Справа № 2-239/11
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"01" липня 2011 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника-адвоката Загвойської О.В,

представника відповідача та третьої особи Сташка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25.01.2011 року пред`явив позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОСОБА_2 ) про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також просив поновити йому строк звернення до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він 01.03.2003 року був прийнятий на посаду сторожа Самбірського ОМВК і 10.11.2010 року наказом № 121 його було звільнено із займаної посади згідно п. 7) ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважав, що звільнений з роботи незаконно та безпідставно, так як відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, з наказом про звільнення з роботи його не було ознайомлено та копія наказу йому не видавалися.

Вказані дії відповідача є порушенням ст. 47 КЗпП України, в якій зазначено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Від моменту складення акту про факт порушення трудової дисципліни 01.11.2010 року усі документи для його звільнення складалися у його відсутності, починаючи від призначення службового розслідування 02.11.2010 року, його проведення (що тривало до 10 листопада 2010 року) і до наказу про його звільнення, незважаючи на той факт, що керівництво знало про його лікування, а 10 листопада він написав заяву про надання відпустки, так як за станом здоров`я далі не міг працювати.

Також, відповідачем не було враховано те, що факт порушення трудової дисципліни, а саме, заступлення на чергування в нетверезому стані не міг мати місце, адже його поява на роботі 01.11.2010 року була викликана намірами повідомити керівництво про свою хворобу і тимчасову нездатність виконувати свої трудові обов`язки, про що після одужання буде поданий листок непрацездатності і тому його дії не можна розцінювати як дисциплінарний проступок та застосовувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Крім того, перед заступленням на чергування він повідомив військового комісара ОСОБА_3 про свій стан здоров`я та про вживання ліків напередодні, але відповідач надав йому офіційно дозвіл замінити іншого чергового і жодним чином не звернув уваги на його стан здоров`я, а вже через годину після початку чергування ОСОБА_3 безпідставно прийняв рішення замінити його на чергуванні та в подальшому ініціювати розслідування нібито його, позивача, появи на роботі у нетверезому стані.

Підстави звільнення, наведені в наказі № 121, а саме, п. 7) ст. 40 КЗпП України не відповідають дійсним обставинам справи, а причини його появи на роботі 01.11.2011 року є поважними та не можуть вважатися фактом порушення трудової дисципліни, тому звільнення є незаконним.

Ураховуючи наведені обставини, він, позивач 9 грудня 2010 року звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування наказу про звільнення і 13 грудня 2010 року було відкрито провадження у справі, однак 21 січня 2011 року закрито провадження у справі з тих підстав, що даний спір не підлягає розгляду у порядку КАС України, оскільки його посада не є публічною службою.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та пояснив, що 01.11.2010 року він захворів і звернувся у Добромильську лікарню до лікаря-хірурга, котрий призначив йому амбулаторне лікування та відкрив листок непрацездатності, після чого о 17 годині поїхав у ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомив про дані обставини військового комісара ОСОБА_3 , однак той відмовився його замінити і наказав приступати до роботи. Після того як він заступив на чергування до нього підійшли військовий комісар, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і запропонували поїхати з ними, не повідомивши про мету поїздки, та привезли його у Самбірську ЦРЛ. Там черговий лікар став проводити його обстеження на стан алкогольного сп`яніння, але від здачі крові для проведення аналізів він, Родьо, відмовився. Лікарю він пояснював, що вживав спиртовмістимі лікарські препарати, але той зробив висновок про перебування його, позивача, у стані алкогольного сп`яніння, а військовий комісар відсторонив його від роботи. 3 листопада 2010 року лікар-хірург дав йому скерування у госпіталь в м. Львові, де було підтверджено його захворювання, але із-за сімейних обставин він відмовився від госпіталізації і був скерований для лікування за місцем проживання, однак лікар-хірург ОСОБА_6 відмовився його лікувати, посилаючись на вказівку головного лікаря Старосамбірської ЦРЛ. 10 листопада 2010 року він прибув у Самбірський ОМВК і написав заяву про надання відпустки, так як за станом здоров`я не міг приступити до роботи, але його повідомили, що він звільнений з роботи, однак наказу про звільнення йому не видали. Тільки 19 листопада 2010 року, після того як він подав заяву, йому було видано наказ про звільнення з роботи та трудову книжку. Про те, що було проведено якесь службове розслідування його ніхто не повідомляв і по телефону його на роботу не викликали.

Представник відповідача Самбірського ОМВК позов не визнав та пояснив, що 01.11.2010 року сторож ОСОБА_1 згідно графіку чергування о 18 годині заступив на чергування, про що свідчить його підпис про прийом чергування в книзі прийняття та здавання чергування. При прийомі чергування скарг на стан здоров`я не заявляв та про вживання ліків не повідомляв. Комісією у складі майора ОСОБА_4 , майора ОСОБА_5 та майора ОСОБА_7 01.11.2010 року був складений акт про підтвердження факту порушення трудової дисципліни сторожем ОСОБА_1 , а саме, заступлення на чергування з ознаками алкогольного сп`яніння . Згідно результатів акту військовим комісаром ОСОБА_3 було прийнято рішення скерувати ОСОБА_1 у Самбірську ЦРЛ для проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння. У лікарню позивач був доставлений особисто ОСОБА_3 і за письмовим клопотанням військового комісара черговим лікарем Самбірської ЦРЛ у присутності військового комісара ОСОБА_3 , майора ОСОБА_4 та майора ОСОБА_5 було проведено огляд ОСОБА_1 на предмет вживання алкогольних напоїв, про що черговим лікарем ОСОБА_8 було складено протокол огляду. Під час огляду ОСОБА_1 неодноразово висловлювався в адресу працівників ОМВК у погрозливому тоні та нецензурними словами. Висновок лікаря стан алкогольного сп`яніння без пошкоджень. Крім чергового лікаря протокол підписали ще два лікарі, які тоді знаходились у Самбірській ЦРЛ. Згідно складеного протоколу було видано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про проведення службового розслідування та наказ про його продовження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному. За результатами службового розслідування 10.11.2010 року видано наказ військового комісара, відповідно до якого 10.11.2010 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи згідно п. 7) ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані. Крім того, ОСОБА_1 03.11.2010 року повинен був заступити на чергування. Він 02.11.2010 року, приблизно з 8 години, знаходився на території ІНФОРМАЦІЯ_3 і розписався в журналі інструктажу чергових ОМВК, так як інструктаж проводився напередодні дня заступання на чергування. У ході розслідування ОСОБА_1 різними шляхами уникав надати будь-які пояснення з цього приводу, не прибував на роботу, не відповідав на телефонні дзвінки. Він прибув на роботу 10.11.2010 року, однак і тоді відмовився надати пояснення щодо вчинку 01.11.2010 року.

Третя особа військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що ним 10.11.2010 року був виданий наказ № 121 (по стройовій частині), згідно якого було звільнено ОСОБА_1 з роботи на підставі п. 7) ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані. Так, 01.11.2010 року сторож ОСОБА_1 згідно графіку заступив на чергування по Самбірському ОМВК. Під час доповіді про зміну чергування він, Косман, звернув увагу на те, що ОСОБА_1 заступив на чергування з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому викликав заступника військового комісара майора ОСОБА_4 , майора ОСОБА_5 та майора ОСОБА_7 , після чого вони комісійно склали акт про факт порушення трудової дисципліни сторожем ОСОБА_1 і він, Косман, особисто доставив ОСОБА_1 у Самбірську ЦРЛ для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. За його письмовим клопотанням у присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 черговим лікарем було складено протокол про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. У вказаному протоколі зазначено пояснення ОСОБА_1 про те, що у цей день о 15 годині він вживав алкогольні напої. Після цього 02.11.2010 року він, Косман, видав наказ про проведення службового розслідування та 05.11.2010 року про продовження службового розслідування, оскільки ОСОБА_1 не появлявся на роботі у цей період. За результатами службового розслідування 10.11.2010 року було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

У той день, тобто 01.11.2010 року, позивач до заступлення на чергування не повідомляв про те, що він звернувся за допомогою до лікаря та про свій стан здоров`я, а також про те, що він вживає ліки і не може приступити до чергування. Крім цього, позивач не надав оригінал листка непрацездатності, а також був відсутній на роботі з 05.11.2010 по 10.11.2010 року і нікому не повідомив про причину відсутності на роботі та у період, коли проводилося службове розслідування, ОСОБА_1 ігнорував телефонні дзвінки та не прибув у військомат для дачі пояснень.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи та показання свідків, пояснення спеціаліста, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити з таких підстав.

ОСОБА_1 з 20.08.2010 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді сторожа і на підставі наказу військового комісара Самбірського ОМВК від 10.11.2010 року № 121 звільнений з роботи з 10.11.2010 року відповідно до п. 7) ч. 1. ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані, що вбачається із наказів та трудової книжки позивача (а.с. 11-12, 23).

Факт появи ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані підтверджується наступними доказами.

Із листка непрацездатності (а.с. 9) та показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 01.11.2010 року звернувся до лікаря-хірурга Добромильської номерної районної лікарні за наданням медичної допомоги і йому був відкритий листок непрацездатності.

Однак, 01.11.2010 року він згідно графіку приступив до роботи - заступив на чергування, що стверджується книгою прийняття та здавання чергування (а.с. 20-21), показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_4 показав, що 01.11.2010 року йому зателефонував військовий комісар ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_1 заступив на чергування з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Оскільки він, ОСОБА_10 , є відповідальним за чергову службу, то мав замінити ОСОБА_1 іншим сторожем. Після цього він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поїхали у Самбірську ЦРЛ з ОСОБА_1 на його обстеження. Після обстеження ОСОБА_1 був складений акт та військовим комісаром створено комісію, головою якої був він, ОСОБА_10 , і комісія підтвердила факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 показав, що 01.11.2010 року йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_1 заступив на чергування з явними ознаками алкогольного сп`яніння та викликав його на роботу. Від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю, а також він розмовляв з комісаром ОСОБА_3 на підвищених тонах та був роздратований. Тоді ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 поїхали у лікарню з ОСОБА_1 , а він, ОСОБА_11 , в лікарню він не поїхав, так як залишився у черговій кімнаті до того часу поки на чергуванні ОСОБА_1 не замінить інший працівник. Після їх повернення був складений акт.

Із протоколу № 820 від 01.11.2010 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння відомо, що у приміщенні Самбірської ЦРЛ о 18 год. 55 хв. лікарем ОСОБА_8 було проведено обстеження сторожа Самбірського ОМВК ОСОБА_1 та за результатами огляду встановлено, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Від дослідження аналізів ОСОБА_1 відмовився, пояснив, що 01.11.2010 року о 15 годині вживав алкоголь, у нього із рота був наявний запах алкоголю (а.с. 30).

Свідок ОСОБА_8 показав, що 01.11.2010 року проводив обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та підтвердив обставини та результати обстеження, зазначені у протоколі № 820 від 01.11.2010 року. Також показав, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 підписатися про ознайомлення з результатами огляду ним, ОСОБА_12 , були залучені два інші лікарі, котрі засвідчили таку відмову.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, вони засвідчували відмову ОСОБА_1 підписатися про ознайомлення з результатами огляду на стан сп`яніння, який проводив черговий лікар ОСОБА_8 ОСОБА_14 також показав, що ОСОБА_1 не заперечував той факт, що вживав алкоголь у цей день.

Спеціаліст лікар-нарколог ОСОБА_15 пояснив, що зазначені у протоколі № 820 від 01.11.2010 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння ознаки, які були виявлені під час огляду ОСОБА_1 давали підстави для висновку, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Із акту від 01.11.2010 року, затвердженого військовим комісаром Самбірського ОМВК ОСОБА_3 , вбачається, що комісія в складі: голови комісії майора Корча В.Я., членів комісії майора ОСОБА_5 та майора ОСОБА_7 провела встановлення факту порушення трудової дисципліни сторожем ОСОБА_1 , а саме, заступлення на чергування о 18 год. 00 хв. 01.11.2010 року з ознаками алкогольного сп`яніння. Комісія підтвердила факт порушення трудової дисципліни сторожем ОСОБА_1 та подала клопотання про направлення сторожа ОСОБА_1 у Самбірську ЦРЛ для проведення освідчення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 22).

Отже, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він 01.11.2010 року алкогольних напоїв не вживав і на роботі у нетверезому стані у цей день не появився, а вживав спиртовмістимі ліки, що відмічено в медичній карті амбулаторного хворого, про що він повідомляв під час його огляду, а також показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_9 про те, що 01.11.2010 року вони не зауважили те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 01.11.2010 року він спиртовмістимі ліки ОСОБА_1 не призначав, але запис в медичній карті амбулаторного хворого про те, що той приймає такі ліки, він, Теплий зробив зі слів хворого.

Із наказу військового комісара Самбірського ОМВК від 02.11.2010 року № 137 відомо, що з метою з`ясування причин та обставин порушення трудової дисципліни сторожем ОСОБА_1 було прийнято рішення про проведення службового розслідування та у зв`язку із відсутністю сторожа ОСОБА_1 , перебування його на лікуванні, у період проведення службового розслідування з 2 по 5 листопада 2010 року видано наказ від 05.11.2010 року № 143 про продовження службового розслідування (а.с. 24, 25).

Згідно листка непрацездатності, направлення та довідки ОСОБА_1 з 01.11. по 03.11.2010 року був звільнений від роботи, 04.11.2010 року він проходив обстеження у Львівському обласному госпіталі інвалідів війни та репресованих ім. Ю. Липи і йому було рекомендовано лікування за місцем проживання (а.с. 7, 8, 9).

Свідок ОСОБА_6 показав, що після консультації ОСОБА_1 у Львівському обласному госпіталі він його продовжити лікувати не міг у зв`язку із захворюванням не хірургічного напрямку і тому у листку непрацездатності ним була зроблено виправлення дати притуплення до роботи з п`ятого на третє листопада і рекомендовано звернутися за наданням медичної допомоги у Старосамбірську ЦРЛ.

Із пояснення ОСОБА_1 видно, що 10.11.2010 року ОСОБА_1 прибув на роботу, пояснив причини його відсутності на роботі з 4 листопада по 9 листопада 2010 року, але по суті обвинувачення його у заступленні на чергування 01.11.2010 року у стані алкогольного сп`яніння він нічого не пояснив (а.с 32).

Із акту про результати проведення службового розслідування від 10.11.2010 року відомо, що 01.11.2010 року ОСОБА_1 заступив на чергування з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Комісією було складено акт, згідно якого він був направлений на освідчення у Самбірську ЦРЛ, про що було складено протокол медичного огляду та встановлено стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з цього приводу. Крім того, подав копію направлення у Львівський обласний госпіталь інвалідів війни і репресованих від 03.11.2010 року та довідку про перебування 04.11.2010 року там на консультації. При заступленні на чергування 01.11.2010 року ОСОБА_1 не повідомляв про те, що перебуває на лікуванні з 01.11.2010 року. У результаті військовому комісару було запропоновано за порушення трудової дисципліни - появу на роботі у нетверезому стані застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді звільнення (а.с. 26).

Отже, суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем не було дотримано порядок застосування до нього дисциплінарного стягнення, так як від дачі пояснення з приводу порушення трудової дисципліни він відмовився до видання наказу про звільнення його з роботи, на момент застосування до нього дисциплінарного стягнення він документів про те, що він є непрацездатним, не подав.

Також суд відхиляє показання свідка ОСОБА_4 про те, що 01.11.2010 року у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння і під час обстеження черговим лікарем ОСОБА_8 ОСОБА_1 наявність у нього запаху алкоголю з рота пояснював вживанням спиртовмістимих ліків, так як вони спростовуються підписаним ним, ОСОБА_17 , актом від 01.11.2010 року та проведеним ним службовим розслідуванням, його висновком і підписанням акту від 10.11.2010 року (а.с. 22, 26). Причину дачі таких показань свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити.

Відповідно до ст. ст. 47, 149 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Із книги обліку руху трудових книг і вкладишів до них вбачається, що трудова книжка ОСОБА_1 була видана під розписку 10.11.2010 року (а.с. 82), чим спростовуються його пояснення про те, що трудова книжка відповідачем йому була вручена тільки 19.11.2010 року.

Однак, копія наказу про звільнення з роботи за порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 надіслана тільки 19.11.2010 року, що стверджується листом (а.с. 62), але дана обставина не дає підстав для поновлення позивача на роботі чи перенесення дати його звільнення з роботи.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 40 ч.1 п. 7), 149, 221, 232 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги потягом десяти днів з дня його проголошення, а особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя