АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 34 (1) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2011 року 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:- ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: позивача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, 3 особа ОСОБА_11, про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року позивач ОСОБА_5 звернулася із позовом до ОСОБА_7, 3 особа ОСОБА_10, в якому зазначила, що їй належить автомобіль Опель-Астра Класік, реєстраційний номер НОМЕР_1.

08.06.2009р.за участю автомобіля БМВ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу та яким керував ОСОБА_10 та її автомобіля, яким керував ОСОБА_11 за довіреністю, сталася ДТП, в результаті якої автомобілю, який їй належить, завдано механічних пошкоджень, а їй завдано матеріальної шкоди на суму 38778,18грн.

Крім того, внаслідок ДТП їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 15тис. грн.

Уточнивши свої позовні вимоги в частині завданої матеріальної шкоди, просила суд стягнути з ОСОБА_7 на її користь завдану майнову шкоду в сумі 54551,94грн., моральну шкоду в сумі 15 тис. грн. та понесені судові витрати в сумі 2625,28грн.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2009 року до участі у справі в якості співівідповідачів залучено ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2011 року Малих іній Л.І. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог з тих підстав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, суд прийшов до помилкового висновку, що фактичним власником автомобіля є ОСОБА_9, а тому ОСОБА_7 є не належним відповідачем, відмовивши у позові до ОСОБА_7 не стягнув завдану шкоду з ОСОБА_9 Крім того вважає, що ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції фактично позбавив ОСОБА_5 права на відшкодування завданих збитків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2008 року ОСОБА_7 була видана ОСОБА_9 довіреність на право керування та розпорядження, ва тому числі і відчуження автомобілем марки БМВ 324Д, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 64).

08 червня 2009 року ОСОБА_10, керуючи з дозволу ОСОБА_9, вказаним автомобілем, порушив Правила дорожнього руху і допустив зіткнення автомобілем БМВ з автомобілем «Опель-Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Малих іній Л.І., і яким керував ОСОБА_11

Згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.07.2009р. ОСОБА_10 визнано винним в скоєнні ДТП за ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась і набрала законної сили (а.с. 7).

Відповідно висновку судової авто товарознавчої експертизи сума матеріального збитку, причиненого в результаті ДТП автомобілю НОМЕР_4, належного ОСОБА_12, складає 54551,94грн. (а.с. 107).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст. 398 ЦК України: право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах встановлених законом.

Виходячи із наведеного колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що на час скоєння ДТП на підставі довіреності від 14.06.2008р. виданої ОСОБА_7 автомобілем БМВ 324Д, №422-98 АН, володів саме ОСОБА_9 і вимоги щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП до ОСОБА_7, який не є належним відповідачем, безпідставні. Колегія погоджується з даним висновком суду тому, що вони відповідають положенням ст. 398, ч.2 ст. 1187 ЦК України та встановленим обставинам справи і зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що власником автомобіля БМВ, з якого підлягає стягнення шкоди, на час ДТП був ОСОБА_7

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відмовляючи в стягненні завданої позивачу шкоди з ОСОБА_7, суд повинен був її стягнути з ОСОБА_9, необґрунтоване.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2009р. ОСОБА_5 з позовом про стягнення збитків завданих 08.06.2009р. ДТП звернулась до ОСОБА_7, зазначив його власником автомобіля БМВ 324Д, №422-98 АН (а.с. 3-6).

В позовній заяві від 21.09.2010р. ОСОБА_7, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 позивач зазначила співвідповідачами, але заявлену внаслідок ДТП шкоду просила стягнути саме з ОСОБА_7, знову в якості підстав вказавши, що власником автомобіля БМВ є ОСОБА_7, який відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України повинен відшкодувати шкоду завдану ДТП. Про відшкодування шкоди на користь позивача саме з ОСОБА_7 просив представник позивача і в апеляційному суді.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А згідно вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд переглядає законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із наведеного, суд з посиланням на ст. 11 ЦПК України обґрунтовано не знайшов підстав для стягнення шкоди завданої ДТП з ОСОБА_9

Інші доводи представника позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: