Справа № 22ц-1997/2011 Головуючий у І інстанції Бугіль В.В.
Доповідач Березовенко Р.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В.,Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 07 грудня 2010 року в справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору № 2356 від 07 серпня 2008 року, визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна від 07 серпня 2008 року, визнання недійсним договору поруки № 5807 від 07 серпня 2007 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що 07 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинського відділення № 3111 з однієї сторони, та ОСОБА_1 з другої сторони було укладено Кредитний договір № 2356 відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит на споживчі цілі в сумі 1000000 гривень строком на 60 місяців із розрахунку 20,5% річних. В забезпечення було укладено договір поруки № 807 з ОСОБА_2. У відповідності до п.3.1. Договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кошти у сумі 1000000 гривень на споживчі цілі, в той час як відповідач наданий кредит в строки надані кредитним договором не погасив. В зв'язку з порушенням відповідачем умов Кредитного договору в частині щомісячного погашення кредиту, відсотків та неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, Банком неодноразово направлялися на адресу боржника листи - повідомлення про наявну заборгованість за наданим кредитом по чергових платежах та нарахованих відсотках, а також пропонувалось погасити прострочену заборгованість по сплаті чергових платежів та відсотків в зазначений листом термін. Незважаючи на неодноразові нагадування, відповідачем суми заборгованості сплачено не було.

02.01.2010 року філією Яготинського відділення № НОМЕР_1 "Ощадбанк" позичальнику був направлений лист-вимога № 67/1 із зворотнім повідомленням, який був отриманий особисто боржником 12.02.2010 року. Вищевказаним листом Банк зобов'язував ОСОБА_1 здійснити повне погашення суми кредиту за Кредитним договором, включаючи сплату залишку заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості, нарахованих відсотків та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Просив стягнути солідарно з відповідачів 1175765,95 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом в якому зазначив, що між сторонами було укладено Кредитний договір № 2356 від 07.08.2008 року, відповідно до п.11якого, банк зобов'язався надати йому на визначених Договором умовах грошові кошти (кредит), а він зобов'язався прийняти їх, належним чином використати, повернути ці кошти відповідачу та сплатити на його користь проценти за користування вказаними коштами (кредитом) в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Вважає, що зміст Кредитного договору № 2356 від 07.08.2008 року протирічать вимогам, які встановлені Цивільним кодексом України, іншим актам цивільного законодавства, що вказує на його недійсність. Відповідно до ст. 1064 ЦК України вважає, що за договором позики (позикодавець) відповідач по справі передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник (позивач) зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Таким чином, істотною ознакою договору позики є те, що позикодавець надаючи позику передає об'єкт позики у власність позичальника, а позичальник повертаючи позику позикодавцю об'єкт позики, що є власністю позичальника. Об'єктом позики є кошти (речі) що є власністю і позичальник (позивач) зобов'язаний повернути позику позикодавцю (відповідачу) коштами, що є власністю позичальника (позивача). От же він, здійснюючи повернення кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку (чи перерахування) у відповідності до ст. 319, 321 ЦК України має право самостійно визначати на які цілі будуть спрямовані ці кошти - на погашення строкової заборгованості за кредитом (погашення так званого "тіла кредиту"), чи погашення процентів за користування кредитом чи здійснення інших, передбачених Договором платежів. Виходячи з умов п. 1.7 Договору, позивач позбавлений права розпоряджатися своєю власністю. Просив визнати недійсним Кредитний договір № 2356, що був укладений 07.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ "Державний ощадний банк України"; визнати недійсним Договір іпотеки, від 07.08.2008 року та визнати недійсним договір поруки № 5807, що був укладений 07.08.2007 року між відповідачем та ОСОБА_2

Під час розгляду справи позивач за зустрічним позовом збільшив позовні вимоги та просив зобов'язати ВАТ "Державний ощадний банк України" негайно після набрання рішенням суду законної сили передати ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, що зазначений в п. 1.2. Іпотечного договору від 07 серпня 2007 рок: оригінал Державного акту на земельну ділянку, що розташована по вул. Шевченка 362-а в м. Яготин Київсько області; оригінал технічного паспорту з всіма правовстановлюючими документами, які підшиті до нього на домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці за адресою: вул. Шевченка 362-а в м. Яготин Київської області та складається з однієї квартири № 2 загальною площею 305,8 кв.м. Зобов'язати ВАТ "Державний ощадний банк України" після набрання рішенням суду законної сили скасувати заборону на відчуження предмету іпотеки шляхом внесення відповідних відомостей до відповідного державного реєстру. Визнати незаконним нарахування відсотків, пені та інших платежів, в тому числі додаткових комесійних чи інших винагород, та/чи інших платежів банку за користування коштами. Зарахувати в порядку двосторонньої реституції в рахунок повернення коштів, які були отримані за оспорюваним правочином у розмірі 1000000 грн., суму коштів, які були сплачені ОСОБА_1 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" (відсотків, пені та інших платежі банку за користування коштами). Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 грудня 2010 року у задоволенні позову відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору № 2356 від 07 серпня 2008 року, визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна від 07 серпня 2008 року, визнання недійсним договору поруки № 5807 від 07 серпня 2007 року було задоволено частково.

Визнано недійсним Кредитний договір № 2356, що був укладений 07.08.2008 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України". Визнано недійсним Договір іпотеки, що був укладений 07.08.2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" на виконання вимог п. 1.4 Кредитного договору № 2356 від 07.08.2008 року. Визнано недійсним Договір поруки № 5807, що був укладений 07.08.2007 року між ОСОБА_2, Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_1 3910 (три тисячі дев'ятсот десять) гривень судових витрат.

В апеляційній скарзі аеплянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення первістного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинського відділення № 3111 та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2356 відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит на споживчі цілі в сумі 1000000 гривень, строком на 60 місяців із розрахунку 20,5% річних.

Відповідно до п.1.7 даного Договору, - при надходженні від позичальника коштів у рахунок погашення Кредиту та сплати процентів за користування ним виконання Позичальником грошових зобов'язань за цим Договором здійснюється у наступній черговості: погашення прострочених процентів за користування Кредитом (якщо прострочення бути мати місце); погашення простроченої заборгованості за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; погашення строкової заборгованості за Кредитом; сплата пені за непогашення в строк процентів за користування Кредитом (якщо непогашення буде мати місце); сплата пені за непогашення в строк основного боргу за Кредитом (якщо непогашення буде мати місце); сплата інших платежів відповідно до цього Договору.

В рахунок забезпечення цозову між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 5807, у відповідності до пункту 3.1 якого Поручитель відповідає по зобов'язаннях за Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник.

Також в рахунок забезпечення Кредитного договору між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки земельної ділянки, яка розташована по вул. Шевченка 362-а в м. Яготині.

З листів ВАТ "Державний ощадний банк України" на адресу ОСОБА_1 від 03.08.2009 року, 17.12.2009 року та 25.01.2010 року видно, що позивач за первинним позов попереджав відповідача про виниклу заборгованість, початок нарахування пені та необхідність сплати заборгованості по кредиту. Листом від 25.01.2010 року про наявність заборгованості попереджено і відповідача ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні первістного позову та задовольняючи частково зустрічний позов і визнаючи недійсними Кредитний договір № 2356, Договір іпотеки та Договір поруки № 5807, суд першої інстанції керувався ст.ст. 177, 316 ч.1, 317 ч.1, 319 ЦК України і вважав, що умовами оскаржуваного Кредитного договору, зокрема пунктом 1.7 ОСОБА_1Л позбавлений можливості приймати участь у розподіленні коштів, визначати на що скеровувати кошти які він сплачує на погашення кредиту, що є порушенням його майнових прав пов'язаних з володінням отриманими грошовими коштами, і дійшов помилкового висновку, що перелічені умови Кредитного договору від 07.08.2008 року № 2356 не відповідають нормам Цивільного законодавства України та порушують права відповідача, і тому даний договір підлягає визнанню недійсним, а також, оскільки договори поруки від 07.08,2008 року № 5807 та договір іпотеки від 07.08.2008 року були укладенні на забезпечення Кредитного договору, вони також підлягають визнанню недійсними.

Крім того, встановивши безумовний обов»язок відповідача ОСОБА_1 повернути кошти надані йому у кредит, відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, суд першої інстанції невірно витлумачив ч.2 зазначеної статті та вважав за можливе застосувати до правовідносин, які виникли між сторонами ст. 1046 ЦК України, якою передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, оскільки ч. 2 ст. 1054 передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом, і не випливає із суті кредитного договору, а не коли договір не міститься норм які свідчили б, що параграф 1 Глави 71 ЦК України до нього не може бути застосований.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів на підставі ст. 309 ЦПК України прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення первістного позову та стягннення на підставі ст.ст. 554, 626-629, 638, 640, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1 175 765грн. 95 коп. та судові витрати в загальному розмірі 2790 грн., всього 1 178 555 грн. 95 коп, оскільки ці вимоги є повністю доведеними та обгрунтованими належними та допустимими доказами.

В задоволенні зустрічного позову, на думку колегії суддів, слід відмовити, оскільки він є безпідставним та необгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 07 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Яготинське відділеня № 3111 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1 175 765 (один мільйон сто сімдесят п»ять тисяч сімсот шістдесят п»ять) грн. 95 коп., судовий збір в розмірі 2550 (дві тисячі п»ятьсот п»ятдесят) грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 240 (двісті сорок) грн., а всього 1 178 555 (один мільйон сто сімдесят вісім тисяч п»ятьсот п»ятдесят п»ять) грн. 95 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: