Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/947/11 Головуючий у 1-й інст. михалюк
Категорія 27 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого - судді: Гансецької І. А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2011 року,-

встановила:

У листопаді 2010 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та ВАТ «Баранівкатранс» 27.06.2007 року укладено кредитний договір відповідно до якого боржник отримав кошти в розмірі 40900,00 грн. з кінцевим терміном повернення 20.06.2011 року. В цей же день з ОСОБА_1 було укладено договір поруки. В звязку з невиконанням зобовязання по поверненню кредитних коштів, просив стягнути з ВАТ «Баранівкатранс» та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість в розмірі 53870,76 грн., яка складається з залишку по кредиту, заборгованості по відсотках, штрафу, пені за порушення строку сплати ануітетного платежу та суми інфляційної складової.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 13.12.2010 року позовні вимоги до ВАТ «Баранівкатранс» та ОСОБА_1 розєднані. Провадження в справі в частині позовних вимог ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ВАТ «Баранівкатранс» закрито.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 21.02.2011 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» борг по кредитному договору в розмірі 53870,76 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду. Посилається на порушення судом-першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не мав можливості контролювати сплату кредиту відкритим акціонерним товариством «Баранівкатранс», оскільки не мав доступу до бухгалтерської звітності товариства.

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, Передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2007 року між ПАТ «Комерційний банк, «Надра» та ВАТ «Баранівкатранс» укладено кредитний договір.на суму 40900,00 грн. з кінцевим терміном повернення 20.06.2011 року. В цей же день між Банком та ОСОБА_1 було укладено договор поруки, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пункт 1.3. договору поруки передбачає, що відповідальність поручителя виникає, як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязання, так і при невиконанні зобовязання в цілому.

Позичальник, ВАТ «Баранівкатранс», припинив виконувати взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом в серпні 2009 року, в звязку з чим на жовтень 2010 року виникла заборгованість в розмірі » 53870,76 грн.

За змістом ст.ст. 553,554 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобовязання.

Згідно вимог ч.І ст. 541 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, позивач мав право включити в суму відшкодування інфляційну складову, відповідно до.наданого ним розрахунку.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21 лютого 201 Іроку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: