Справа № 2-740
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ї Н И

02 грудня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ювілейний селищний центр у соціальних служб для сімї, дітей та молоді про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що з 04 жовтня 2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого у них 18 березня 2004 року народилася донька ОСОБА_3. В 2006 році шлюбні відносини у них були припинені і вони розлучилися. Після розлучення за рішенням суду він сплачував відповідачці аліменти на утримання дитини. З 01 січня 2010 року дитини проживає разом з ним. Від неї він дізнався, що коли вона проживала разом з відповідачкою, її співмешканець дозволяв собі ходити на очах у дитини у недостойному вигляді, ображав її, називаючи гладкою та негарною, що спричинило розлад псіхики дитини.

24 квітня 2010 року відповідачка влаштувала скандал, мотивуючи це тим, що він відмовляється віддавати їй дитину. Ця сварка дуже засмутила та налякала доньку, тим більше, що вона в той момент знаходилася на лікарняному, стан її здоровя погіршився.

Не дивлячись на те, що він сплачує відповідачці аліменти на утримання дитини, він фактично утримує дитину за свої кошти, купує їй все необхідне, приймає участь у її вихованні. Крім того, йому стало відомо, що дитина фактично проживала не з відповідачкою, а з її матірю. він має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре ставиться до доньки. Він проживає разом з батьками, які також дуже добре ставляться до дитини, приймають участь у ї вихованні. Вважає, що за таких умов доньці буде краще жити з ним, а тому просив визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Дніпропетровська, з ним.

Відповідачка ОСОБА_2 предявила до ОСОБА_1 зустрічний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що починаючи з грудня 2009 року вони з ОСОБА_1 досягли домовленості, що дитина буде тимчасово проживати разом з ним, а причиною цього стало прохання ОСОБА_1 про тимчасове проживання дитини з ним, оскільки він бажає приймати участь у вихованні доньки. З 01 січня 2010 року дитина стала проживати з батьком. Для того, щоб узаконити факт проживання дитини із батьком, а також, щоб особисто виховувати дитину, вона звернулася до виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради із заявою про призначення днів побачення з донькою. 16 липня 2010 року рішенням виконавчого комітету № 178 вказана заява була задоволена і для неї були призначені дні побачення із донькою, місце проживання доньки було встановлено із батьком, також між нею та батьком дитини було досягнуто усну домовленість, що вона буде приймати участь у лікуванні дитини у разі її хвороби. Однак, починаючи із квітня місяці 2010 року ОСОБА_1 почав перешкоджати їй у побаченнях із донькою. Від дитини вона дізналася, що ніхто останні місяці із сімї Кумар не займається її вихованням, уроки вона робить самостійно, сама доглядає за собою, весь час надана сама собі, батько не слідкує за харчуванням дитини, і донька харчується бутербродами, шкідливою та насиченою вуглеводами їжею.

Вона має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре ставиться до доньки, проживає разом з матірю, яка теж приймає участь у вихованні доньки та дуже добре до неї ставиться, а тому просила визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м.Дніпропетровська, з нею АДРЕСА_1 дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав предявлений позов у повному обсязі і просив його задовольнити, заперечуючи проти задоволення зустрічного позову.

Представник відповідачки у судовому засіданні не визнав предявлений позов та просив відмовити в його задоволенні, підтримавши зустрічний позов.

Треті особи в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши думку позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 04 жовтня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 18 березня 2004 року народилася донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-КИ № 258444, видане 04 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, за актовим записом № 700). Сторони спільно проживали до 2006 року, після чого шлюб було розірвано.

Починаючи з грудня 2009 року між ними було досягнуто згоди, що малолітня донька ОСОБА_3 буде проживати з батьком ОСОБА_1, що визнано в судовому засіданні сторонами.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 178 від 16 липня 2010 року було призначено дні побачень ОСОБА_2 з її малолітньою донькою ОСОБА_3 (а.с.18), але в подальшому між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Факт проживання малолітньої доньки з батьком підтверджується письмовими свідченнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 06 серпня 2010 року, засвідченими начальником КП ЖЕК-31 (а.с.16-17).

Крім того, як вбачаться з довідки за № 46 від 14 червня 2010 року, виданої завідуючим ДНЗ № 350, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно відвідує Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 350 комбінованого типуз 20 січня 2010 року по нинішній час, тобто за місцем проживання батька ОСОБА_1 (а.с.21).

На даний час малолітня ОСОБА_3 навчається в загальноосвітній санаторній школі-інтернаті № 19 міста Києва з 07 вересня 2001 року, яка направлена на навчання на підставі консультативної довідки за № 17 від 31 серпня 2011 року ДУ Інститут травматології та ортопедії, в якій ОСОБА_3 знаходиться з понеділка по пятницю, ночує 1-2 рази на тиждень.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання № 0711476 від 07 червня 2011 року Управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, умови проживання у квартирі ОСОБА_1 задовільні, кімнати мебльовані відповідно до використання, меблі в задовільному стані. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в окремій кімнаті наявне ліжко для сну дитини, стіл для навчання, шафа для одежі, компютер, наявна література енциклопедичного та довідкового характеру, що розвиває світогляд дитини. У квартирі проживають дідусь дитини ОСОБА_1, бабуся дитини ОСОБА_6 та батько дитини ОСОБА_1 Донька проживала з батьком з 16 грудня 2009 року по 10 березня 2011 року ,а даний час проживає з матірю. Батько дитини бажає приймати участь у її вихованні, опираючись на рекомендації психологів забезпечити умови навчання, виховання та утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 з жовтня 2006 року працює на посаді державного інспектора відділу іхтіології та охорони водних живих ресурсів, де характеризується позитивно та має стабільний дохід (а.с.22-24).

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи за межі вказаного Принципу, приймаючи до уваги, що відповідачка досягала з позивачем згоди щодо проживання з ним малолітньої дитини та враховуючи інтереси малолітньої, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо зустрічного позову ОСОБА_2, суд дійшов наступного.

У період проживання дитини з батьком, ОСОБА_2 дійсно надала допомогу на утримання доньки, займалася її лікуванням та приділяла їй належну увагу, що встановлено в судовому засіданні та підтверджується наданими доказами.

ОСОБА_2 з жовтня 2010 року обіймає посаду перекладача відділу реклами ТОВ Дніпропетровський механічний завод, за місцем роботи, навчання та проживання характеризується позитивно, має достойний дохід (а.с.46-49). В судове засідання ОСОБА_2 надавала акт соціального інспектування № 17 від 10 березня, але не за місцем свого проживання, а за місцем проживання своєї матері, оскільки, як встановлено в судовому засіданні вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується щоденником учениці 2-Б класу школи-інтернат № 19 ОСОБА_3. Акту обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою ОСОБА_2 так і не надала, у звязку з чим, суд не обізнаний, в яких умовах там проживає дитини.

Оскільки судом вирішено питання щодо доцільного проживання дитини саме з батьком, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 157, 161 Сімейного Кодексу України, ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст.10,11,57,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 08 грн.50 коп. судовий збір та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ювілейний селищний центр у соціальних служб для сімї, дітей та молоді, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Макаров