Справа № 2-3952/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Медвідь Н.О.

при секретарі: Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово-експлуатаційна дільниця №4 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У вересня 2011року позивачка звернулась до Києво-Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що вона проживає на 2 поверсі 10 поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1. 11 січня 2011 року відбулось залиття її квартири, у звязку з чим позивачка звернулась до ЖЕД-4, які склали відповідний акт, в якому зазначено, що причиною залиття стало некваліфіковано проведені ремонтно-будівельні роботи в кв.65, а саме порушення зєднання каналізаційного стояка (розгерметизація) та відсутність доступу до нього. При залитті квартири вдарило струмом сина позовачки. Протягом 10 днів в квартирі взагалі була відсутня електроенергія. 05 травня 2011 року ЖЕД-4 провторно проведено обстеження Для усунення пошкоджень позивачка уклала договір підряду з ПАТ «Трест Київміськбуд-2». Відповідно до локального кошторису №2-1-1 на оздоблювальні та електромонтажні роботи завдана матеріальна шкода становить 15230,47 гривень. Крім того, залиттям квартири позивачці завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 5000 гривень.

Просила стягнути на її користь шкоду, спричинену залиттям квартири в розмірі 20230,47 гривень та витрати, повязані з розглядом справи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що вина відповідача у спричиненні залиття не доведена, розмір матеріальної шкоди не відповідає реальним збиткам, завданим залиттям квартири, а крім того, не доведено підстави для стягнення моральної шкоди та її розмір.

Житлово-експлуатаційна дільниця №4 свого представника для участі у справі не направили. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи в позові відмовляє з таких підстав:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_2 та її власником на підставі свідоцтва про право власності №120 від 25 грудня 2002 року. Власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2

З наданих суду актів про залиття квартири, складених комісією ЖЕД-4 від 11 січня 2011 року та 05 травня 2011 року вбачається, що в квартирі 60 відбулось залиття внаслідок розгерметизації каналізаційного стояка. Як зазначено в акті, залиття сталось з вини власників квартири 65.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодовування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обовязковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний звязок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на актах про залиття квартири, складених комісією ЖЕО-4 від 11 січня 2011 року та 05 травня 2011 року.

Однак, суд критично ставиться до наданих доказів, оскільки вони складені у відсутності власника квартири 65. З даними актами ОСОБА_2 не ознайомлена.

В актах відсутні посилання на обстеження квартири 65, відсутні посилання на особу, яка була присутня при обстеженні квартири 65 (чи це був власник квартири, чи члени його сімї), причини не включення їх до складу комісії. Також, в актах не зазначено, що мешканці кв.65 відмовились від підпису в акті про залиття квартири 60.

Будь-яких даних проте, що комісія ЖЕД-4 здійснювала огляд квартири 65 з приводу залиття квартири 60, суду не надано, що ставить під сумнів висновки комісії про причини залиття.

В обгрунтування вимог позивачки , представник позивача посилається на пояснення свідків. ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так свідок ОСОБА_6 пояснив, що залиття сталась внаслідок обмеження доступу до каналізаційного стояка та проведення не кваліфікаційних ремонтно-будівельних робіт власниками квартири 65, однак які саме роботи та коли вони проводились пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що залиття сталось внаслідок розгерметизації каналізаційного стояка. Припускав, що власники квартири 65 могли замінити частину труби каналізаційного стояка.

Але як пояснив Свідок ОСОБА_7 в квартирі 65 вони проживають з 2003 року. Сантехнічне обладнання було встановлено майстрами в 2003 році. Після цього, будь-яких ремонтних робіт в квартирі не проводили. Втручання до каналізаційного стояка не здійснювали, трубу не змінювали, вона встановлена там з часу введення будинку в експлуатацію.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він проживає в будинку з 2010 року та є сусідом мешканців квартири 65 з якими часто спілкується та буває в гостях. Однак, він жодного разу не бачив, щоб вини проводили ремонтні роботи.

Суд, , критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5, на пояснення яких посилається представник позивачки оскільки, вони ґрунтувались на припущеннях та нічим не обґрунтовані.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надала суду локальний кошторис, виготовлений ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» на підставі договору від 05 серпні 2011 року, де зазначено, що на відновлювальний ремонт квартири необхідно витратити 15230,47 гривень. Однак, вважаємо, що даний кошторис не може бути належним доказом у справі на підтвердження розміру матеріальної шкоди, оскільки суду не надано доказів, що дане товариство має відповідний дозвіл на проведення оціночних робіт. Крім того, даний кошторис складений в поточних цінах станом на 27 липня 2011 року, а не станом на час заподіяння шкоди.

Інших належних доказів на підтвердження причин залиття квартири позивачів та розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суду не надано.

Представник позивачки не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування вимог позивачки не спростував тих обставин на які посилалася представник відповідачки в обґрунтування заперечень що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивачки його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивачки оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не надала суду жодного достатньо аргументованого доказу в підтвердження своїх вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири є необґрунтованими, не доведеними належними доказами у справі, а тому не підлягають задоволенню.

Оскільки в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем залиттям квартири, та не встановлена належними доказами вина ОСОБА_2 у заподіянні матеріальної шкоди, що сталось 11 січня 2011 року, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині моральної шкоди.

На підставі ст..88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивачку.

Керуючись ст..ст. 1166, 1167 ЦК України ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕД № 4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя