Печерський районний суд міста Києва 06.06.2011
Справа № 2-3032/11
У Х В А Л А

07 червня 2011 року суддя Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 перевіривши позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та Національного банку України про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2А.) звернувся до суду з вказаним позовом до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі відповідач-1, АКІБ «УкрСиббанк») та Національного банку України (далі відповідач-2, НБУ), в якому просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 05.07.2007 року № 0, судові витрати покласти на відповідача.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В порушення вимог ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження сплати судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Згідно пп. «д» п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (далі Декрет), ставка державного мита із позовних заяв про зміну або розірвання договору найму житлових приміщень, про продовження строку прийняття спадщини, про

скасування арешту на майно та з інших позовних заяв немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці становить 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, суд розяснює, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян визначений п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» розміром у 17 гривень та застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах.

За таких обставин, позивач при зверненні до суду з позовною заявою повинен був сплатити 8,50 грн. судового збору.

Посилання ОСОБА_2 на ст. 4 Декрету, що він звільнений від сплати судового збору як споживач, є необґрунтованим, оскільки на дану категорію спорів про визнання договорів недійсними після укладення та часткового виконання дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється.

Відповідно до п. 2 ст. 81 ЦПК України, розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Розміри витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258, згідно якої із справ позовного провадження з розгляду спору немайнового характеру (або такої, що не підлягає оцінці), в тому числі про зміну або розірвання договору найму житлового приміщення, про продовження строку прийняття спадщини, про скасування арешту на майно тощо сума витрат становить 37,00 грн.

Статтею 81 ЦПК України визначено вичерпний перелік випадків, коли витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не сплачуються. Однак, даний спір не входить до цього переліку.

Таким чином, позивач при зверненні з даним позовом до суду повинен був надати докази на підтвердження сплати судового збору та оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у відповідному розмірі.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_2 слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та Національного банку України про визнання договорів недійсними залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Розяснити позивачеві право протягом пяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1