Справа № 22-ц-2822/2011 Головуючий у I інстанції Бездідько В.М.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представників ОСОБА_7 ОСОБА_8, Негоди С.Л., третьої особи ОСОБА_9, представника ПАТ Ерсте Банк ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2011 року у справі за заявою ОСОБА_5 про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно ,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2011 року заяву ОСОБА_5 про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2011 року скасувати, постановивши нову ухвалу про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно. Апелянт просить постановити ухвалу про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року в частині стягнення з ОСОБА_5 суми у розмірі 83 991 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_7 шляхом зобовязання ОСОБА_5 сплачувати до ВАТ „Ерсте Банк на користь ОСОБА_7 в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором № 014/1349/74/04295 від 04 вересня 2007 року рівних сум у розмірі 1400 грн. щомісячно строком на пять років, починаючи з дня ухвалення рішення про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам справи, суд першої інстанції всупереч положенням статті 212 ЦПК України не дослідив всебічно, повно та обєктивно обставини справи. Апелянт вказує, що в ході розгляду заяви ОСОБА_5 про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення суду не знайшов свого підтвердження факт умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги тієї обставини, що ОСОБА_5 має щомісяця дохід близько 2 000 грн. без відрахування податків, разом з нею проживає її неповнолітня дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є підставами для розстрочки виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 Також апелянт вказує, що вона має підстави вважати, що ОСОБА_7, отримуючи від неї кошти за рішенням суду, не буде їх спрямовувати на погашення боргових зобовязань за кредитним договором, і таким чином для ОСОБА_5, яка є поручителем і проживає в квартирі, що є обєктом іпотеки, існує небезпека втратити дане майно внаслідок звернення ВАТ Ерсте Банк стягнення на вказане майно. При цьому апелянт посилається на положення ч. 3 статті 528 Цивільного кодексу України, згідно яких інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника ( право оренди, право застави тощо ) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції, - залишенню без змін, оскільки судом її постановлено з додержанням вимог закону.

В ході судового розгляду даної справи встановлено та підтверджується її матеріалами ( а. с. 151 - 152), що 14 грудня 2010року в ході апеляційного перегляду рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2010року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, апеляційним судом Чернігівської області було ухвалено рішення, яким за ОСОБА_5 було визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 83 991 грн. 50 коп. на погашення боргових зобовязань.

В заяві про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року ( а. с. 179 - 180) ОСОБА_5А просить встановити спосіб, порядок і розстрочку виконання вказаного рішення апеляційного суду наступним чином: розстрочити виконання рішення апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_5 суми у розмірі 83 991 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_7 шляхом зобовязання ОСОБА_5 сплачувати до ВАТ „Ерсте Банк на користь ОСОБА_7 в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором № 014/1349/74/04295 від 04 вересня 2007 року рівних сум у розмірі 1400 грн. щомісячно строком на пять років, починаючи з дня ухвалення рішення про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010 року. Підставами для задоволення вимог її заяви ОСОБА_5А вказує наступні обставини : 1.єдиним джерелом прибутку ОСОБА_5 є заробітна плата, яка не дає змоги виконати рішення в повному обсязі; 2. на утриманні ОСОБА_5 перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 , і виконання рішення у спосіб, вказаний в рішенні апеляційного суду, на думку ОСОБА_5, позбавить її неповнолітню дочку прав, передбачених Законом України Про охорону дитинства .

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5 про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року , суд першої інстанції зазначив, що виходячи з положень статті 373 ЦПК України, відсутні підстави для задоволення вимог заяви ОСОБА_5 про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року.

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок узгоджується з нормами права, які регламентують спірні правовідносини. Зокрема, приписи статті 373 ЦПК України зазначають, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення ( хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі , стихійне лихо тощо ), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання , змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка, розстрочка, зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення являються виключними заходами, які застосовуються судом лише за наявності обставин, що утруднюють виконання ухваленого ним рішення. При цьому існування обставин , що утруднюють виконання рішення суду, підлягає доведенню тією стороною, яка звертається до суду з відповідною заявою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції відносно того, що звертаючись до суду із заявою про встановлення способу, порядку і розстрочку виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010 року, ОСОБА_5 не представила суду належних та допустимих доказів існування обставин, які утруднюють виконання рішення. Оскільки представлена ОСОБА_5 суду копія свідоцтва про народження дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 184 ) та довідка про заробітну плату ОСОБА_5 за період з березня 2011року по серпень 2011 року в розмірі 10 410грн. 12 коп.(а. с. 185) не можуть бути підставою для задоволення вимог заяви ОСОБА_5 Крім того, як вбачається з матеріалів справи ( а. с. 97 99), ОСОБА_5 в позовній заяві просила суд визнати за нею право власності на 1/2частину квартири АДРЕСА_1; рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2010року за ОСОБА_5 визнано право власності на Ѕ частину вказаної квартири та стягнуто на користь ОСОБА_7 83 991 грн. 50 коп. в рахунок погашення боргових зобовязань. ОСОБА_5 з вказаним рішенням суду погодилась та не оскаржувала його.

Твердження апелянта відносно того, що вона має підстави вважати, що ОСОБА_7, отримуючи від неї кошти за рішенням суду, не буде їх спрямовувати на погашення боргових зобовязань за кредитним договором, і таким чином для ОСОБА_5, яка є поручителем і проживає в квартирі, що є обєктом іпотеки , існує небезпека втратити дане майно внаслідок звернення ВАТ Ерсте Банк стягнення на вказане майно, також не можуть бути підставою для скасування вірної по суті ухвали суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апелянта, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог і заперечень, по справі жодним належним та допустимим доказом не підтверджені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, на думку апеляційного суду, запропонований ОСОБА_5 спосіб і порядок виконання рішення суду фактично призведе до зміни суті самого рішення. Оскільки предметом розгляду суду були позовні вимоги про поділ майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно, а не стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції , постановленої на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 303, 304, 307; ч.1, п. 1 статті 312 ; 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: