Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2011 Справа №2-3907/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Матрифайло І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Мар'янівська сільська рада Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її мати ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно -2/7 частини будинку з надвірними побудовами і спорудами по АДРЕСА_1 Вказала, що є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, ОСОБА_4 -за заповітом, однак не може оформити право власності на зазначене спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю.

Представник третьої особи Мар'янівської сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи судом повідомлявся.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим бюро ЗАГС у м. Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №584 від 27.09.1966 року. Батьками вказано: батько: ОСОБА_4 та мати -ОСОБА_3

14.10.1966 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданим Тернопільським райбюро ЗАГС, актовий запис №9 від 14.10.1966 року, прізвище ОСОБА_6 після укладення шлюбу -ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 12.03.1991 року виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, який складається з 5-х членів, головою якого є ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Тернопільським райбюро ЗАГС, актовий запис №18 від 12.07.1996 року.

Заповітом від 12.11.1999 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради, ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_1 на випадок смерті належний йому жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Мар'янівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №18 від 26.06.2001 року.

Згідно технічного паспорту, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23.03.2011 року, житловий будинок по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 1/7 частині.

Як вбачається з довідок №№166, 167 від 05.05.2011 року виданих Мар'янівською сільською радою Тернопільського району станом на 01.07.1990 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 На день смерті ОСОБА_3 у вказаному будинку були зареєстровані та проживають по даний час ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.17, ст.18 Закону України "Про власність" майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. У власності осіб, що ведуть фермерське господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20 "положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних."

Враховуючи наведене, члени колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не втратили право на будинковолодіння по АДРЕСА_3 частка власності у майні колгоспного двору кожного із членів колгоспного двору становить 1/7.

Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на спадкове майно - 1/7 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1

Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 був її чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_1, які прийняли спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року та дочка ОСОБА_2, яка спадщину не приймала.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 набули право власності на спадкове майно - 1/7 частину будинковолодіння по АДРЕСА_3 яке залишилось після смерті ОСОБА_3, кожний у рівних частках, тобто по 0,5/7 частини будинковолодіння.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на належне йому майно -1,5/7 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 Тернопільського району (0,5/7 частини набута ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 + 1/7 частина належна йому, як члену колгоспного двору).

Спадкоємцем спірного будинку за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, яка прийняла спадщину згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до спадкового майна належить 2/7 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 Тернопільського району(0,5/7 частини, набута нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 + 1,5/7 частини, належна їй в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.)

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час ОСОБА_1 не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на 2/7 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.17, 18 Закону України "Про власність", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Мар'янівська сільська рада Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно -2/7(дві сьомих) частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.