Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3541/11
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Дубас Т.В. при секретарі Петровської І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, річних та інфляційних втрат, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. Віталійовича про стягнення суми боргу, 3% річних та інфляційних втрат.
Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2009 року вона уклала з відповідачем договір позики, відповідно до якого вона зобов'язувалась передати у власність відповідача кошти, а відповідач - повернути ці кошти. Договір посвідчений нотаріально;
Відповідач не виконував належним чином умов кредитного договору.
Позивач 16 червня 2010 року направила письмову вимогу Відповідачу про усунення порушення не виконання умов договору позики та попередження про Ьрнення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги Дана вимога про усунення порушення Відповідачем залишена без задоволення.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи належним чином попереджений. ,,
Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 договір позики від 16 липня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16 липня 2009 року за реєстровим № 262.
Відповідач не виконував належним чином умов кредитного договору.
Позивач 16 червня 2010 року направила письмову вимогу Відповідачу про усунення порушення не виконання умов договору позики та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Дана вимога про усунення порушення Відповідачем залишена без задоволення.
Позивач скористалася своїм правом визначеним гг.11.3.2 Договору іпотеки та ст. 38 Закону України „Про іпотеку", щодо продажу предмета іпотеки в рахунок погашення основного зобов'язання. 29 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, сторонами якої були з однієї сторони - ОСОБА_3 (іменований надалі як представник продавця) яка діє від імені ОСОБА_2 на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16 липня 2009 року за
реєстровим № 263, у відповідності до п. 11.3.2. вищевказаного договору іпотеки, де міститься відповідне застереження, що передбачає право на продаж іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі, а з другої сторони -ОСОБА_5, іменований надалі як покупець; Відповідно п. 1. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня
Враховуючи вище зазначене, заборгованість ОСОБА_2 по договору позики від 16 липня 2009 року складає 61 757 гривень 30 копійок. Сума нарахованих 3% річних становить 9 874 грн 81 коп. Відповідно до листа ВСУ від 03.04.1997 року нарахування індексу інфляції здійснюється з грудня 2009 року по червень
У позивача є всі підстави для стягнення боргу з відповідача в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до етапі 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до положень ч .4 ст. 591 Цивільного кодексу України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої йому не вистачає з іншого майна боржника.
Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 6, 11, 16, 525, 526, 589, 590, 591, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 35, 47 Закону України „Про іпотеку", ст. ст. 208, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, 3 % річних та інфляційних втрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 61 757 (шістдесят одна тисяча сімсот п'ятдесят сім) гривень ЗО копійок, 3% річних в розмірі 9 874 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 81 копійка, інфляційні втрати в розмірі 29 003 (двадцять дев'ять тисяч три) гривні 68 копійок, витрати, пов'язані з сплатою за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 (сто двадцять) гривен 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 1006 (одна тисяча шість) гривен 36 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя