Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2011 року Дніпровський суд м. Дніпродзержинська у складі:
головуючого Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову від нього не надійшло.
Представник позивача ОСОБА_2, яка діє за довіреністю, в судове засідання не зявилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов Банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, і у випадку неявки відповідачів - згодна на розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення, їй розяснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовими повістками, які направлялися йому рекомендованими поштовими відправленнями за його місцем проживання, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулися на адресу суду в звязку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні, які долучені до матеріалів цивільної справи. Відповідно до ст. 77 ч.1 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про зміну свого місця проживання суду не надав, що передбачено ст. 77 ЦПК України, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В звязку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:
-меморіальний ордер (а.с.8), яким підтверджується факт отримання відповідачем суми кредиту в розмірі 4838,70 грн.;
-анкета позичальника (а.с. 11-12), якою підтверджується факт звернення відповідача до Банку для одержання кредиту та факт ознайомлення відповідача з умовами отримання кредиту;
-копія паспорту відповідача (а.с. 13 - 14), якою підтверджується його особа громадянина України;
-витратна накладна, рахунок-фактура (а.с. 16, 17), якими підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів та придбання ним товарів за кредитні кошти;
-статут ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 18), яким визначається порядок створення, діяльності та припинення діяльності ПАТ «Дельта Банк»;
-свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 19), яким підтверджується факт та дата реєстрації ПАТ «Дельта Банк» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про зміну свідоцтва про державну реєстрацію.
Вивчивши письмові докази та матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
18 грудня 2006 року відповідач отримав від Банку кредитні кошти в сумі, що передбачена кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 9528486 від 18.12. 2006 року та рахунком-фактурою № СФDNB-2381 від 16. грудня 2006 року (а.с. 8, 17), і отримав у своє розпорядження холодильник, пилосос та автомагнітолу, що підтверджується витратною накладною (а.с. 16).
Відповідно до п. 2.3., 2.5 Кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати за користування кредитом проценти, виходячи зі ставки 0,01 відсотків річних на суму фактичної заборгованості.
Однак відповідач систематично порушував умови Кредитного договору, не виконуючи його вимоги щодо повернення одержаного кредиту, сплати відсотків, і станом на 02 листопада 2010 року заборгованість за кредитним договором становить 1301,19 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1301,19 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 0,02 грн., що підтверджується розрахунком ціни позову( а.с. 9-10)..
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобовязань, що суперечить чинному цивільному законодавству.
Крім цього, суд приймає до уваги і той факт, що відповідач до судового розгляду справи не заявив про застосування позовної давності, а відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.
Тому суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.
Належить стягнути з відповідача і судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 120 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу розгляду цивільної справи (а.с. 1, 2)
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України, керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88, 130, ч.2 ст. 158, 174, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 120 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.Б. Ковальова