Справа № 22-ц-4321/11 Головуючий у І інстанції Пироженко О.В.
Провадження № 22-ц/1439/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 06.09.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

6 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Поліщука М.А.

суддів Малорода О.І., Голуб С.А.,

при секретарі Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року позивачка пред»явила в суді названий позов посилаючись на те, що вона є рідною сестрою відповідачки та третіх осіб. Їх батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з 1938 року. В 1952 році батьки збудували будинок № 7 по вул.Ярова в с.Гвоздів Васильківського району Київської області.

10.10.1991 р. ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів будинок № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів Васильківського району Київської області своїй дочці ОСОБА_3

Батько сторін ОСОБА_6 помер 10 .01.1994 року.

Мати сторін ОСОБА_7 померла 01.02.2005 року.

Після смерті батька сторін ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_7 не визначала свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя і не зверталась із заявою про прийняття спадщини, але прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки проживала на день смерті спадкодавця в спадковому будинку.

Також із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались і діти померлого.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2006 р. був встановлений факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_6

13.02.2007 року Васильківської районною державною нотаріальною конторою було видане на ім»я ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на будинок № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів.

Позивачка вважала, що видачею цього свідоцтва порушені її права на отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_7, оскільки останній належала ? частина будинку як частка у спільному майні подружжя, а також обов»язкова частка у спадщині після смерті ОСОБА_6 При видачі свідоцтва про право на спадщину на ім»я ОСОБА_3 ці обставини не були враховані.

Позивачка просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 13.02.2007 р. після смерті ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 Васильківською районною державною нотаріальною конторою і визнати за нею право власності на 5/18 часток спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті 01.02.2005 року матері ОСОБА_7

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду і пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з викладених нижче підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом видане на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Крім того, позивач просила захистити своє право у спосіб, який не передбачений законом.

Судова колегія не може погодитись із такими висновками суду, оскільки вони зроблені із неправильним застосуванням норм матеріального права і не відповідають обставинам справи. Рішення суду не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України. Суд взагалі не встановив обставини, що мають значення для справи, не визначився з характером спірних правовідносини, внаслідок чого не застосував норми матеріального права, які регулюють виниклі правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи 11 січня 1938 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. (а.с.83)

На підставі рішення виконкому Васильківської міської ради народних депутатів № 116 від 21 березня 1989 року ОСОБА_6 видане свідоцтво про право власності на будинок № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів Васильківського району Київської області (а.с.38), який був збудований ним у 1952 році (а.с. 45)

10 жовтня 1991 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів належний йому будинок № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів своїй дочці ОСОБА_3. (а.с.32)

10 січня 1994 року ОСОБА_6 помер.

Спадкоємцями першої черги за законом були дружина спадкодавця ОСОБА_7 та його діти: ОСОБА_2 (а.с.15,16), ОСОБА_4 (а.с. 19,20), ОСОБА_3 (а.с.72), ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (а.с. 121)

Ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини протягом строку для її прийняття до нотаріальної контори не звернувся.

ОСОБА_7 померла 1 лютого 2005 року. (а.с.65)

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулись її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.80,81)

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2006 року встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_3 за заповітом після смерті ОСОБА_6 (а.с.33)

13 лютого 2007 року Васильківською районною державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Гвоздів Васильківського району Київської області по вулиці Яровій під номером 7. (а.с.46)

Відповідно до технічного паспорту до будиноковолодіння № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів Васильківського району Київської області входить будинок під літерою «А» - дерево, обкладено цеглою, житловою площею 40,8 кв.м., загальною площею 57,7 кв.м., сарай «Б», літня кухня «В». погріб «Г», вбиральня «Т», огорожа «О». Інвентаризаційна оцінка житлового будинку з надвірними будівлями становить 41370 грн.(а.с.40-45)

Ці обставини ніким не спростовуються і доводяться матеріалами справи.

Відповідно до ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складалась із ? частини житлового будинку № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів з відповідною частиною надвірних будівель. Інша половина будинку належала в силу вимог ст. 22 КпШС ОСОБА_7

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, непрацездатна дружина спадкодавця успадковує, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б їй при спадкоємстві за законом (обов»язкова частка).

При спадкоємстві за законом дружині спадкодавця ОСОБА_9 з врахуванням шести спадкоємців за законом першої черги належала б 1/6 частка спадкового майна, або 1/12 частка будинку. Дві третини цієї частини становить 1/18 частину будинку. Тобто обов»язкова частка ОСОБА_9 у спадщині після смерті її чоловіка ОСОБА_6 становить 1/18 частку будинку.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_7 прийняла спадщину, оскільки вона проживала в будинку, на ? частину якого відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 його дружині ОСОБА_7 належала 1/18 частка будинку як обов»язкова частка у спадщині та ? частина будинку як частка в спільній сумісній власності подружжя, а всього 5/9 частин будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину видане на підставі рішення суду, при цьому не зазначаючи змісту рішення. Разом з тим, як було зазначено вище, рішенням суду лише встановлювався факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті батька ОСОБА_6 Проте в рішенні суду не зазначено, яку саме частину будинку успадкувала ОСОБА_3 після смерті батька та не вказано про те, що інші спадкоємці не мають права на спадкування.

Оскільки до складу спадщини входила лише ? частка будинку і спадщину прийняли дві особи, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (обо»язкову частку), то ОСОБА_3 мала право на спадкування лише 8/18 частин будинку після смерті батька ОСОБА_6

Інша частина будинку, яка становить 5/9 частин, належала ОСОБА_7 і успадковується в рівних частках спадкоємцями, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як роз»яснено в п.27 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, які воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв»язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що право позивачки ОСОБА_2 на отримання спадщини після смерті її матері ОСОБА_7 було порушене видачею ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 на весь будинок, хоча остання не мала права на спадкування всього будинку, а мала право на спадкування лише 4/9 його частин, а тому це право підлягає захисту шляхом визнання вказаного свідоцтва недійсним.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає висновки суду про те, що ч.2 ст. 16 ЦК України не передбачає такого способу захисту порушеного права як визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину незаконними і такими, що не відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином відповідачці позивачці ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті їх матері ОСОБА_7 належить по 5/18 частин будинку з відповідними частинами надвірних будівель.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.1301 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул.Яровій в с.Гвоздів Васильківського району Київської області видане 13 лютого 2007 року Васильківською районною державною нотаріальною конторою Київської області, реєстровий № 2-413 після смерті 10 січня 1994 року ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 10 січня 1994 року ОСОБА_6, на 8/18 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою с. Гвоздів Васильківського району Київської області, вул.Ярова № 7 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті 1 лютого 2005 року її матері ОСОБА_7 на 5/18 частин цього ж будинку з відповідними надвірними будівлями, що складає 13/18 частин будинку.

Визнати за ОСОБА_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 1 лютого 2005 року її матері ОСОБА_7 на 5/18 частин будинку з відповідними надвірними будівлями, з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою с. Гвоздів Васильківського району Київської області, вул.Ярова № 7 .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді