Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Головуючий в 1 -й інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року колегія суддів судової падати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Карнаух В.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь 192 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненою нещасним випадком на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ЧП «Дизайн - проект» столяром - червонодеревником. Під час виконання трудових обовязків 09 березня 2000 року із ним стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав різану рану лівої руки під час розпилювання бруса. У звязку із цим, він втратив професійну працездатність та був визнаний інвалідом III групи безстроково.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн. Стягнуто з відповідача на користь держави 15 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду першої

інстанції та ухвалення нового рішення, про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності та акт розслідування нещасного випадку Н-1 , не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди; не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди; судом не застосовано тримісячного строку позовної давності для зверненням до суду за захистом порушених прав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 09 березня 2000 року працював в ПП «Дизайн- Проект» столяром-червонодеревником. Під час виконання трудових обовязків із ним стався нещасний випадок, в результаті якого він був травмований.

Висновком МСЕК від 09.06.2004 року ОСОБА_3 вперше було встановлено 45 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності, безстроково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели втрату працездатності», яка передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за наявності факту її спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з виробничою травмою встановлений в судовому засіданні. Позивач обмежений у фізичній роботі по дому, втратив роботу, у звязку із ампутацією пальців на лівій руці не може знайти будь-яку роботу, через що переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

суддів:

при секретарі:

ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги стосовно ненадання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рп/2004р., відповідно до якого громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обовязок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу, є безпідставними та такими, що суперечать «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, повязане з виконанням трудових обовязків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з 13.03.2002 року встановлено стійку втрату професійної працездатності у звязку із виробничою травмою.

Необгрунтованими вважає колегія суддів й доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, повязаної з ушкодженням здоровя, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.З ч.І ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Су України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманого позивачем каліцтва, що стан здоровя позивача ніколи не відновиться, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, що він не має можливості працевлаштуватися, через що він переносить моральні страждання.

У звязку з вищевикладеним, доводи відповідачів щодо необґрунтованості розміру моральної шкоди, визначеної судом, безпідставні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи і висновками суду і не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2011 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя - доповідач: В.В.Карнаух