Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2416/11 Головуючий у 1-й інст. Чернявський Житомирський рс № 2-821/11
Категорія 47 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2011 року, -

встановила:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 1786 грн. 91 коп. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що рішенням Житомирського районного суду від 10.12.2004 року її призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_2 Виконуючи свої обов'язки опікуна, вона приймала участь в якості представника по цивільній справі про припинення права спільної часткової власності. Проте, незаконним рішенням Березівської сільради № 177 від 21.2007 року її звільнено від опікунських обов'язків. 14.06.2010 року постановою Житомирського районного суду вищевказане рішення скасовано. Однак, необхідність захищати свої права та права ОСОБА_2 спричинили їй майнову шкоду, оскільки на проїзд до м. Житомира, для того, щоб взяти участь у судовому засіданні, вона витратила 1786 грн. 91 коп. Крім того, незаконним рішенням сільради їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінила на суму 20000 грн.

Рішенням Житомирського районного суду від 22 серпня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з Березівської сільської ради на користь ОСОБА_1 559 грн. 40 коп. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди, 51 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, стягнути з відповідача 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6773 грн. 47 коп. майнової шкоди, згідно наданого нею розрахунку. Зазначила, що суд безпідставно не взяв до уваги всі понесені нею витрати на проїзд в судові засідання по справах № 2-332/08, 2-237/10, 2-821/11, сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ, не компенсував витрати за відрив від звичайних занять, добові тощо.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Житомирського районного суду від 10.12.2004 року призначено ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2 (а.с. 8).

Рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради № 177 від 21.06.2007 року ОСОБА_3 звільнено від виконання опікунських обов'язків над ОСОБА_2 (а.с. 12).

Постановою Житомирського районного суду від 14.06.2010 року (справа № 2- 237/10) вищевказане рішення Березовської сільради скасовано (а.с. 10-11).

Задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що понесені позивачкою витрати пов'язані із прибуттям її до суду, а тому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 87 КАС України підлягають відшкодуванню.

Проте, погодитися з такими висновками не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 1786 грн. 91 коп. На підтвердження спричинення майнової шкоди, позивачкою надано:

-копії судових повісток про виклик до суду на 27.11.2008 року, 18.12.2008 року, 13.02.2009 року, 31.03.2009 року, 14.04.2009 року, 28.05.2009 року, 02.06.2009 року, 14.06.2009 року по справах за позовами ОСОБА_2, інтереси якого представляла ОСОБА_1 про скасування рішення виконкому Березовської сільради (32-237/10), та про припинення права спільної часткової власності (№ 2-332/08);

-копії проїзних документів на вищевказані дати (а.с. 19-36);

-копія квитанції про сплату державного мита від 11.03.2009 року по справі № 2-237/10 (а.с. 39).

Отже, за своєю правовою природою, кошти, які просить стягнути позивачка, є судовими витратами, а не майновою шкодою, та можуть бути відшкодовані стороні при ухваленні рішення по конкретній справі, під час розгляду якої вони були витрачені (ст.ст. 85, 88 ЦПК України, ст. 91, 94 КАС України).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердила, що кошти, які вона просить стягнути з відповідача, є судовими витратами, понесеними при розгляді справ № 2-332/08, 2-237/10.

Докази понесення судових витрат при розгляді даної справи (№2-821/11), позивачкою були подані вже після ухвалення судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що Березівська сільська рада не приймала участі у розгляді справи № 2-332/08 в якості сторони, а тому відсутні підстави покладення на неї відповідальності по відшкодуванню вказаних витрат.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення 559 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди є правильним, оскільки внаслідок винесення незаконного рішення Березівської сільської ради № 177 від 21.06.2007 року їй була спричинена така шкода. Розмір даної шкоди судом визначено правильно, з врахуванням обставин справи, обсягу, характеру та тривалістю моральних страждань, завданих ОСОБА_1, роз'яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31 березня 1995 року (з послідуючими змінами).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заявила клопотання про стягнення на її користь судових витрат, пов'язаних з проїздом до апеляційного суду Житомирської області, на дане судове засідання, в сумі 116 грн. 89 коп. Вказані витрати підлягають відшкодуванню в порядку ст. 88 ЦПК України, оскільки підтверджені належними доказами.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2011 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Змінити рішення суду в частині стягнення з Березівської сільської ради судових витрат, зменшивши розмір судового збору з 51 грн. до 8 грн. 50 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи зі 120 грн. до 37 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Березівської сільської ради Житомирського району на користь ОСОБА_1 116 грн. 89 коп. судових витрат, пов'язаних з проїздом до апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: