Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

у складі: головуючого Старовойта Г.С.

суддів Заполовського В.II.

ОСОБА_1

з участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2010 року

встановила:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просив розірвати кредитний договір укладений з відповідачем ОСОБА_3 та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по цьому кредиту в сумі 176 987 грн. 29 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 3 квітня 2008 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 195 000 гри. зі сплатою відсотків у розмірі 18,5 % річних. У забезпечення цього договору з відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки. Відповідачі умов договорів не виконують.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачів солідарно 165794,52 грн. заборгованості по кредиту, 7296,38 грн. заборгованості по відсотках, 100 грн. пені та судові витрати по справі.

У апеляційній скарзі відповідачі просять це рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянти посилаються на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, оскільки судом не враховано, що на день ухвалення рішення загальна сума сплачених відповідачем ОСОБА_3 коштів по кредиту становить 150 266 грн. 50 коп.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскарженого рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 195000 грн. строком до 03.04.2013 року. Умови цього договору ОСОБА_5 належним чином не виконує, кредит не погашає.

На забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано розірвав кредитний договір і поклав на відповідачів солідарний обовязок повернути заборгованість по кредиту.

Посилання апелянтів на неврахування судом першої інстанції раніше сплачених коштів по кредиту є безпідставними, оскільки в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо суми заборгованості по кредиту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді