Справа № 22-ц-5251/11 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д. О.
Провадження № 22-ц/1390/5404/11 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.,

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.,

при секретарі: Гордій У.М.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Львівської обласної дирекції страхової компанії «Оранта», НАСК «Оранта» про визнання факту захворювання страховим випадком, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі.

Апелянти вважають ухвалу незаконною, оскільки, не враховано, що підстав для відмови у відкриття провадження у справі не було. В позовній заяві є посилання на відповідні норми ЦПК України для звернення в суд. Суд належним чином не перевірив доводи позовної заяви з приводу того, що як раз від подачі заяви за встановленою формою залежить хіба що виплата, або відмова у виплаті страхової суми, а не визнання чи невизнання факту захворювання страховим випадком. У запереченні Львівської обласної дирекції «НАСК», яке додано до позовної заяви, власно і йдеться про те, що «факт смерті ОСОБА_6 не вважається страховим випадком, оскільки він настав після дати звільнення з військової служби».

Таким чином суд і страхова компанія по різному розуміють і тлумачать визначення поняття. От власно тому вони і звертаються в суд за роз`ясненням терміну «страховий випадок», і чому в судовому засіданні не може бути встановлений факт захворювання страховим випадком суд не навів законних підстав.
Просять ухвалу судді скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили визнати факт захворювання і смерті ОСОБА_6 страховим випадком.

Вказували, що Львівська обласна дирекція НАСК «Оранта» відмовилася проводити виплату страхової суми у зв`язку із захворюванням та смертю ОСОБА_6 , який проходив військову службу, тому просили задовольнити позов.
Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі.

В оскаржуваній ухвалі суддя вказав, що у відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Зі змісту п.11 Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 488 від 19.08.1992 року (надалі - Умови) випливає, що для визначення права на виплату страхових сум застрахований або його спадкоємці оформляють у районному військовому комісаріаті (відповідному військовому органі, підрозділі) та подають до НАСК «Оранта» такі документи: у разі загибелі або смерті застрахованого - заяву за встановленою формою.
НАСК «Оранта» має встановити факт настання страхової події.
В ухвалівід 10 червня 2011 року вказано, що у судовому порядку не може бути встановлений такий факт, як визнання захворювання військовослужбовця страховим випадком, а тому зазначений позов не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Пунктом 7 Умов передбачено, що спори між застрахованим (його спадкоємцями) і НАСК «Оранта» щодо виплати страхових сум вирішуються в установленому законодавством порядку. Враховуючи наведене, позивачам слід звернутися до суду з позовом щодо зобов`язання ЛОД НАСК «Оранта» здійснити виплати відповідних страхових сум.
Також в ухвалі від 10 червня 2011 року вказано, що відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
Однак такі висновки є помилкові.
Апелянти покликаються на те, що в судовому засіданні може бути встановлений факт захворювання страховим випадком для виплати страхової суми, т.я. Львівська обласна дирекція «НАСК», стверджує, що «факт смерті ОСОБА_6 не вважається страховим випадком, оскільки він настав після дати звільнення з військової служби».
Також вони покликаються, що суд в ухвалі записав: «в зв`язку із вказаним убачається, що вищезазначені Умови чітко визначають порядок встановлення факту настання страхової події у разі загибелі або смерті застрахованого та орган, який це повинен робити, а саме: НАСК «Оранта»».

Апелянти покликаються на те, що як раз від подачі заяви за встановленою формою залежить хіба що виплата, або відмова у виплаті страхової суми, а не визнання чи невизнання факту захворювання страховим випадком.
Судова колегія встановила з матеріалів справи, що є спір про ці обставини, а тому позивачі в порядку цивільного судочинства подали вказаний позов, а не заяву в порядкуст. 256 ЦПК України.
При цьому вони не ставили вимоги про виплату відповідних страхових сум, що відповідає вимогам ст.11ЦПК України щодо їх вибору предмету спору.

Судова колегія вважає, що висновок суду про те, що позивачам слід звернутися до суду з позовом щодо зобов`язання ЛОД НАСК «Оранта» здійснити виплати відповідних страхових сум безпідставним, т.я. позивачі вправі такий позов подати після розгляду даного позову.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян.

Отже суд не вправі був відмовити позивачам в прийнятті позовної заяви лише з тієї підстави, що у судовому порядку не може бути встановлений такий факт.

Виходячи з наведеного, доводи апелянтів про те, що в судовому засіданні може бути встановлений факт захворювання страховим випадком для виплати страхової сумиє обґрунтованими.

З урахування зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду не відповідає вимогам закону, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги.

Тому ухвалу суду слід скасувати та направити справу для розгляду зі стадії відкриття провадження по справі.

Керуючись ч.2 п.4 ст.307, ч.1 п.3 ст.312, ч.1 п.2 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2011 року скасувати та направити справу для розгляду зі стадії відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: