АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 46 (2) Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю заявника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року та додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та уточнивши позовні вимоги просила визначити їй 2/3 частки в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Рено Лагуна», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, номер шасі VF1BT3C0D39209917 та стягнути з ОСОБА_7 на її користь компенсацію в розмірі 23333 грн. замість її частки в спільній сумісній власності на вказаний автомобіль.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року затверджено мирову угоду сторін, за умовами якої:

1 ОСОБА_4 відмовляється від вимог до ОСОБА_7 стосовно автомобіля марки «Рено Лагуна», державний номер АК 1520 який стає його особистою власністю;

ОСОБА_8 передає у власність ОСОБА_4| комплекс, розташований за адресою: АР Крим, м. Керч вул. Танкістів, 4-в.

3.З моменту затвердження мирової угоди право власності на комплекс, розташований за адресою: АР Крим, м. Керч вул. Танкістів, 4-в, повністю переходить ОСОБА_4, який стає її особистою власністю.

ОСОБА_9 не має претензій та вимог до ОСОБА_7; Івановича стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, будівля центрального складу літ. «Д», «Е», «Ж» за адресою: м. Кривий Ріг Коломійцевська, 2.

5.Відповідач ОСОБА_7 передає у власність позивачу ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: побутовий корпус літ. А-1, сторожка літ. Б, адміністративно-побутовий корпус літ. В-2, адміністративно-побутовий комплекс літ. В-1-2, трансформаторний пункт літ. Г, склад літ. З, И, К, Л, металеві склади літ. М, Н, навіс літ. О, ГРП літ. П, огорожа літ. № 1-5, відкрита площадка літ. 6, підкранові колії літ. І, II, III, козловий кран КК-12.5, мостовий кран в будівлі літ. Ж, замощення літ. ІY, сторожка літ. Р, вбиральня літ. С, за адресою: м. Кривий Ріг вул. Коломійцевська, 2.

6.З моменту затвердження мирової угоди право власності на побутовий корпус літ. А-1, сторожка літ. Б, адміністративно-побутовий корпус літ. В-2, адміністративно- побутовий комплекс літ. В-1-2, трансформаторний пункт літ. Г, склад літ. З, И, К, Л, металеві склади літ. М, Н, навіс літ. О, ГРП літ. П, огорожа літ. № 1-5, відкрита площадка літ. 6, підкранові колії літ. І, II, III, козловий кран КК-12.5, мостовий кран в будівлі літ. Ж, замощення літ. ІY, сторожка літ. Р, вбиральня літ. С, за адресою: м. Кривий Ріг вул. Коломійцевська, 2, повністю переходить до ОСОБА_4, яке стає її особистою власністю.

7. З моменту затвердження мирової угоди ні позивач ОСОБА_4, ні відповідач ОСОБА_7 не мають жодних претензій та вимог один до одного.

8. У разі відмови від виконання зобовязань по цій мировій угоді вона підлягає виконанню в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя закрито.

У звязку із тим, що в резолютивній частині ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року зазначені не всі умови мирової угоди додатковою ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2010 року затверджено мирову угоду сторін, за умовами якої:

1 ОСОБА_4 відмовляється від вимог до ОСОБА_7 стосовно автомобіля марки «Рено Лагуна», державний номер АК 1520 який стає його особистою власністю;

ОСОБА_8 передає у власність ОСОБА_4| комплекс, розташований за адресою: АР Крим, м. Керч вул. Танкістів, 4-в.

3.З моменту затвердження мирової угоди право власності на комплекс, розташований за адресою: АР Крим, м. Керч вул. Танкістів, 4-в, повністю переходить ОСОБА_4, який стає її особистою власністю.

ОСОБА_9 не має претензій та вимог до ОСОБА_7; Івановича стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, будівля центрального складу літ. «Д», «Е», «Ж» за адресою: м. Кривий Ріг Коломійцевська, 2.

5.Відповідач ОСОБА_7 передає у власність позивачу ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме: побутовий корпус літ. А-1, сторожка літ. Б, адміністративно-побутовий корпус літ. В-2, адміністративно-побутовий комплекс літ. В-1-2, трансформаторний пункт літ. Г, склад літ. З, И, К, Л, металеві склади літ. М, Н, навіс літ. О, ГРП літ. П, огорожа літ. № 1-5, відкрита площадка літ. 6, підкранові колії літ. І, II, III, козловий кран КК-12.5, мостовий кран в будівлі літ. Ж, замощення літ. ІY, сторожка літ. Р, вбиральня літ. С, за адресою: м. Кривий Ріг вул. Коломійцевська, 2.

6.З моменту затвердження мирової угоди право власності на побутовий корпус літ. А-1, сторожка літ. Б, адміністративно-побутовий корпус літ. В-2, адміністративно- побутовий комплекс літ. В-1-2, трансформаторний пункт літ. Г, склад літ. З, И, К, Л, металеві склади літ. М, Н, навіс літ. О, ГРП літ. П, огорожа літ. № 1-5, відкрита площадка літ. 6, підкранові колії літ. І, II, III, козловий кран КК-12.5, мостовий кран в будівлі літ. Ж, замощення літ. ІY, сторожка літ. Р, вбиральня літ. С, за адресою: м. Кривий Ріг вул. Коломійцевська, 2, повністю переходить до ОСОБА_4, яке стає її особистою власністю.

7.Відповідач ОСОБА_7 не має претензій та вимог до позивача ОСОБА_4 стосовно приватного підприємства «ПРАГЕ», ідентифікаційний номер 33873185, АДРЕСА_1, яке стає її особистою власністю.

8.Відповідач ОСОБА_7 не має претензій та вимог до позивача ОСОБА_4 стосовно квартири АДРЕСА_2, яка стає її особистою власністю.

9.Відповідач ОСОБА_7 після отримання у власність квартири АДРЕСА_3, передає у власність позивачу ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4, яка стає її особистою власністю.

10.З моменту затвердження мирової угоди та за наявності у відповідача ОСОБА_7 право установлюючого документу на квартиру АДРЕСА_5 - право власності на квартиру АДРЕСА_5 переходить позивачу ОСОБА_4, яка стає її особистою власністю.

11.Позивач ОСОБА_10 не має претензій та вимог до відповідача ОСОБА_7 стосовно інвестіційно - комерційної фірми «Інторгмаркет» (мале приватне підприємство), ідентифікаційний номер 16509645, м.Керчь вул.Вокзальне шосе будинок №32, яке стає його особистою власністю.

З моменту затвердження мирової угоди ні позивач ОСОБА_4, ні відповідач ОСОБА_7 не мають жодних претензій та вимог один до одного.

12.У разі відмови від виконання зобов'язань по цій мировій угоді вона підлягає виконанню в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє також в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ставить питання про скасування вищезазначених ухвал суду та направлення справи на новий розгляд посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд неправомірно поділив належне їй майно між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а також вирішив питання відносно корпоративних прав на інвестиційно-комерційну фірму «Інторгмаркет», не залучивши при цьому до участі у справі засновника та власника цього підприємства ОСОБА_11 Крім того, вважає, що суд не мав права затверджувати мирову угоду, та вирішувати питання про перехід права власності на зазначене в мировій угоді нерухоме майно, оскільки це майно, не було предметом позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Мирова угода відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 4 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Суд має право постановити ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди, якщо визнає її незаконною, або такою, що порушує права, свободи та інтереси інших осіб і в такому разі продовжує судовий розгляд (ч. 5 ст. 175 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи 22 вересня2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля марки «Рено Лагуна», державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на імя ОСОБА_7, який вона просила розділити, визнавши за нею право власності на 2/3 частини даного рухомого майна.

13 жовтня 2009 року позивач уточнила позовні вимоги і просила, крім визнання за нею права на 2/3 частки у спільній сумісній власності на автомобіль, стягнути з ОСОБА_7 на її користь компенсацію за належну їй частку у спільній сумісній власності на автомобіль у розмірі 23333 грн.

12 листопада 2009 року позивач і представник відповідача уклали письмову мирову угоду щодо поділу майна подружжя до якої включили, крім спірного транспортного засобу, інше нерухоме майно, більша частина якого знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

Суд першої інстанції, затвердивши мирову угоду ухвалою від 23 листопада 2009 року та закривши провадження у справі, порушив вимоги ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, оскільки нерухоме майно не було предметом спору між сторонами, позовні вимоги позивачем щодо нерухомого майна не заявлялися.

Закриваючи провадження у справі, судом не були розяснені сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України.

Посилання суду в ухвалі на те, що при попередньому розгляді справи позивачем були змінені позовні вимоги та запропоновано відповідачу мирову угоду, спростовуються журналом попереднього судового засідання від 03 листопада 2009 року, ухвалою суду від 03 листопада 2009 року про призначення справи до розгляду, в якій зазначено про звернення позивачем до суду з позовом про визначення частки в спільному майні подружжя та стягнення компенсації щодо транспортного засобу; позивач при попередньому розгляді справи позов підтримала в повному обсязі, відповідач та його представник заперечували проти позову та суперечать ч. 2 ст. 31 ЦПК України, згідно якої передбачено зміну предмету або підстав позову шляхом подання позивачем письмової заяви. Письмова заява позивача про зміну предмету позову відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Всупереч п. 1 ч. 1 вказаної статті судом першої інстанції 25 серпня 2010 року постановлено додаткову ухвалу, якою фактично повторно затверджено мирову угоду між сторонами та повторно закрито провадження по справі про поділ спільного сумісного майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, в той час як ухвалою від 30 жовтня 2009 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визначення частки в спільному майні подружжя та стягнення компенсації.

05 вересня 2010 року відповідач ОСОБА_7 помер.

21 грудня 2010 року ОСОБА_2, колишня дружина померлого, в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 звернулася із заявою до четвертої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батьки дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що до мирової угоди було включено нерухоме майно, яке було збудовано ОСОБА_7 в період шлюбу з ОСОБА_2 та майно на яке померлий за життя права власності не мав, що свідчить про те, що умови мирової угоди порушують права і інтереси ОСОБА_2, її неповнолітньої доньки та інших осіб, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для затвердження мирової угоди умови якої, крім того, суперечать закону.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвали суду скасуванню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду згідно ч. 1 ст. 21 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року та додаткову ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2010 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: