Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

„25 травня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 21 лютого 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначала, що 61/100ід.ч. буд. №9 по пров.3му Смоківському в м. Житомирі була придбана під час шлюбу подружжям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 її бабусі та діда і є спільним майном подружжя. Оскільки будинок був оформлений на діда, просила визнати за її бабусею право власності на ? від цього будинку як за дружиною та визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на ? частку від 61/100ід.ч. вказаного домоволодіння., як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 13.10.2004р. Дід помер 23.11.2007р. Вона фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, оскільки проживає та зареєстрована у цьому будинку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2011 року позов залишено без задоволення за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог. Зазначає, що судом не було взято до уваги довідку ВЖРЕП № 9 від 01.06.2010р. №568 про її спільне проживання зі спадкодавцем на день смерті. Вказує, що заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала. Заповіт від 19.05.2000 року на сьогоднішній день не втратив свою чинність і ніким не оспорювався.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 баба та дід позивачки, у 1981р. під час шлюбу придбали 61/100ід.ч. буд. №9 по пров.3му Смоківському в м. Житомирі. Покупцем за договором купівлі-продажу виступав ОСОБА_5, на якого і зареєстрували будинок.

Відповідно до ст.22 КпШС України (який діяв на час придбання житла) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачці у визнанні спірного будинковолодіння спільним майном подружжя. Рішення в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення вказаних позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду про безпідставність позовних вимог в частині визнання права власності на ? частину спадкового будинку.

За правилами ст.ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1268-1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 із 04.03.1987р. зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає за цією адресою. Ці обставини підтверджуються ксерокопією паспорту та будинкової книги. 19 травня 2000р. на випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт на все належне їй майно на імя позивача ОСОБА_1 13 жовтня 2004р. вона померла (а.с.8,16).

За таких обставин, коли позивач на час смерті спадкодавця проживала разом із спадкодавцем у спірному будинку, то вона є особою, що фактично прийняла спадщину. Закон не повязує фактичне прийняття спадщини в даному випадку із зверненням до нотаріальної контори (ст.1268 ЦК України).

Оформлення права на спадщину здійснюється шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину в порядку ст.1296-1298 ЦК України, ст.ст.66,69 Закону України „Про нотаріат.

Визнання за спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, права власності на спадкове майно в судовому порядку чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин суд правильно відмовив у позові в цій частині.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,324,325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 21 лютого 2011 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 у визнанні майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 61/100 ід.ч. будинковолодіння №9 по пров.3му Смоківському в м. Житомирі. В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :