Справа № 2-1/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" грудня 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі - Батовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішень незаконними та недійсними, треті особи ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати незаконними та недійсними рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 04 жовтня 2001 року № 589 та рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 23 жовтня 2001 року № 639. Зазначили, що вони є власниками квартир в багатоквартирному будинку № 41/30 по вул.Горького-пр.Леніна в м.Бердянську, в якому всі квартири знаходяться у приватній власності. Квартира №1 вищевказаного будинку належала на праві власності громадянці ОСОБА_41. Виконавчий комітет Бердянської міської ради своїми рішеннями перевів вищевказану квартиру у не житлове приміщення, надавши дозвіл на реконструкцію квартири під кафе. Позивачі вважають, що вищевказані рішення Бердянського міськвиконкому порушують їх права, оскільки відповідачем у порушення Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, Закону України Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, Закону України Про власність, Житлового кодексу України, Цивільного кодексу України, вищевказані рішення прийняті без їх згоди як співвласників та з ними не узгоджено. Рішення прийнято з перевищенням повноважень.

В судовому засіданні ОСОБА_1, діюча особисто та як представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, заявлені вимоги підтримала. Зазначила, що позивачі як співвласники квартир в багатоквартирному будинку № 41/30 по вул.Горького-пр.Леніна в м.Бердянську, є також співвласниками на праві спільної сумісної власності допоміжних приміщень, приміщень загального користування, а також конструктивних елементів і опорних конструкцій цього будинку (фундаменту, несучих стін та ін.). Відповідач своїм рішенням від 04.10.01 р. № 589 Про переведення житлового приміщення у нежитловеперевів ј частину квартири № 1, належну ОСОБА_41, в багатоквартирному будинку по вул.Горького-пр.Леніна, 41/30 у не житлове приміщення, надавши дозвіл ОСОБА_41 на виконання робіт по реконструкції зазначеного приміщення за власний рахунок під кафе згідно із затвердженим проектом. Також рішенням № 639 від 23.10.01р. відповідач вніс зміни до рішення виконкому від 04.10.01 року № 589 в частині переведення всієї житлової квартири № 1 замість ј частини житлової квартири №1 по вул.Горького-пр.Леніна,41/30, що реконструюється під кафе. Реконструкція квартири проведена. Підчас реконструкції задіяні несучі стіни. ОСОБА_41 в 2006 році продала приміщення ОСОБА_42, а та в свою чергу, продала приміщення ОСОБА_17, яка є власником спірного приміщення в даний час. Вказує, що оскаржувані рішення порушують права позивачів, оскільки прийняті без їх згоди як співвласників. Позивачі не згодні на переведення квартири № 1 в кафе. Вихід з квартири виконаний шляхом переобладнання вікна, яке знаходиться в фасадній стіні, яка є несучою. Крім цього, вважає, що виконавчий комітет Бердянської міської ради перевищив повноваження та не мав права приймати зазначені рішення.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСББ БризОСОБА_43 просить позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що при прийнятті рішення відповідач повинен був узгодити з власниками інших квартир, які є співвласниками будинку. Переведення квартири з житлової до нежитлової зачіпає права інших власників. В 2008 році проводилися роботи в підвальному приміщенні під квартирою.

Третя особа ОСОБА_17 та її представник ОСОБА_44 в судовому засіданні просять в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначили, що рішення прийнято про переведення житлової квартири у нежитлову та оскаржувані рішення права та інтереси позивачів не порушують. Питання правомірності прийнятих рішень вже було предметом дослідження Бердянського міськрайонного та Дніпропетровського апеляційного адміністративного судів. Реконструкція проведена відповідно до діючих будівельних норм та стандартів, отримано відповідне свідоцтво.

Позивач ОСОБА_2 в судові засідання не зявлялася. Повідомлена. До суду надано заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Виконавчий комітет Бердянської міської ради в судове засідання представника не направив. Повідомлений. Суду надано листа про неможливість присутності представника та відкладення розгляду справи. Судом причина неявки представника визнана неповажною та розгляд справи продовжений в звязку з неодноразовою неявкою представника відповідача.

Треті особи ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 в судове засідання не зявилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності нерушимо й всі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Судом встановлено, що квартира №1 в будинку №41/30 по вул.Горького-пр.Леніна в м.Бердянськ станом на 04.10.01 року та на 23.10.01 року належала на праві власності ОСОБА_41 на підставі: ј частина - договору купівлі-продажу від 22.08.01р. (реєстр.№ 3-2126); 2/5 частин - договору купівлі-продажу від 22.08.01 року (реєстр. № 3-2118); 7/20 частин - договору купівлі-продажу від 22.08.01 року (реєстр. № 3-2124).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 04 жовтня 2001 року № 589 вирішено перевести ј частину житлової квартири № 1, житловою площею 44,2 кв. м., загальною площею 64,9 кв.м, у житловому будинку № 41/30 по вул.Горького-пр.Леніна у нежитлове приміщення. Дозволено власнику ОСОБА_41 виконати роботи по реконструкції зазначеного приміщення за власний рахунок під кафе згідно із затвердженим проектом. Зазначено, що реконструкцію розпочати після узгодження проекту в установленому порядку та одержання дозволу на виконання робіт і інспекції ДАБК. Зобовязано ДКП Житилосервіс-3ј частину квартири зняти з балансу житлового фонду.

Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 23 жовтня 2001 року № 639 вирішено: внести зміни до рішення виконкому від 04.10.01 року № 589 Про переведення житлового приміщення у нежитлове: 1.1. У п.1 замість слів перевести ј частину житлової квартири № 1читати: перевести житлову квартиру №1і далі за текстом. 1.2. У п.4 замість слів 1/4 частину квартири № 1читати: квартиру №1 і далі за текстом..

Судом також встановлено, що на підставі зазначених рішень розроблено проектну документацію на реконструкцію належної ОСОБА_41 квартири під кафе. Документація була узгоджена в установленому порядку у відповідних службах міста. Листом від 13.03.03 року ТОВ АРКАДАзазначає про відзив проектної документації від подальшого розгляду.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02 серпня 2006 року (реєстр. № 374) ОСОБА_16 (до переміни прізвища ОСОБА_41) Г.П. продала, а ОСОБА_42 купила трикімнатну квартиру № 1, яка знаходиться за адресою: м.Бердянськ, вул..Горького,41/пр..Леніна,30.

На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 05.02.07 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.11.07 року, за ОСОБА_42 визнано право власності на самочинно реконструйоване, нежитлове, вбудоване приміщення магазин в будівлі А, розташований в м.Бердянськ по вул.Горького, 41/пр.Леніна, 30.

На підставі договору купівлі-продажу, укладеного 04 квітня 2007 року, ОСОБА_42 продала, а ОСОБА_17 купила ціле нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 68,4 кв.м., розташоване по вул.Горького-пр.Леніна, 41/30 в м.Бердянськ.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1, виданого 03 квітня 2009 року, Інспекція держархбудконтролю у Запорізькій області засвідчила відповідність закінченого будівництвом обєкта: кафе після реконструкції нежитлового приміщення по вул..Горького/пр..Леніна, 41/30 в м.Бердянськ, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Замовник обєкта будівництва зазначений ОСОБА_17.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ціле убудоване приміщення загальною площею 66,5 м2 в м.Бердянськ по вул..Горького,41/пр..Леніна, 30 зареєстроване за ОСОБА_17 на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 21 квітня 2009 року № 212.

Судом також встановлено, що ухвалою Верховного Суду України від 23 квітня 2008 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 05.02.07 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2007 року скасовано та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 22 лютого 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_42 до Бердянської міської ради про визнання права власності на самовільно реконструйоване нерухоме майно відмовлено. Зазначене рішення набрало чинності 06 травня 2011 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваними рішеннями надавалася згода про переведення житлової квартири № 1 у нежитлове приміщення та надавався дозвіл власнику квартири виконати роботи по реконструкції зазначеного приміщення за власний рахунок під кафе згідно із затвердженим проектом. Питання щодо надання дозволу щодо допоміжних приміщень багатоквартирного будинку - на надбудову поверхів, улаштування мансард і таке інше з використанням при цьому конструктивних елементів будинку (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші та інше) оскаржуваними рішеннями не вирішувалося. Отже, згода власників інших квартир будинку № 41/30 по вул.Горького-пр.Леніна в м.Бердянськ для здійснення реконструкції квартири № 1 не вимагається.

Згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2010 року у справі № 2а-172/2009 за позовом обєднання співвласників багатоквартирного будинку Бриз, Голови ОСББ БризОСОБА_6 та ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про скасування рішень, встановлено, що діючим на момент винесення виконавчим комітетом Бердянської міської ради рішень № 589 від 04.10.01 року та № 639 від 23.10.01 року законодавством України переведення жилого приміщення, яке належить громадянину на праві приватної власності, у нежиле, не забороняється. Зазначено, що таке переведення здійснюється за зверненням власника жилого приміщення рішенням відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 15 Житлового Кодексу УРСР, незалежно від наявності передбачених ст. 8 ЖК УРСР виняткових випадків. Постановою встановлено, що оскаржувані рішення є такими, що прийняті в межах компетенції виконавчого комітету Бердянської міської ради та відповідають вимогам закону.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 04.10.01 року № 589 та від 23.10.01 року № 639 прийняті в межах повноважень виконкому у сфері будівництва, встановлених ст.31 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а оскаржувані позивачами рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради законними. Отже, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 79, 81, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, Рішенням Конституційного Суду України від 02.03.2004р. № 4-рп/2004 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_45 та інших, ст.41 Конституції України, ст.ст. 369, 382, 393 Цивільного Кодексу України, ст.24 Закону України Про планування і забудову територій, ст.31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій