Справа № 2-1377/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Костюченка Г.С., при секретареві - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 08.01.2003р.н. та ОСОБА_4, 08.01,2003р.н. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає.

Крім того, вона є інвалідом 2 групи, потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей суму прожиткового мінімуму (на цей час) по 941 грн. на кожного щомісяця до повноліття дітей та суму прожиткового мінімуму (на цей час) 941 грн. на своє утримання безстроково.

Заборонити відповідачу виїзди за межі України в країни, з якими Україна не має договору про надання правової допомоги, без сплати всіх аліментів наперед.

У судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Вказував, що дійсно має мінливий дохід тому аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, але у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісяця на кожну дитину, що відповідає доходу відповідача на період розгляду справи. В іншої частині позов не визнав, оскільки не має матеріальної можливості надавати допомогу на утримання дружини.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2002р. Мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 08.01.2003р.н. та ОСОБА_4, 08.01.2003р.н. На час розгляду справи сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою і цілком знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та не оспорювались сторонами. В провадженні Ленінського районного суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Відповідач добровільно надає допомогу на утримання дітей, але значно меншому розмірі ніж вони потребують.

Згідно, ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Також, ст.. 9 Конвенції «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989р., ратифікована Постановою Верховної Ради УРСР, зобовязує батьків матеріально, на належному рівні утримувати дитину для повного та гармонійного її розвитку до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач та його представник не заперечував проти стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі.

Сума аліментів, яка підлягає присудженню визначається на підставі СК України, Закону України «Про державний бюджет України», нормативних документів Державного комітету статистики України.

Слід також зазначити, що при визначенні суми аліментів необхідно враховувати щомісячні і сезонні додаткові витрати на дитину, забезпечувати які повинні як позивачка так і відповідач.

Відповідно до наданих суду письмових доказів відповідач не працює, що підтверджується довідкою із податкової служби № 24223 від 02.03.2011р. не є приватним підприємцем, що підтверджується довідкою із єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 501161.

ОСОБА_2 створив іншу сім'ю, проживає окремо. Стан здоров'я задовільний, має непрацездатних батьків, але доказів їх утримання суду не надав.

Згідно з поясненнями відповідача, що підтверджується письмовими доказами; він надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 500 грн. щомісяця.

ОСОБА_1 непрацездатна, інвалід другої групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 760 грн., потребує значних витрат на лікування в звязку з тяжким захворюванням.

Отримує Державну соціальну допомогу на утримання дітей у розмірі 300 грн. щомісяця.

Але з урахуванням віку дітей, їх потреб в матеріальному забезпеченні, стану здоров'я позивачки та необхідності коштовного лікування цих коштів не вистачає.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, 08.01.2003р.н. та ОСОБА_4, 08.01,2003р.н. по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітей повноліття.

Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища, стану здоров'я сторін, наданих суду письмових доказів і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей, що не позбавляє сторін в подальшому звернутися до суду на підставі ст. 192 СК України, з вимогою про зменшення або збільшення визначеного судом розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Вимоги позивачки щодо її утримання підлягають також частковому задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ст. 75 СК України, право на утримання має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 79 СК України, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності.

Також ст. 80 СК України зазначено, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений уразі зміни матеріального або сімейного стану.

З урахування наданих суду доказів щодо матеріального становища відповідача та необхідності в наданні допомоги позивачці, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 300 грн. щомісяця протягом строку інвалідності.

Вимоги щодо заборони виїзду за межі України не підлягають задоволенню, оскільки не є позовними та відповідно до ст. 77 СК України, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду.

Тобто ці вимоги є передчасними, а також можуть бути заходом щодо забезпечення виконання судового рішення та мають вирішуватися в порядку передбаченому законодавством України.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 75, 77, 79, 80, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 19.06.1975р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 08.01.2003р.н. у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 01.02.2011р. та до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 19.06.1975р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, 08.01.2003р.н. у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 01.02.2011р. та до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 19.06.1975р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 300 грн. протягом строку інвалідності щомісяця, починаючи з 01.02.2011 р

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: