Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2011 Справа №2-2619/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Шилівської М.Б.

з участю прокурора Осядач Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач утриманням та вихованням дитини ніколи належним чином не займався, не цікавиться її розвитком та не піклується про її фізичний і духовний стан.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Надіслав суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки доводи позивача не відповідають дійсності, позивач створила такі умови утримання дитини, що позбавила його доступу до дитини.

Представник служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року, який розірвано 13.11.2007 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 019159, виданим відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції, актовий запис №143 від 13.11.2007 року.

Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 119580, виданим повторно відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції, актовий запис №03 від 17.08.2005 року.

В судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 по вул. Зелена, 2 в с. Домаморич, Тернопільського району, Тернопільської області, перебуває на її утриманні.

Як вбачається з довідки відділу державної виконавчої служби Підволочиського районного управління юстиції від 10.03.2011року за №945/04-3512 ОСОБА_1 не отримує аліменти з ОСОБА_2 за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року згідно з виконавчим листом №2-1861, виданим Тернопільським міськрайонним судом про стягнення аліментів із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 03.08.2005р.н.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 01.06.2011 року №01-750/11, відповідач ОСОБА_2 не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_4, не створює умов для фізичного, духовного, морального розвитку, тому, захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, 03.08.2005р.н.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 Постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову, жодних доказів суду представлено не було.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_4, та про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Слід позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.164, 165 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.