АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Прозорової М.Л.,

при секретарі: Бецман І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПАТ КБ „ПриватБанк на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ „ПриватБанк про захист прав споживачів банківських послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, 08 жовтня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № DNQ0AU01312468, за яким банк надав йому кредитні кошти на строк з 08.10.2007 року по 07.10.2010 року у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 53906 грн. на придбання автомобіля зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, а в лютому 2009 року при сплаті чергового платежу за кредитом йому стало відомо про підвищення відповідачем без його згоди відсоткової ставки до 27,48 % річних. Вважаючи таки дії відповідача незаконними позивач просив суд визнати незаконним з 01.02.2009 року встановлення відсоткової ставки за користування кредитом, зобов'язати відповідача зробити перерахунок за кредитним договором від 08.10.2007 року та зарахувати отриману Банком з 01.02.2009 року суму по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2010 року визнане незаконним з 01.02.2009 року збільшення ПАТ КБ „ПриватБанк відсоткової ставки за користування кредитом за кредитним договором № DNQ0AU01312468 від 08.10.2007 року, ПАТ КБ „ПриватБанк зобов'язане зробити перерахунок за цим кредитним договором та зарахувати отриману банком з 01.02.2009 року суму по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи ПАТ КБ „ПриватБанк просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

А відповідно до ст.1056-1 цього Кодексу, прийнятої на підставі Закону України №661-VI від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 09.01.2009 року, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Як встановлено судом, за кредитним договором № DNQ0AU01312468 від 08 жовтня 2007 року відповідач надав позивачу кредитні кошти на строк з 08.10.2007 року по 07.10.2010 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 53906 грн. на придбання автомобіля зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць (15% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, після чого відсоткова ставка по кредитному договору була підвищена відповідачем до 27,48% річних без згоди позивача з 01.02.2009 року, що підтверджується копією кредитного договору № DNQ0AU01312468 від 08 жовтня 2007 року та розрахунком заборгованості за цим договором (а.с.5-9).

Згідно п.2.3.1. вказаного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів України, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно до збільшення курсу долара США.

Проте відповідачем не надано суду доказів про направлення ним позивачу письмового повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки, а також окремого рішення відносно позивача про таке збільшення відсоткової ставки та не наведено передбачених п.2.3.1. вказаного договору конкретних обставин, що настали у січні 2009 року для кредитодавця для підняття відсотків за кредитом.

Крім того, на час збільшення відповідачем відсоткової ставки за кредитним договором (01.02.2009 р.) вже діяв Закон України №661-VI від 12.12.2008 р року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку».

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про незаконність вищевказаних дій відповідача суд обґрунтовано на підставі ст.ст.6,203,215,216,1054,1056-1 ЦК України задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2.

Доводи ПАТ КБ „ПриватБанк у скарзі про правомірність підвищення відсотків за спірним договором не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь та до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи змін не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ „ПриватБанк відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: