенні зазначеного клопотання покладалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, представників Міністерства юстиції України, заінтересованої особи, її представника, прокурора, представника органу опіки і піклування, вивчивши матеріали клопотання суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та у випадку відсутності підстав, передбачених ст.396 ЦПК України, для відмови у задоволенні клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду.

Відповідно до ст.396 цього Кодексу у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадженя у справі в іноземному суді;

якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України та цим Законом строк предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

в інших випадках, встановлених законами України.

У відповідності до п.3 ч.1 Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про визнання та виконання рішень стосовно опіки над дітьми» від 06.03.2008 р. №135-VI за наявності будь-якої з підстав, визначених у статті 10 Конвенції, у випадках, передбачених статтями 8 і 9 Конвенції, Укрїна залишає за собою право відмовитись від визнання та виконання надісланих їй рішень стосовно опіки над дітьми.

Згідно зі ст.10 Європейської конвенції про визнання та виконання рішень стосовно опіки над дітьми та про поновлення опіки над дітьми від 20.05.1980 р., яка набрала чинності для України 01.11.2008 р., у визнанні та виконанні рішення іноземного суду може бути відмовлено з тих підстав, якщо встановлено, що наслідки рішення явно суперечать основоположним принципам законодавства запитуваної держави про сімю та дітей.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що в матеріалах клопотання про визнання в Україні рішення грецького суду відсутні докази про те, що заінтересована особа ОСОБА_6, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була належним чином повідомлена про розгляд справи судом Греції, а наслідки рішення про покладення опіки над неповнолітнім сином виключно на батька явно суперечать принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., згідно якого малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю, та основоположним принципам законодавства України про сімю та дітей, а саме ст.141 Сімейного кодексу України, якою встановлено рівність прав та обовязків кожного з батьків, не позбавлених батьківських прав, стосовно їх дитини, суд вважає, що у задоволенні клопотання про визнання в Україні рішення грецького суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 396, 399, 401 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_9 Іоанніса, Міністерства юстиції України про визнання в Україні рішення Суду першої інстанції округу Еліда (Грецька Республіка) від 10 березня 2010 року за позовом ОСОБА_9 Іоанніса до ОСОБА_6 про покладення здійснення опіки над неповнолітнім ОСОБА_9 Георгіосом, ІНФОРМАЦІЯ_2, виключно на батька ОСОБА_9 Іоанніса.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.А. Спінчевська