Справа № 2-2236/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

при секретарі - Вакуленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, КП «Кременчуцьке МБТІ» про зобовязання вчинити дії та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, КП «Кременчуцьке МБТІ» про зобовязання вчинити дії та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18.12.2002 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою по провулку Котляревського,12 А у м. Кременчуці, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотapiального округу ОСОБА_2

У грудні 2005 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до нього про визнання вищевказаного договору дарування від 18.12.2002р. недійсним. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року позов ОСОБА_4 задоволено та визнано договір дарування від 18.12.2002р. недійсним.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29.11.2007 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 14.04.2008 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року скасовано та у задоволені позову ОСОБА_4 про визнання недійсним вищевказаного договору дарування від 18.12.2002 року, відмовлено.

Таким чином, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року вважалося таким, що набрало чинність до скасування його апеляційним судом Полтавської області 29.11.2007 року.

В цей же період, ОСОБА_4 на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року зареєструвала право власності на спірне домоволодіння в КП «Кременчуцьке МБТІ» на своє ім'я та відчужила його на користь ОСОБА_3

У 2009 році ОСОБА_4 померла.

11.08.2010 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 iз заявою про видачу дублікату договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою від 18.12.2002 року, у зв'язку з його втратою, надавши при цьому рішення апеляційного суду Полтавської області від 29.11.2007 року.

В цей же день, приватний нотаріус ОСОБА_2 надав позивачу письмову відмову за №77/01-14 від 11.08.2010 року посилаючись на те, що право власності на житловий будинок з земельною ділянкою по провулку Котляревського, 12 А в м. Кременчуці зареєстровано за гр. ОСОБА_4 на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року, що набрало законної сили, а тому договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою від 18.12.2002 року анульований i відповідно правовстановлюючі документи повернуті попередньому власнику.

Позивач просив суд: 1) Зобов'язати приватного нотapiyca Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 видати йому дублікат договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою по провулку Котляревського, 12А у м. Кременчуці від 18.12.2002 року, посвідчений ним; 2) визнати за ним право власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а; 3)

виключити ОСОБА_3 з числа власників домоволодіння та земельної ділянки розташованих за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а; 4) зобовязати КП «Кременчуцьке МБТІ» скасувати державні реєстраційні дії вчинені ОСОБА_4 по відчуженню права власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а на користь ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому надав письмові заперечення проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в письмових запереченнях.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в письмових запереченнях.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечував, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Пояснив, що відмовляючи позивачу у видачі дублікату договору дарування він виходив з того, що у позивача був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а. Крім того, згідно реєстру права власності на нерухоме майно вказані домоволодіння та земельна ділянка були зареєстровані за ОСОБА_3 За таких обставин він не наважився видати позивачу дублікат договору дарування вказаного майна, а порадив звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на це майно.

Відповідач КП «Кременчуцьке МБТІ» в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника КП «Кременчуцьке МБТІ».

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що обставини викладені в позовній заяві мали місце.

18.12.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір дарування житлового будинку з земельною ділянкою по провулку Котляревського,12 А у м. Кременчуці на користь ОСОБА_1. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотapiального округу ОСОБА_2 (зареєстровано у peєcтpi №4122) та зареєстрованого КП «Кременчуцьке МБТІ» у Держаному peєcтpi права власності на нерухоме майно від 12.02.2003 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року було задоволено позов ОСОБА_4 та визнано вищевказаний договір дарування від 18.12.2002 року недійсним.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29.11.2007 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.08.2006 року скасовано та у задоволені позову ОСОБА_4 про визнання недійсним вищевказаного договору дарування від 18.12.2002 року, відмовлено. Вказане рішення апеляційного суду Полтавської області залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 14.04.2008 року.

Згідно листа КП «Кременчуцьке МБТІ» №61/4050 від 05.07.2011 року за даними реєстрації прав власності станом на 05.07.2011 р. право власності на даний будинок зареєстровано за гр. ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 від 05.07.2007 р. за р. № 3204.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2009 року частково задоволено позов ОСОБА_1. Визнано недійсними договір дарування від 05 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та договір дарування від 05 липня 2007 року, посвідчений тим же нотаріусом згідно з якими ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3.В. відповідно житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 грудня 2007 року за №6311529 на Ім'я ОСОБА_3. Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 будинок з господарськими будівлями i земельну ділянку по пров. Котляревського, № 12 «а» у м. Кременчуці. Зобов'язано ВГІРФО Автозаводського РВ Кременчуцького КМУ ГУМВС України у Полтавській області скасувати реєстрацію в будинку № 12 «а» по провулку Котляревського в м. Кременчуці Лівенко ОСОБА_9. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні його власністю шляхом виселення з будинку № 12 «а» по провулку Котляревського в м. Кременчуці Лівенко ОСОБА_9.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2010 року вищевказане рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2009 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 06.04.2011 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 березня 2010 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ВГІРФО Автозаводського РВ Кременчуцького МУГУМВС України в Полтавській області, Автозаводської районної ради м. Кременчука, управління земельних ресурсів м. Кременчука про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення з нього, зобов'язання зняти з реєстраційного обліку скасовано i залишено в цій частині в силі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 7 грудня 2009 року.

В решті рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 березня 2010 року залишено без змін

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ухвалою Верховного Суду України від 06.04.2011 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 7 грудня 2009 року в частині витребування майна (домоволодіння та земельної ділянки розташованої за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а) з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 залишено в силі.

Таким чином позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а та виключення ОСОБА_3 з числа власників вказаного майна підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 наданих ним в судовому засіданні з приводу того, що договори дарування від 05 липня 2007 року, посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 згідно з якими ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3.В. відповідно житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку на даний час є чинними, і скасовані не були.

На думку суду вказані обставини не можуть бути підставою для відмови в даному позові ОСОБА_1, оскільки як вбачається з ухвали Верховного Суду України від 06.04.2011 року підставою для відмови ОСОБА_1 в частині його позовних вимог про визнання вищевказаних договорів дарування від 05 липня 2007 року недійсними були не наявність у ОСОБА_3 права власності на спірне майно, а інші обставини. А саме існування речово-правових відносин, а не зобов'язальних, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, шляхом визнання останнього недійсним та повернення сторін договору до попереднього стану, та те, що не будучи стороною оспорюваних договорів право ОСОБА_1 в результаті визнання їх недійсними відновлене не буде, оскільки в результаті визнання цих договоров недійсними відчужене за ними майно повертаеться його відчужувачу, а не позивачу.

З матеріалів справи та з пояснень наданих в судовому засіданні вбачається, що не дивлячись на існування набравшого законної сили рішення суду про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 майна на користь ОСОБА_1, позивач фактично позбавлений права розпоряджатись цим майном, оскільки право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_7 від 05.07.2007 року.

Тому відповідно до ст. 391, 392 ЦК України, суд вважає за необхідне захистити право власності ОСОБА_1 та задовольнити позовні вимоги щодо зобовязання КП Кременчуцьке МБТІ» скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння розташоване за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а за ОСОБА_3.

Позовні вимоги щодо зобовязання приватного нотapiyca Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 видати позивачу дублікат договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою по провулку Котляревського, 12 А у м. Кременчуці від 18.12.2002 року задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві не просить суд визнати дії приватного нотapiyca ОСОБА_2 незаконними.

Також позивачем та його представником не була доведена незаконність вказаних дій приватного нотapiyca ОСОБА_2

З пояснень наданих в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що підставами для відмови позивачу у видачі дублікату договору дарування спірного майна були відсутність правовстановлюючого документу на право власності на спірне майно та реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_3 Зі слів ОСОБА_2, за відсутності вказаних обставин підстав для відмови позивачу у видачі дублікату договору дарування спірного майна не було б.

Таким чином оскільки суд дійшов висновку про необхідність визнання права власності на спірне майно за позивачем та зобовязання КП Кременчуцьке МБТІ» скасувати державну реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_3, підстав для зобовязання приватного нотapiyca Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 видати позивачу дублікат договору дарування спірного майна не вбачається.

При зверненні до суду позивачем були сплачені судові витрати державне мито в сумі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 гривень, що є недостатнім, оскільки позовні вимоги носять майновий характер і мають бути сплачені в розмірах визначених Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів» для справ позовного провадження з розгляду спору майнового характеру. А саме: розмір державного мита - 1 % від ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу 120 грн.

Оскільки позивачем не ставляться позовні вимоги щодо покладення судових витрат на відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 34 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 83 грн. як недоплачену частину судових витрат.

Таким чином, на підставі викладеного, суд частково задовольняє позов ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, 391-392, 717-719 ЦК України, ст.. 34, 49, 50 Закону України «Про нотаріат» суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, КП «Кременчуцьке МБТІ» про зобовязання вчинити дії та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння та земельну ділянку розташовані за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а.

Виключити ОСОБА_3 з числа власників домоволодіння та земельної ділянки розташованих за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12 а.

Зобовязати КП Кременчуцьке МБТІ» скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння розташоване за адресою: м. Кременчук, провулок Котляревського, б. 12А за ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 34 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 83 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: