Справа 2-о-62/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю представника

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 24 березня 2011року померла її мати ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1993р.

ОСОБА_4 весь час проживала у своїй квартирі. 03 листопада 1993року своїм заповітом ОСОБА_4 на випадок смерті заповідала ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру. Вона, як спадкоємець за заповітом звернулася до Дружківської державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, але його отримати не змогла. Причиною цьому було те, що в заповіті від 03.11.1993року було неправильно вказане прізвище її матері - замість "Колесник" записано "Колісник", яке не співпадає з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть. Вважає, що це є лише помилкою при складанні заповіту. Фактично ОСОБА_4 була власником спадкової квартири, весь час там проживала і підписала заповіт як ОСОБА_4

Просить суд встановити факт належності ОСОБА_4 заповіту від 03.11.1993року, посвідченого державним нотаріусом, який зареєстрований в реєстрі за № 2- 4106.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що така помилка сталася внаслідок того, що до заміни паспорту в паспорті померлої на українській мові було зазначено прізвище ОСОБА_5, а на російській ОСОБА_4. Після обміну паспорту в 1998році прізвище зазначили ОСОБА_4. Тому просить встановити такий факт, оскільки він має юридичне значення для заявника ОСОБА_3.

Заінтересована особа ОСОБА_2 вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки сталася помилка, яка виникла з вини паспортної служби. Ще коли паспорт обмінював їхній батько ОСОБА_6, він намагався звернути увагу паспортної служби, щодо зміни прізвища на українській мові з "Колісник" на "Колесник", однак паспортний відділ пояснив, що граматично переклад прізвища на українську мову здійснений ними правильно, саме "Колесник", а не "Колісник" .

Суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження.

Судом встановлено, що 03 листопада 1993 року було складено заповіт в якому зазначено, що ОСОБА_5, яка мешкає в АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті робить розпорядження: належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3 вона заповідає на користь заявника ОСОБА_3, який посвідчений державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Підпис особи, яка його склала зазначено ОСОБА_4

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належала на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 жовтня 1993року (а.с.7-14).

В зазначеній квартирі ОСОБА_4 проживала з 1993року постійно, що підтверджується домовою книгою (а.с.5) та договором на участь у витратах по утриманню будинку і придомової території від 12.06.2000р. (а.с.18)

Згідно актовому запису № 496 від 7 жовтня 1957року у Дружківському бюро ЗАЦС був укладений шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, 1938року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвища ОСОБА_6.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помера 24 березня 2011року., що підтверджується актовим записом № 5367 від 25 березня 2011року, зробленим відділом реєстрації смерті у м.Києві.

Таким чином суд приходить до висновку, що прізвище "Колісник" зазначено в заповіті помилково, а фактично заповідачем є ОСОБА_4

Суд вважає, що встановлення факту належності заповіту ОСОБА_4 для заявника ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки такий факт дає їй підстави отримати спадщину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6,10, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлої 24 березня 2011року, заповіту від 03 листопада 1993року, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, який зареєстрований в реєстрі № 2- 4106.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо впродовж цього строку не подана апеляційна скарга, або після розгляду апеляційним судом в разі подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення, або після отримання його копії.

Суддя: Т. Л. Панова