АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-5380/ 2011р. Головуючий 1 інст. - Зуб Г.А.
Категорія:сімейні правовідносини доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Гребенщіковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні дітей, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому у вільному спілкуванні в будь-який денний час з малолітніми дітьми: ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5., 06.11.2007 рок народження; зобов'язати ОСОБА_2 виконувати наступний порядок особистого спілкування йому з дітьми з відвідуванням ними його місця проживання: з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожні суботу місяця з 10.00 до 12.00 неділі, з обов'язковим проведенням дітей до постійного місця проживання. Також просив зобов'язати ОСОБА_2 надавити йому, можливість оздоровлювати дітей в період літнього відпочинку, але не менше одного разу на рік на строк не менш 21 доби. В обґрунтування позовних вимог зазначав на те, що від шлюбу з ОСОБА_2, він, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб ніжними не розірвано, але проживають вони окремо. Діти проживають з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Він за вказаною адресою не проживає за взаємною згодою з дружиною з грудня 2009 року. Спору щодо місця мешкання дітей, порядку виховання та їх утримання у них з дружиною не виникало на той час, й місце мешкання дітей було визначено - разом з матір'ю. Однак з травня 2010 року ОСОБА_2 почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні посилаючись на не визначення порядку спілкування. В зв'язку з чим він у вересні 2010 року був вимушений звернутися за вирішенням спору до органу опіки та піклування - до служби у справах дітей Київської районної у м. Харкові ради. Вивчивши їх умови життя як батьків, ставлення до дітей, й взагалі на виховання, за зверненням комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Київської райради в м. Харкові своїм рішенням від 05 жовтня 2010 року затвердив порядок його вільного спілкування з його малолітніми дітьми - ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, кожну суботу неділі з 10.00 до 12.00 години. Не зважаючи на те, що під час розгляду спору комісією з питань захисту дитини його колишня дружина проігнорувала виклик на засідання комісії, де б могла внести свої пропозиції, після винесення рішення виконавчим комітетом Київської райради в м. Харкові вона не змінила своє ставлення та не дає йому можливість не тільки приймати участь у вихованні дітей, а й взагалі їх бачити. Всі його спроби домовитися з відповідачкою щодо

добровільного виконання порядку участі у вихованні та спілкуванні з його дітьми - марні.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, та просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому у вільному спілкуванні в будь-який денний час з малолітньою дитиною: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язати ОСОБА_2 виконувати наступний порядок особистого спілкування з ним з відвідуванням його місця проживання з ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, кожну суботу місяця з 10.00 до 16.00 час., з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання.

Відповідачка позовні вимоги не визнала. Зазначала, що у позовній заяві позивач зазначив, що шлюб між ними не розірвано, але це твердження не відповідає дійсності. ОСОБА_6 з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2010 року шлюб між ними розірвано. Також у позові зазначає, що з травня 2010 року вона почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, але позивач не приймав участі у вихованні дітей з лютого 2009 року по цей час. Більш того, позивач не приймав ніякої участі в утриманні дітей, в результаті чого вона була вимушена звернутися до суду з питанням стягнення аліментів на дітей та на її утримання. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2010 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 33% від його заробітку до досягнення старшою дитиною повноліття, та у розмірі 17% від його заробітку на їх утримання до досягнення молодшою донькою трирічного віку. Позивач виявив бажання спілкуватися з дітьми тільки після розгляду по суті вищезазначеного рішення Київського районного суду, тобто в осені 2010 року.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці

та соціальної політики Харківської міської ради, не заперечував проти позову.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 березня 2011 року вказаний позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язано ОСОБА_2 виконувати наступний порядок особистого спілкування ОСОБА_3 з відвідуванням його місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2, кожну суботу місця з 10.00 до 16.00 години, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, позивач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значенні у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що 26 липня 2008 року сторони уклали шлюб. На підставі Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 24 березня 1999 року та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від ЗО вересня 2010 року, вирішено: - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33% від заробітку ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12 квітня 2010 року, до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менш 30% проживаючого мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину;

- стягнути з ОСОБА_3 О А. на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 17% від заробітку ОСОБА_3, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12 квітня 2010 року, до досягнення молодшою донькою ОСОБА_4 трьох років . тобто до 06 листопада 2010 року.

ОСОБА_6 розрахунку заборгованості по виконавчому листу від 17.01.2011 року, заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 станом на 31.12.2010 року відсутня.

ОСОБА_2 згідно довідки з місця проживання від 16.04.2010 №973, виданої дільницею №16 КП «Жилкомсервіс», зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з доньками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Чоловік ОСОБА_3 07 жовтня 2010 року, знятий з реєстрації.

Відповідно заяви ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3., здійснює розпусні дії у відношенні своїх неповнолітніх дітей, ст. о/у ОКМДС Київського РВ ХМУ ГУМВСУ ОСОБА_7, 19.02.2011 року винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи.

Рішенням виконавчого комітету Київського району у м. Харкові №187 від 05.10.2010 року, затвердженого пункт 3 протоколу №19 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 28.09.2010 року, щодо встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши час: суботу місяця з 10.00 до 12.00 неділі.

ОСОБА_6 перевірки виконання рішення органу опіки та піклування щодо участі ОСОБА_3 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4, 24.03.1999 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 16.10.2010 року комісією у складі головного спеціаліста УСД - ОСОБА_8 та головного спеціаліста УСД - ОСОБА_9, встановлено, що під час відвідування ОСОБА_3 своїх дітей за адресою АДРЕСА_2. О 10-00 годині ОСОБА_3, прийшов за вищезазначеною адресою, але мати дітей ОСОБА_2 двері не відчинила, на телефоні дзвінки не відповідала. Таким чином ОСОБА_3 був позбавлений можливості поспілкуватися з дітьми.

Відповідно довідки КЗ 03 «Міська дитяча поліклініка №23 Київського району м. Харкова» від 25.02.2011 року, ОСОБА_4, 06.11.2007 року стоїть на «Д» обліку з приводу ЧДБ (ОРВІ). За станом режиму потребує перебування на домашньому режимі на протязі шести місяців з 06.11.2010 р. по 06.05.2011р.

Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В зв»язку з наведеним, оцінюючи зібрані докази по справі, районний суд обґрунтовано та відповідно до вимог закону визнав, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2А підлягають задоволенню частково та зобов'язав ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов'язав ОСОБА_2 виконувати наступний порядок особистого спілкування ОСОБА_3 з відвідуванням його місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2, кожну суботу місця з 10.00 до 16.00 години, з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання.

Крім того, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині щодо зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вільному спілкуванні в будь-який денний час з малолітньою дитиною ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, так як при вирішенні спору щодо виховання дитини батьком, який з нею не проживає, суд визначає місце та час їхнього спілкування.

Посилання апелянта, що визначений районним судом порядок спілкування дитини з батьком порушить режим її дня безпідставний. В судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснив, що не має наміру порушувати режим дня дитини і згоден дотримуватися цього режиму в інтересах дитини та не порушувати часи відпочинку дитини.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи, викладені відповідачем в судовому засіданні суду першої інстанції та не спростовують висновків районного суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до ст. 308 ЦПК України з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: