Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц 4996 2011 рік Головуючий у 1 інстанції
Категорія 46 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року грудня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Семиженка Г.В.

Суддів: Бугрика В.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області, від 14 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Голопристанського районної державної адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок у власність держави,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2011 року в задоволені позову прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок у власність держави - відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду прокурор Голопристанського району Херсонської області з посиланням на його незаконність та необґрунтованість, просив його скасувати та ухвалити нове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації № 390 від 08 серпня 2007 року були затвердженні проекти землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистих селянських господарств на території Старозбур?ївської сільської ради, Голопристанського району Херсонської області.

Відповідно до додатку вищезгаданого розпорядження, відповідачам передано у приватну власність земельні ділянки площею 0.5 га 2.0 га.

На підставі даного розпорядження Голопристанським районним відділом земельних ресурсів 09 серпня 2007 року було видано Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки.

08 грудня 2008 року, після отримання відповідачами вищевказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки, голова Херсонської обласної державної адміністрації видав розпорядження за № 1640 «Про скасування деяких розпоряджень Голопристанської райдержадміністрації», яким скасував розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистих селянських господарств» за № 390 від 08.08.2007 року.

Прокурор, посилаючись на ст. 155 ЗК України, вважає, що оскільки розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації за № 390 від 08.08.2007 року про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок було скасовано розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації за № 1640 від 08.12.2008 року, то Державні акти на право власності на земельні ділянки є недійсними, так як відсутня правова підстава набуття такого права власності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Посилання прокурора на вищевказані обставини, як на правову підставу задоволення позову, суд вважає необґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 118 ЗК України, яка передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та розділом Х перехідних положень ЗК України, чітко визначена у послідовність і порядок приватизації земельних ділянок громадянами, які зацікавлені у приватизації земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Відповідачами було повністю додержано процедуру отримання безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної власності передбачену ст. 118 ЗК України, результатом того свідчить отримання останніми розпорядження «Про дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам» за № 247 від 05.06.2007 року, відповідно до якого було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок. Після розробки проектів землеустрою, останні були затвердженні розпорядженням голови Голопристанського районної державної адміністрації від 08.08.2007 року за № 390.

Відповідно до ст. 41 Конституції, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Звертаючись до суду з вимогою припинення права власності на земельну ділянку відповідачів, позивач не зазначає на підставі якого закону ґрунтується його вимога.

Статтею 153 ЗК України зазначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбаченим цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень Земельного кодексу України, зокрема ст.140 цього кодексу передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, зокрема це добровільна відмова власника від права власності на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчужування земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 143 ЗК України встановлено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; не усунення допущенних порушень законодавства (забруднення земель радіо активними речовинами і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, тощо, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоровю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; конфіскації земельної ділянки; викуп земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобовязаннях власника цієї земельної ділянки; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що прокурор як на підставу припинення права власності відповідачів на земельні ділянки, зазначає скасування розпорядження голови обласної державної адміністрації за № 1640 від 08.12.2008 року розпорядженням голови райдержадміністрації за № 390 від 08 серпня 2007 року.

Статтями 140 та 143 ЗК України, встановлено вичерпний перелік підстав, в тому числі і примусових, припинення права власності на земельну ділянку, серед яких підстав як припинення права власності у звязку з відміною розпорядження на підставі якого було видано Державний акт відсутня.

Жодної з підстав передбачених ст.ст. 140, 143 ЗК України судом не встановлено, а прокурором не надано доказів про їх наявність.

Так, місцевий суд достатньо повно дослідив матеріали справи, доказам дав вірну оцінку і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому нема жодних підстав для його скасування чи змінення.

Неприйнятими є і доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом норм цивільного процесуального законодавства, оскільки вони не містять посилання на те, яким чином ці порушення могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення по даній справі є законним і обґрунтованим, тому нема підстав для його скасування чи змінення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі і скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 листопада 2011 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _