Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2 - 42/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

-головуючого - КЛОЧКО О.В.

-при секретарі - ТУЗ Н.В., ПАПСТ М.А., ТРУБЕНКО Є.О.,

ТАЦЕНКО О.Ї.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Державний Ощадний Банк України» / в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» / про визнання недійсними договору кредитної лінії №238- 07 від 23.11.2007 року та іпотечного договору № 238-07/01 від

23.11.2007року та позовом прокурора Придніпровського району м . Черкаси до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору № 238-07/01 від 23.11.2007 року таким , що за своєю формою і змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» / в особі філії - Черкаське обласне управління / про визнання недійсними договору кредитної лінії № 238-07 від 23 листопада 2007 року та іпотечного договору № 238-07/01 від 23.11.2007 року, вказуючи, що 23 листопада 2007 року на прохання свого чоловіка ОСОБА_2 вона підписала з відповідачем іпотечний договір № 238-07/01 за яким передала в іпотеку банку магазин загальною площею 25,7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії - ЯЯЯ №151199 від 12.05.2005 року.

На той період часу вона повністю довіряла ОСОБА_2 , який їй пояснив, що необхідно оформити з банком договір іпотеки для забезпечення раніше отриманого кредиту ,який отримала її сестра ОСОБА_3 у 2007 році під заставу квартири її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 / квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_2 пояснив їй , що це буде заміна предмету іпотеки, а саме, замість батьківської квартири в іпотеку буде переданий її магазин.

Будучи особою юридично необізнаною та повністю довіряючи своєму чоловіку, вона за його вказівкою 23 листопада 2007 року прийшла до нотаріуса і підписала іпотечний договір.

Наступного дня ОСОБА_2 повідомив їй , що переоформити предмет іпотеки по кредиту її сестри не вдалося і підписаний нею договір з банком є недійсним.

Згодом виявилось, що 23.11.2007 року вона нібито підписала з банком договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 , за яким банк нібито надав їй грошові кошти в сумі 225000 гривень.

Про цей факт вона дізналась в жовтні 2008 року коли до неї прийшов представник банку та повідомив, що вона не сплачує відсотки за користування кредитом.

Саме тоді їй вдалось отримати копію названого договору, якого у неї на руках ніколи не було і якого вона не бачила та не підписувала.

При огляді даного договору вона виявила, що на ньому стоїть не її підпис.

Заяви про отримання кредиту до банку вона не писала, вона заповнена і підписана ~с ^ рукою, кредитний договір також не підписувала, а в банк взагалі не з`являлась до мнпі 2008 року, а лише підписала за проханням ОСОБА_2 у нотаріуса іпотечний договір. Також, вона не писала заяву на видачу грошей, а видатковий касовий ордер, копію якого їй надав сам банк, підписаний також не нею.

У зв`язку з виявленим, вона 15 грудня 2008 року звернулась з офіційною заявою в порядку ст. 97 КІШ України до прокурора Придніпровського району м . Черкаси, а 17 грудня 2008 року подала заяву до начальника філії - Черкаського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України», копії яких також додала до позовної заяви.

6 січня 2009 року представник банку повідомив їй ,що у неї буде відібрано магазин, попередив про наступне звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

У зв`язку з цим, вона змушена звертатися з даним позовом до суду та просила суд визнати недійсним договір кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року, а згодом надала доповнення до заяви від 3.02.2009 року та просила суд визнати і іпотечний договір недійсним.

Підтвердженням обставин того, що не її рукою було підписано договір кредитної лінії, а також кредитну заявку ,та інші документи, може слугувати експертний висновок судово - почеркознавчої експертизи.

Крім того, до заяви додані кредитна заява, заявка на отримання готівкових коштів, написаних від її імені, видатковий касовий ордер .

У зв`язку з тим, що нею за сприяння ОСОБА_2 було укладено з відповідачем іпотечний договір №238-07/01 від 23.11.2007 року, за яким вона передала в іпотеку банку магазин за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, помилково вважаючи ,що підписання цього договору має за мету виведення з під застави квартири її батьків по кредитному договору з банком її сестри ОСОБА_3 , вважає, що даний іпотечний договір також має бути визнаний судом недійсним з підстав введення її в оману ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. ст. 203,207,215,229,230,1055 ЦК України просила суд визнати недійсними вищевказані договори, оскільки вона була введена в оману ОСОБА_2 .

В ході розгляду даної цивільної справи, 23.07.2009 року прокурором Придніпровського району м . Черкаси в інтересах Держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кабінету Міністрів України , який передоручив постановою № 876 від 21.05.1999 року здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» адресовано до суду позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 238-07/01 від 23.11.2007 року, а саме, магазин за адресою АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що станом на

13.07.2009року існує заборгованість ОСОБА_1 перед банком за договором відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року на загальну суму 250387,33 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом становить 225000 гривень, сума простроченої заборгованості за нарахуваннями та недоплаченими відсотками за період з 1.11.2008 року по 13.07.2009 року становить 24978,05 гривень, сума пені за непогашення в строк відсотків за користування кредитом за період з 1.10.2008 року по 13.07.2009 року становить 409,28 гривень.

Відповідно до ч.І ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.

Беручи до уваги, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором не погашена, просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки - магазин по АДРЕСА_1 ,який належить на праві приватної власності ОСОБА_1

20.05.2010року прокурором адресовано до суду заяву , якою змінено предмет позову, та просили суд визнати іпотечний договір № 238-07/01 від 23.11.2007 року таким , що за своєю формою і змістом відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим для договору іпотеки та договору , що визначає основне зобов`язання / кредитний договір /, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 238-07/01 від

23.11.2007року - магазин по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» в загальній сумі 280935,60 гривень та реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки.

Вищевказані позови сторін за ухвалою суду об`єднані в одне провадження.

Також, в процесі розгляду даної цивільної справи припинено діяльність районної у місті Черкаси прокуратури / реорганізації районних прокуратур / в тому числі і Придніпровського району м . Черкаси / та утворено прокуратуру м . Черкаси, а тому, у разі злиття / реорганізації / юридичних осіб майнові права та обов`язки кожної з них переходять до юридичної особи, яка виникла в результаті злиття / реорганізації /, що не заперечувалось сторонами.

За таких обставин належним позивачем за первинним позовом прокурора Придніпровського району м . Черкаси до ОСОБА_1 являється прокуратура м.

Черкаси.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги про визнання недійсними договору кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року та іпотечного договору № 238-07/01 від 23.11.2007 року підтримали, в позовних вимогах прокурора Придніпровського району м . Черкаси / на час розгляду справи - прокуратури м. Черкаси /просили суд відмовити.

Представник ВАТ «Державний Ощадний Банк України» / в особі філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Пилипенко В.М. позов не визнав, надавши письмові заперечення на позов.

Прокурор Рідзель О.В. підтримала позов прокуратури м . Черкаси, в позовних вимогах ОСОБА_1 просила суд відмовити.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_2 в ході розгляду справи визнав обставини підписання ним кредитної заявки та інших документів при оформленні договору кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року , в послідуючому за вироком Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Суд , заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, в позовних вимогах прокурора м . Черкаси має бути відмовлено, виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи, 23 листопада 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії - Черкаське обласне управління Головненко В.В. та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 238-07, за яким банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 225000 гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на споживчі потреби, окремими частинами / траншами / з остаточним терміном повернення кредиту - 22.11.2017 року. Також, 23.11.2007 року, між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії - Черкаське обласне управління Головненко В.В. / іпотекодержатель / та ОСОБА_1 / іпотекодавець / з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору відновлювальної кредитної лінії, іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку, в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі - предмет іпотеки - магазин №57 загальною

площею 25,7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , що є власністю іпотекодавця ОСОБА_1 .

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально , а крім того, частково і визнано ОСОБА_2 , що ці договори є недійсними, оскільки з`ясовано, що вони укладені з порушенням вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України.

Так, встановлено та підтверджено документально, що договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року ОСОБА_1 власноручно не підписувала, про його існування дізналася фактично випадково за збігом часу, волевиявлення на вчинення такого правочину було відсутнє взагалі та такий правочин було вчинено шляхом введення ОСОБА_1 в оману.

Саме за численними письмовими зверненнями ОСОБА_1 до керівництва банківської установи та прокуратури щодо фактичного вчинення шахрайських дій її чоловіком ОСОБА_2 по оформленню та отриманню кредиту на суму 225000 гривень за договором відновлювальної кредитної лінії від 23.11.2007 року № 238-07 та після неодноразового наполягання на з`ясуванню всіх дійсних обставин справи незаконного заволодіння грошовими коштами за кредитним договором від 23.11.2007 року,якого вона не підписувала, 17.02.2009 року було порушено кримінальну справу по факту отримання грошових коштів.

Після неодноразових звернень позивачки ОСОБА_1 до органів міліції та прокуратури, лише 26.01.2009 року відповідачем ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії -Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на ім`я прокурора Черкаської області було направлено заяву про порушення кримінальної справи та 17.02.2009 року прокурором Придніпровського району м . Черкаси було порушено кримінальну справу по факту отримання грошових коштів філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» по кредитному договору №238-07 за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України.

За вироком Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні даного злочину та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На час прийняття даного рішення вирок не набрав законної чинності, оскільки оскаржений в апеляційному порядку.

Досліджуючи та аналізуючи надані позивачкою ОСОБА_1 письмові матеріали справи, а також витребувані судом в процесі розгляду справи , встановлено , що підписи в договорі відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року виконані рукою ОСОБА_2 , який станом на 23.11.2007 року являвся чоловіком ОСОБА_1

За рішенням Придніпровського районного суду м .Черкаси від 31 березня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Крім того, рукописні тексти в повідомленні про умови кредитування від 20.11.2007 року, у кредитній заявці від 20.11.2007 року , у прибуткових касових ордерах , в договорах поруки № 209-07/001 та № 209-07/002 від 23.11.2007 року, а також в ряду інших документах - виконані рукою ОСОБА_2 , що підтверджено витребуваними по запиту суду письмовими матеріалами кримінальної справи, порушеної по факту отримання грошових коштів у філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний Банк України» по кредитному договору №238-07 від 23.11,2007 року за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 190 КК України.

А саме, на запит суду органом досудового слідства надані ксерокопії висновку експертизи - лабораторії проведення досліджень та експертиз НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області за № 56/9Л від 30 жовтня 2009 року, відповідно до яких експертним шляхом підтверджено, що саме ОСОБА_2 на договорах - відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року , вищевказаних договорах поруки , кредитній заявці, прибуткових касових ордерах та на інших документах вчинив власноручні підписи, що підтверджує обставини відсутності вільного волевиявлення учасника правочину за договором відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року ОСОБА_1 та взагалі прийняття участі в укладенні даного договору.

Суд находить такими, що відповідають дійсним обставини справи пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не укладала договір відновлювальної кредитної лінії, не знайомилася з умовами кредитування , не писала кредитну заявку , кредитний договір не підписувала, грошові кошти в сумі 225000 гривень не отримувала з каси банківської установи та дізналась про цей договір за збігом часу та випадково .

Разом з тим, посилання представника відповідача - ВАТ «Державний Ощадний Банк України» Пилипенка В.М. про те, що висновок експертизи не може братися судом до уваги, оскільки така експертиза в процесі розгляду даної цивільної справи не проводилася, суд не може визнати обґрунтованим.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці обставини встановлюються на підставі і письмових доказів.

Крім того , суд вважає, що витребуваний на запит суду вищевказаний висновок експертизи по кримінальній справі відносно ОСОБА_2 являється належним та допустимим доказом відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України саме на сторони покладається доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Більше того , в ході розгляду даної справи , третя особа - ОСОБА_2 безпосередньо підтвердив обставини , які викладені у висновку експерта за № 56/9Л від 30.10.2009 року - визнав, що власноручно та від імені своєї, на той час, дружини ОСОБА_1 він ставив підписи на ряду документів - кредитній заявці, договорі поруки, кредитному договорі, і таке інше.

Тобто , пояснення ОСОБА_2 та висновки експертизи узгоджуються із фактичними обставинами справи, а на виконання цієї експертизи в розпорядження експертів були надані зразки рукописних записів , підписів сторін по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінали договору відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року, іпотечний договір №238 - 07/01 від 23.11.2007 року, видатковий касовий ордер №687586 001 від 23.11.2007 року, повідомлення про умови кредитування від 20.11.2007 року, договори поруки від 23.11.2007 року за №№ 209-07/001, 209-07/002, кредитна заявка від 20.1.2007 року, копія паспорту ОСОБА_1 та ряд інших документів.

Також встановлено , що грошові кошти в сумі 225000 гривень за договором відновлювальної кредитної лінії отримав саме ОСОБА_2 , а не позивачка ОСОБА_1 , а крім того , часткове погашення даного кредиту здійснював також сам ОСОБА_2 , про що ОСОБА_1 також не знала, а коли дізналась про існування кредитного договору, звернулася спочатку до керівництва Черкаської філії ВАТ «Державний Ощадний Банк України», а потім і до правоохоронних органів.

Посилання представника відповідача ВАТ «Державний Ощадний Банк України» / в особі філії Черкаське обласне управління Пилипенка В.М. на те, що грошові кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 використали на розвиток бізнесу, суд оцінює критично, оскільки такі посилання є бездоказові, а документальні дані, в особливості висновок експертизи підтверджує обставини того, що саме рукою ОСОБА_2 виконано підписи від імені ОСОБА_1 на кредитних документах - кредитному договорі, кредитній заявці, інших документах, а також і на видатковому касовому ордері № 687586_001 від 23.11.2007 року, а саме, в графі «підпис отримувача».

Це підтверджує обставини того , що саме ОСОБА_2 отримав грошові кошти , ввівши в оману ОСОБА_1 та свідомо допустив порушення вимог закону , фактично підробивши документи на отримання кредиту в сумі 225000 гривень.

Посилання ОСОБА_2 в судовому засіданні на те, що при отриманні грошових коштів у касі банку поряд з ним була і ОСОБА_1 , а він лише поставив замість неї власноручний підпис, суд оцінює критично, оскільки це повністю спростовується не лише поясненнями ОСОБА_1 , але й письмовими доказами про те, що починаючи з перших дій по оформленню кредиту аж до видачі грошових коштів за кредитним договором з каси банку ,а також і в послідуючому при частковому погашенною кредиту, ОСОБА_1 не була обізнана про укладення такого кредитного договору, власноручні підписи не ставила ні в повідомленні про умови кредитування від 20.11.2007 року, ні в самому кредитному договорі, а ні на вищевказаному видатковому касовому ордері при отриманні грошових коштів.

Крім того , такі дії ОСОБА_2 суперечать ч.4 ст. 207 ЦК України.

Згідно до обставин справи та за поясненнями ОСОБА_1 вперше в приміщенні філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» вона появилась 15 грудня 2008 року, тобто, вже після оформлення та видачі кредиту.

17.12.2008року ОСОБА_1 адресувала письмову заяву на ім`я начальника філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Онищенко В.В. про те, що вона не писала заявку на видачу кредиту, в касі банку грошей не отримувала, документів по кредиту у неї немає, а в нотаріуса вона підписала договір іпотеки.

У відповідності до наказу начальника філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» від 19.12.2008 року №374 заступником начальника управління Головченком В.В. та начальником відділу ревізій та контролю облуправління Прудким В.М. було проведено службове розслідування обставин видачі кредиту на суму 225000 гривень. Відповідно до Акту «Про службове розслідування обставин видачі кредиту ОСОБА_1 » від 19.12.2008 року перевіркою виявлено, що підпис отримувача кредиту ОСОБА_1 на кредитній заявці від 20 листопада 2007 року, договорі відновлювальної кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року, іпотечному договорі № 238-07/01 від 23.11.2007 року, договорах поруки № 209-07/001 та№ 209-07/002 від 23.11.2007 року і видатковому касовому ордері № 687586_001 від 23.11.2007 року візуально не співпадає з підписом ОСОБА_1 на заяві від 17 грудня 2008 року, тобто, з якою звернулася сама ОСОБА_1 з проханням розібратись в обставинах видачі кредиту.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили обставини видачі кредиту 23.11.2007 року за договором відновлювальної кредитної лінії ,посилаючись на те, що при його оформленні та видачі грошових коштів ніяких порушень допущено не було та вони діяли відповідно до посадових Інструкцій , Положення про кредитування фізичних осіб, тощо.

Разом з тим ,суд не може визнати обґрунтованими такі пояснення, оскільки достовірно підтверджено , що ОСОБА_1 в день підписання кредитного договору та видачі грошових коштів в банківській установі не була, заявку на кредитування не підписувала, у видатковому касовому ордері підпис не її, грошові кошти не отримувала, що підтверджує наданий в розпорядження суду висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області за №56/9Л від 30.10.2009 року, та це було виявлено навіть візуально заступником начальника управління Головченком В.В. та начальником відділу ревізій та контролю облуправління Прудким В. ОСОБА_10 . при службовому розслідуванні

19.12.2008року та письмовим зверненням самої ж ОСОБА_1 ..

Крім того, на самому видатковому касовому ордері №687586_001 від 23.11.2007 року підпис від імені ОСОБА_1 виконаний ОСОБА_2 саме в день видачі грошових коштів - 23.11.2007 року , що останній визнав в судовому засіданні і це повністю спростовує пояснення свідка ОСОБА_8 головний спеціаліст сектору касових операцій

оперативного відділу / про те, що вона безпосередньо передала грошові кошти в кімнаті перерахунку грошей ОСОБА_1 та належним чином перевіряла свій обов`язок - хто ж саме підписав касовий ордер.

Такі пояснення свідка спростовуються і вищевказаним висновком експерта про те, що підпис на видатковому касовому ордері поставив саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Заслуговують на увагу суду і ті обставини, що за поясненнями ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 сприяв укладенню попередніх кредитних договорів між філією - Черкаське обласне управління та ОСОБА_3 сестрою позивачки ОСОБА_1 / та участі в погашенні цих кредитів , що були укладені раніше - 28.07.2006 року на суму 75000 грн., 7.11.2006 року на суму 100000 грн.,

18.05.2007року на суму 150000 грн., але в послідуючому було встановлено , що фактично отримано 220000 гривень, а тому , був обізнаний з самою процедурою видачі та оформлення кредитів, а крім того , за поясненнями ОСОБА_1 її колишній чоловік ОСОБА_2 мав дружні стосунки із начальником служби безпеки філії -Черкаське обласне управління Власовим М.А.. / підтвердження цьому - заява ОСОБА_1 від

17.12.2008року на ім`я начальника філії банку та пояснення ОСОБА_7 / завідувача сектором організації роздрібного кредитування відділу / від 19.12.2008 року на ім`я начальника філії /.

Обставини того, що ОСОБА_2 неодноразово кредитувався саме у філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» підтвердила також в своїх поясненнях і свідок ОСОБА_7 , а крім того, і в своїх письмових поясненнях на ім`я начальника філії від

19.12.2008року коли проводилася службова перевірка.

Так , ОСОБА_2 2.07.2007 року було надано кредит на суму 60000 гривень на споживчі потреби під заставу двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_3 / кредит достроково було погашено /, 13 вересня 2007 року було надано кредит на суму 110000 грн. / кредит достроково погашений /, 23.10.2007 року було надано кредит на суму 160000 грн. / кредит достроково погашений / . В черговий раз ОСОБА_2 звернувся до філії за отримання чергово кредиту 19.11.2007 року та 23.11.2007 року ним було отримано 225000 гривень.

Досліджуючи обставини оформлення та підписання договорів відновлювальної кредитної лінії, іпотечного договору у нотаріуса - 23.11.2007 року, в судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 поїхала до нотаріуса за проханням ОСОБА_2 , який на той час являвся її чоловіком, та який ще з жовтня 2007 року ввів її в оману, пояснивши, що належний їй на праві власності магазин по АДРЕСА_1 можуть в найближчий час викупити сторонні особи, оскільки буде викуплена вся вул. Гоголя, на цей рахунок є план міста та ця інформація йому стала відома від працівників міської ради. А тому, щоб магазин не був викуплений необхідно поміняти предмет застави та з цією метою має бути укладений у нотаріуса іпотечний договір , це необхідно для забезпечення раніше отриманого сестрою ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ще з 28.97.2006 року кредиту у цьому ж банку під заставу квартири їхніх батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Тобто, необхідно переоформити предмет іпотеки по кредиту сестри позивачки - замість квартири їх батьків за адресою АДРЕСА_4 на магазин « АДРЕСА_5 » по АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_1 .

Повністю довіряючи своєму чоловіку ОСОБА_2 . 23.11.2007 року ОСОБА_1 підписала іпотечний договір № 238-07X01, але вже через два дні ОСОБА_2 пояснив їй, що банк не погодився на таку заміну та він продовжує займатися цим питанням.

За поясненнями ОСОБА_1 це її заспокоїло.

Приблизно в жовтні 2008 року від ОСОБА_11 - чоловіка її сестри ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дізналася про те, що існує договір кредитної лінії № 238-07 від 23.11.2007 року між банком та нею на суму 225000 гривень та за цим договором існує заборгованість.

У нотаріуса Трубенко Н.В. поставила свої підписи , не читаючи змісту документів та розуміла їх таким чином, що вона підписала саме іпотечний договір щодо переоформлення предмету застави, як того і просив її чоловік ОСОБА_2

Підписуючи іпотечний договір вона розуміла таким чином, що дає згоду на заміну предмету застави за кредитним договором, який укладено раніше її сестрою ОСОБА_3 у банківській установі, що підтверджує обставини того, що вона хибно вважала та була введена в оману ОСОБА_2 , що лише здійснює заміну предмету застави, тобто, помилялася в своїх намірах та волевиявленні і не розуміла дійсних правових наслідків.

Це дає підстави вважати, що вільного волевиявлення на підписання договору відновлювальної кредитної лінії у ОСОБА_1 взагалі не було та підписання договору відбулося під впливом обману з боку ОСОБА_2 ..

Посилання представника відповідача - філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» про те , що якщо особа підписує іпотечний договір , то вона повинна усвідомлювати та знати, що вже існує і укладений кредитний договір, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено, що перед безпосереднім підписанням договору ОСОБА_1 була введена фактично в оману ОСОБА_2 щодо обставин із-за яких виникла необхідність термінової заміни предмету застави, на час укладення договору вона повністю довіряла ОСОБА_2 , оскільки він був її чоловіком, та підписала договір іпотеки поспішно, не читаючи та не вникаючи в його зміст та суть, а дізнавшись через два дні від самого ОСОБА_2 про те, що банк не «погодився» на заміну предмету застави була заспокоєна таким станом речей.

А крім того , встановлено та підтверджено, що підписи на договорі відновлювальної кредитної лінії, на видатковому касовому ордері і інших документах пов`язаних з оформленням кредиту, їй не належать, що визнано і третьою особою - ОСОБА_2 .

В жовтні 2008 року вона дізналася, що була обманута ОСОБА_2 ..

При цьому, суд враховує обставини того, що відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

В даному випадку наявне навмисне введення ОСОБА_1 в оману ОСОБА_2 , який не лише в усній формі мав наміри заволодіти грошовими коштами в майбутньому, але й практичними діями - шляхом внесення в кредитні документи замість ОСОБА_1 власноручних підписів , а саме, договір кредитної лінії, видатковий касовий ордер та інші, причому ці обставини визнав та підтвердив в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_12 , як нотаріус, яка здійснювала посвідчувальний напис договору іпотеки №238-07/01 від 23.11.2007 року підтвердила обставини того, що діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема у відповідності до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , ОСОБА_1 була присутня та в її присутності було підписано договір.

Свідок ОСОБА_11 пояснив , що від працівників філії - Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» в жовтні 2008 року він дізнався про те, що існує кредитний договір між банком та ОСОБА_1 , по якому рахується заборгованість, про що розповів ОСОБА_1 .

Також, в розмові з ОСОБА_2 останній визнавав, що саме за його ініціативою було укладено кредитний договір на суму 225000 грн. та він погасить заборгованість за ним, скільки у нього є квартира, яку він може продати та будинок в селі Степанки.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила обставини неодноразового укладення кредитних договорів у філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» , починаючи з 2006 року, в цьому їй допомагав ОСОБА_2

Від працівників банку їй стало відомо , що на ім`я її сестри ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та видано кредит в сумі 225000 гривень. Її сестра ОСОБА_1 була вражена від цього та звернулася до керівництва банку.

Також, в послідуючому при з`ясуванні обставин, стало відомо, що в розпорядження банку була надана і довідка про доходи ОСОБА_1 , про яку вона також нічого не знає та невідомо хто її складав. В магазині існує печатка, якою міг вільно скористатися і ОСОБА_2 , якому вона, а такої їхня мати ОСОБА_5 та її сестра довіряли. Фактично аналогічного змісту пояснення надала і свідок ОСОБА_5 ,

Таким чином, узагальнюючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, оскільки знайшло своє підтвердження те, що при підписанні договору відновлювальної кредитної лінії № 238-07 та іпотечного договору № 238-07X01 від 23.11.2007 року не було додержано загальних вимог, які є необхідними для чинності правочину, що передбачено ст. 203 ЦК України , а саме, не було вільного волевиявлення учасника правочину ОСОБА_1 на вчинення правочину, і це не відповідало її внутрішній волі. / ч.З ст. 203 ЦК України / .

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною / сторонами / .

Згідно ч.4 цієї статті, якщо фізична особа не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин ,з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним / оспорюваний правочин /.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною / сторонами / вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Згідно до ст. 230 ЦК України правочин вчинений під впливом обману є оспорюваним . Відповідно до п.20 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

За обставинами оформлення та видачі кредиту в розмірі 225000 гривень по договору відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року прокурором порушено кримінальну справу за ознаками саме ч.З ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, що також підтверджує вищевикладені обставини того, що ОСОБА_1 було введено в оману.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. / ч. 1 ст. 299 ЦК УкраїниХ. Відповідно до ч.І ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення X частина перша статті 299 цього Кодексу X, такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання / основного / забезпечується , якщо це встановлено договором або законом.

Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання / вимоги / спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. / ч.2 ст. 548 ЦК України / .

А тому, оскільки доведено, що договір відновлювальної кредитної лінії №238-07 від 23.11.2007 року є недійсним відповідно до ст.ст. 203,215,230 ЦК України, іпотечний договір №238-07/01 від 23.11.2007 року також має бути визнаний недійсним. ,

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. / ч.2 ст. 230 ЦК України /.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги прокурора м . Черкаси до ОСОБА_1 про визнання іпотечного договору № 238-07/01 від 23.11.2007 року таким , що відповідає вимогам чинного законодавства України , звернення стягнення на предмет іпотеки, здійснення реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів є необгрунтованими з вищевикладених підстав.

Даний позов повністю спростовується доказами , приведеними в даному рішенні суду.

При цьому, судом не береться до уваги, як доказ , вирок Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 грудня 2010 року відносно ОСОБА_2 по справі №1-282/10 , оскільки на час прийняття рішення по даній справі цей вирок не набрав законної чинності. Разом з тим, судом враховуються дані про встановлення посадовою особою прокуратури ознак злочину в діях особи, яка заволоділа грошовими коштами в сумі 225000 гривень за кредитним договором №238-07 від 23.11.2007 року , тобто , саме тим кредитним договором, який є предметом дослідження за позовом ОСОБА_1 .

На цей рахунок є постанова про порушення кримінальної справи, відповідні документальні підтвердження, в особливості висновок експерта від 30.10.2009 року №56/Л щодо встановлення обставин підроблення кредитних документів, що беззаперечно підтверджує обставини обґрунтованості саме позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 року, виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі, якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків частина перша статті 216 ЦК /.

Встановлення ознак злочину при заволодінні грошовими коштами банку підтверджує обставини того, позивачка ОСОБА_1 була введена в оману, а тому, суд вважає, що цілком обґрунтовані саме її позовні вимоги.

Разом з тим, суд вважає, що такі дії ОСОБА_2 щодо заволодіння грошовими коштами в банківській установі стали саме завдяки не належного виконання працівниками цієї банківської установи своїх посадових обов`язків при оформленні та видачі кредитів, що сприяло тому, що ОСОБА_2 поставив власноручні підписи на кредитних документах - договорі відновлювальної кредитної лінії, кредитній заявці, видатковому касовому ордері, тощо.

Тобто, фактично на всіх етапах кредитування - від повідомлення про умови кредитування, оформлення договору відновлювальної кредитної лінії, договорів поруки , тощо, аж до видачі грошових коштів з каси банку, а також і в послідуючому - вже при виплаті цього кредиту - допущено порушення Положення про кредитування фізичних осіб, посадові Інструкції працівниками банківської установи, що у відповідності, передбачає винесення судом окремої ухвали на цей рахунок відповідно до ст. 211 ЦПК України, що має бути викладено на окремому аркуші.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача на

користь позивача - по оплаті державного мита в сумі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

На підставі ст.ст. 11,60, 213-215,88 ЦПК України та керуючись ст.ст. 13,16,203,215- 217,229, 230 ЦК України , постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір кредитної лінії № 238-07, укладений між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії Черкаське обласне управління Головченко В.В. та ОСОБА_1 від 23 листопада 2007 року та іпотечний договір № 238-07/01, укладений між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі заступника начальника філії - Черкаське обласне управління Головченко В.В. та ОСОБА_1 від 23 листопада 2007 року - недійсними.

В позовних вимогах прокурора м . Черкаси відмовити .

Стягнути з ВАТ «Державний Ощадний Банк України» / в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» / на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті державного мита в сумі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апедяційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий