АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/116/11 Справа № 22ц-9006/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Можелянської З.М., Прозорової М.Л.

при секретарі Костюк Т.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської Ради та Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, треті особи Садівниче товариство "Колективний садівник", Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної Ради і Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської Ради, про визнання права власності на садовий будинок із господарськими будівлями та спорудами, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання права власності на дачний будинок із господарськими спорудами, посилаючись на те, що з 10.11.1975р. на підставі рішення правління СТ "Колективний садівник" їй було передано земельну ділянку № 125 на території СТ "Колективний садівник" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Листопадна, №1-В, яку вона прийняла після смерті матері ОСОБА_3, яка була членом СТ "Колективний садівник" з 1973р. У 1982р. власними силами та за власні кошти на вказаній земельній ділянці вона побудувала садовий будинок із господарськими спорудами, який складається з: садовий будинок (літ.А-1) загальною площею 27,6кв.м, у тому числі 16,1кв.м. - житлова площа, 11,5кв.м. - допоміжна площа, що складається з прим.1 коридор площею.11,5кв.м., прим.2 кімната площею 8,8кв.м., прим.3 кімната площею 7,3кв.м; навіс (літ. Б) площею 4,4кв.м; навіс (літ. В) площею 13,3кв.м; навіс (літ. Г) площею 9,4кв.м.; сарай (літ. А) площею 11,4кв.м; душова (літ. Е) площею 11,1кв.м.; туалет (літ. Ж) площею 2,2кв.м; споруди №1-4.

З моменту завершення будівництва вона безперервно, відкрито, добросовісно володіє та користується зазначеним будинком і господарськими спорудами як своїм власним майном. Вона виконувала ремонт будинку, здійснювала його технічне та санітарне обслуговування, систематично сплачувала членські внески. Пайовий внесок на даний час внесено у повному обсязі. Претензій, скарг або нарікань з боку інших осіб стосовно користування та володіння немає.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю №034189 від 18.01.2001р., вона є власницею земельної ділянки, площею 0,080га, яка розташована за вищевказаною адресою, однак відповідачі відмовляються вирішити питання реєстрації її права власності на вказане майно, а тому позивачка просила визнати за нею право власності на вказаний садовий будинок.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2011р. ОСОБА_2 відмовлено у задоволені позовних вимог до Дніпропетровської міської Ради та Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, треті особи Садівниче товариство "Колективний садівник", Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної Ради і Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської Ради, про визнання права власності на садовий будинок із господарськими спорудами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині правового обґрунтування зміні з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволені вимог, суд прийшов до висновку, що позивач не на надала доказів про те, що вона з 1975р. була членом садового товариства.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 будучи членом СТ "Колективний садівник" з 1975р., у 1982р. на виділеній їй земельній ділянці №125 в Садовому товаристві "Колективний садівник", що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Листопадна, 1-В, побудувала власними силами та за власні кошти садовий будинок із господарськими спорудами.

Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,080га, яка належить ОСОБА_2 на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю №034189 від 18.01.2001р.

Відповідно до технічного паспорту КП "ДМБТІ" від 07.10.2009р., на зазначеній земельній ділянці самовільно побудовано дачний будинок А-1, навіси - Б,В,Г, сарай - Д, туалет Ж, Душеві Е, №-4; /а.с.6-8/.

05.10.2010р. ОСОБА_2 отримала висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і має Державний акт на право власності на земельну ділянку /а.с.80/.

Відповідно до частини третьої статті 35 ЗК України земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Частиною 6 ст. 35 ЗК України встановлено, що використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Пунктом 8.2 статуту садівничого товариства "Колективний садівник" передбачено, що члени товариства на своїх приватних земельних ділянках мають право будувати одно і двоповерхові будинки, плани яких погоджені з правлінням СТ "Колективний садівник", і будівництво не повинно порушувати права членів сусідніх земельних ділянок

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009р. № 1035, "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт", яка діяла на час виникнення між сторонами правовідносин, підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва.

Відповідно до вимог ч.5, ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оскільки ОСОБА_2 отримала висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і має Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак відповідачі відмовляються оформити за нею право власності на дачний будинок та господарські споруди, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, і за нею слід визнати право власності на садовий будинок (літ.А-1); навіс (літ. Б); навіс (літ. В); навіс (літ. Г); сарай (літ. А); душова (літ. Е); туалет (літ. Ж); споруди №1-4, що розташовані на належній ОСОБА_2 земельній ділянці №125, у Садовому товаристві "Колективний садівник" по вул. Листопадній, 1-В у м. Дніпропетровську.

Оскільки відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції не врахував наведені обставини, та норми права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, і висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за нею право власності на дачний будинок із господарськими спорудами.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2011р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання права власності на дачний будинок із господарськими спорудами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на садовий будинок (літ.А-1) загальною площею 27,6кв.м, у тому числі 16,1кв.м. - житлова площа, 11,5кв.м. - допоміжна площа, що складається з прим.1 коридор площею.11,5кв.м., прим.2 кімната площею 8,8кв.м., прим.3 кімната площею 7,3кв.м; навіс (літ. Б) площею 4,4кв.м; навіс (літ. В) площею 13,3кв.м; навіс (літ. Г) площею 9,4кв.м.; сарай (літ. А) площею 11,4кв.м; душова (літ. Е) площею 11,1кв.м.; туалет (літ. Ж) площею 2,2кв.м; споруди №1-4, що розташовані на належній ОСОБА_2 земельній ділянці №125, яка знаходиться на території СТ "Колективний садівник" за адресою, м. Дніпропетровськ, вул. Листопадна, №1-В.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: