Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц 4467/2011 р. Головуючий
Категорія із соціальних виплат І інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 року. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: Головуючого - судді: Бурлака І.В.,

суддів : Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що він є дитиною війни і йому відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року з 01.01.2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, така допомога йому з 01.01.2006 року по 01.04.2010 року не виплачувалася. У звязку з чим просив суд зобовязати відповідача нарахувати йому щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 року по 01.04.2010 року в сумі 5534,10 грн., судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 червня 2010 року позов позивача задоволено частково; визнано дії відповідача протиправними; зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з підвищенням ії на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2010 року з урахуванням виплачених сум; в задоволенні решти вимог-відмовлено; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на порушення норм матеріального права.

Відповідно до п.1.ч.1.ст.197 КАС України розгляд справи за апеляційною скаргою здійснено в письмовому провадженні, підстав призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні немає.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова - відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов позивача, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з вимог закону та обставин справи.

Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, чинного з 01.01.2006 року, встановлено правовий статус дитини війни, і відповідно до ст. 6 цього Закону має право на державну соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права і при цьому надав перевагу ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни над постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», як нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу. Судом правильно визначено розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи з приписів ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано. Оскільки вказану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами ЦПК України в редакції 2004 року, який не обмежує строк для звернення до суду з можливими наслідками залишення позову без розгляду, колегія суддів не застосовує до спірних правовідносин ст. 99 КАС України,.

Виходячи з наведеного і вимог закону судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 195, 195-1, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: