Справа № 2-2450/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2011 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що він, 1 квітня 2010 року позичив відповідачу ОСОБА_2 шістнадцять тисяч гривень.

Відповідач написав йому письмову розписку, де вказав номер свого паспорту та те, що він отримав від позивача гроші в сумі 16 тисяч гривень у позику, які зобов'язувався повернути до 1 травня 2010 року. До сьогоднішнього часу відповідач не повернув йому грошей, на його неодноразові нагадування не реагує, а тому йому нічого не залишається, як звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідач не виконав, передбачені договором зобов'язання щодо повернення боргу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив аналогічне, просить позов задовольнити.

Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи шляхом направлення повістки та рекомендованого листа та оголошення в ЗМІ, тому суд вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та керуючись п. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає відповідача повідомленим про дату судового засідання, і зі згоди позивача розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних міркувань.

Як вбачається із розписки від 01 квітня 2010 року, за якими відповідач зобов'язався повернути кошти позивачу, однак умов договорів позики не виконав, кошти не повернув .

Згідно правил ст. 1046 ЦК України позикодавець передає позичальникові у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей, чого відповідачем зроблено не було, незважаючи на його зобов'язання, тому позов слід задовольнити із стягненням з відповідача в користь позивача суми боргу.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки при подачі позову згідно зі ст. 80 ЦК України та ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивач сплатив державне мито у розмірі 160,00 грн. та згідно зі ст. 81 ЦПК України витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн., то на підставі вимог ст. 88 ЦПК України дані суми судових витрат слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 15, 30, 62 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 16000,00 (шістнадцять тисяч) гривень боргу згідно розписки від 1 квітня 2010 року.

Стягнути із ОСОБА_2 160 грн. 00 коп. державного мита та витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. в користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом місяця з наступного дня після його оголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Р.М.Дубель