Єдиний унікальний номер 2-176/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2011 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого - судді - Федіної А.В.

при секретарі Чорній О.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підприємства «Житлосервіс» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 підприємства «Житлосервіс» про стягнення проплочених коштів у звязку з ненаданням та неналежним наданням послуг. Просив суд також визначити розмір неустойки за ненадані послуги та стягнути їх з відповідача. Мотивував свої вимоги тим, що будинок №251-А по вул. Руській в якому він проживає разом із своїми батьками є комунальною власністю територіальної громади міста, перебуває на балансі Першотравневої районної ради. Даний будинок та прибудинкова територія передані для утримання і технічного обслуговування з 01.07.2003 року приватному підприємству «Житлосервіс», згідно договору між Чернівецькою міською радою і ПП «Житлосервіс» від 01.07.2003 року та рішення Виконкому міської ради від 05.03.2005 року №158/4. Договір на обслуговування між ПП «Житлосервіс» та позивачем не укладався. За період з 01.01.2005р. по 01.04.2010 р. були здійснені оплати ПП «Житлосервіс» по витратам на утримання будинку та прибудинкової території в загальній сумі 2093 грн. 94 коп. згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». ПП «Житлосервіс» не надало послуги по обслуговуванню і ремонту будинку та прибудинкової території згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови №630 від 21.07.2005 КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Неправомірні дії ПП «Житлосервіс» прямо порушують його конституційні права по ст.8, ст.19, ст.21, ст.24, ст.27, ст.41 Конституції України. Просив стягнути з ОСОБА_3 підприємства «Житлосервіс» кошти у звязку з ненаданням та неналежним наданням послуг, визначити розмір неустойки за ненадані послуги та стягнути їх з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві, просив його позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що послуги, які надаються ПП «Житлосервіс» у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору на виконання робіт з утримання житлових будинків, нежитлоових будівель і прибудинкових територій від 30.06.2005 року, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства міської ради та ПП «Житлосервіс» є якісними, своєчасними, жодних нарікань з приводу неналежного та неякісного надання послуг на адресу відповідача від мешканців квартири №63 будинку№251-А по вул. Руській в м. Чернівці не надходило. Просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що жодних притензій до ПП «Житлосервіс» він, як мешканець будинку №251-А по вул. Руській в м. Чернівці, щодо ненадання чи неналежного надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території не має. Всі послуги надаються вчасно та якісно.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що будинок №251-А по вул. Руській в м. Чернівці є комунальною власністю територіальної громади міста, перебуває на балансі Першотравневої районної ради. Будинок та прибудинкова територія передані для утримання і технічного обслуговування з 01.07.2003 року приватному підприємству «Житлосервіс», згідно договору на виконання робіт з утримання житлових будинків, нежитлових будівель і прибудинкових територій укладеного між Чернівецькою міською радою і ПП «Житлосервіс» від 01.07.2003 року та рішення Виконкому міської ради від 05.03.2005 року №158/4 «Про визначення управлінь житлового господарства Першотравневої і Шевченківської районних в місті рад балансоутримувачами житлового і нежитлового фонду та іншого майна , що перебуває на балансах комунальних житлових ремонтно-експлуатаційних підприємств (КЖРЕП) №7,134,№18» (а.с.40, 59).

Не укладання договору на обслуговування між ПП «Житлосервіс» та позивачем визнали сторони в судовому засіданні.

Суд не бере до уваги фотокопії, які подані позивачем до позовної заяви як належний доказ, оскільки зазначені фотокопії достовірно не підтверджені іншими доказами по справі, ґрунтуються на припущеннях та спростовується поясненнями представника відповідача та свідка. Крім того, даними фотокопіями не можуть підтверджуватися неналежне надання послуг ПП «Житлосервіс», оскільки достовірно не встановлено, що даними знімками зафіксований саме будинок та прибудинкова території №251-А по вул. Руській в м. Чернівці.

Судом встановлено, що утримання та технічне обслуговування будинку №251-А по вул. Руській в м. Чернівці приватним підприємством «Житлосервіс» здіснюється у відповідності до вимог ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.2.2 Договору на виконання робіт з утримання житлових будинків, нежитлових будівель і прибудинкових територій укладеного між Чернівецькою міською радою і ПП «Житлосервіс» від 01.07.2003 року, Рішення виконкому міської ради від 23.03.2010 року №195/5 «Про розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», що підтверджується письмовими доказами поданими представником відповідача в судовому засіданні (а.с. 89-191).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання даного Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ст. ст. 13, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

У відповідності до ст. 18 вказаного вище Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України також передбачено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог закону, зокрема ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів обставини що він є споживачем житлово-комунальних послуг, який постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому на нього не розповсюджуються права та обовязки передбачені ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім цього, позивачем всупереч вимог ст. 60, 61 ЦПК України не надано суду доказів щодо ненадання або ж надання неналежної якості житлово-комунальних послуг ПП «Житлосервіс» перелік яких вказаний у ст. ст. 13, 16 вказаного вище Закону, а також виклику представника ПП «Житлосервіс» для складення та підписання акта-претензії, в якому зазначалися б строки, види, показники порушень, як цього вимагає ст. 18 вказаного вище Закону. Крім того, позивачем також всупереч вимог ст. 60, 61 ЦПК України не надано суду доказів, що неправомірними діями ПП «Житлосервіс» йому завдана шкода, і такі неправомірні дії прямо порушують його конституційні права по ст.8, ст.19, ст.21, ст.24, ст.27, ст.41 Конституції України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з ПП «Житлосервіс» проплочених коштів у звязку з ненаданням та неналежним наданням послуг не підлягає до задоволення.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про визначення розміру неустойки за ненадані послуги та стягнення їх з відповідача також не підлягає до задоволенню як наслідок відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення коштів.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 3, 13, 16, 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 11, 60, 64, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підприємства «Житлосервіс» про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна