Справа №2-2756/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Державного підприємства Харківський завод електроапаратурипро визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду Дзержинського району м. Харкова з позовом та просить визнати за нею та її неповнолітнім сином ОСОБА_2 право користування житловою кімнатою №214, житловою площею 18,10 кв.м., будинку № 193, корпус 1 по вул.Клочківській в м. Харкові.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з сином зареєстровані і постійно проживають в кімнаті № 214 в будинку № 193, корп. 1 по вул. Клочківській в м. Харкові. В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП Харківський завод електроапаратуриїх вселила адміністрація цього підприємства на підставі договору між адміністрацією підприємства і Дзержинським райвиконкомом щодо надання заводом кімнат в гуртожитку для проживання працівників соціальної сфери Дзержинського району. В подальшому, за клопотанням райвиконкому, їй було надано право постійного проживання з постійною реєстрацією.

В 2010 році адміністрація повідомила мешканців гуртожитку, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності. Оскільки, за відсутності ордеру, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність їх проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем, вона звернулись до суду за визнанням права користування цим житлом.

Представник позивачів в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, вказавши, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутність.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, тобто у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 зареєстровані та постійно проживають в кімнаті №214 житловою площею 18,10 кв.м., будинку № 193, корп. 1 по вул. Клочківській в м. Харкові, що підтверджується копією паспорту та довідкою з місця проживання. В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП Харківський завод електроапаратуриїх вселила адміністрація цього підприємства на підставі договору між адміністрацією підприємства і Дзержинським райвиконкомом щодо надання заводом кімнат в гуртожитку для проживання працівників соціальної сфери Дзержинського району. В подальшому, за клопотанням райвиконкому їй було надано право постійного проживання з постійною реєстрацією.

В 2010 році адміністрація повідомила ОСОБА_1М, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності. За таких обставин, за відсутності ордеру, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність її проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем.

Судом встановлено, що конклюдентними діями сторін, правовідносини позивача з підприємством, щодо проживання в гуртожитку регулювались сторонами розд. 4 ЖК УРСР та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268 (Положення).

За весь час проживання у спірному житловому приміщенні відповідач не оспорював і не оспорює правомірність подальшого проживання позивача в ньому.

Наведені обставини та визнання позову відповідачем дають підстави для визнання права позивача користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно ст. 1 ЖК України, ст. 47 Конституції України, громадяни мають право на житло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 60, 130ч4,176ч4,209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 125, 132 ЖК України, Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловою кімнатою №214, житловою площею 18,10 кв.м., будинку № 193, корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: