Справа № 2-321/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

за участю

при секретарі - Чижевській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позові зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів. Просить звільнити його від сплати судового збору як потерпілого від ЧАЕС.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення бере на себе.

Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 29.12.2005 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 26, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона матиме право на день своєї смерті, заповіла своєму синові ОСОБА_4.

03 лютого 2006 року ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, померла.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, 1970 року побудови, розташованого в с. Лукянівка по вул.. Набережна, 8 Таращанського району Київської області, загальною вартістю 37244 грн, змельних ділянок та майнового паю.

Спадкоємцем за заповітом та за законом після її смерті був ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та вів спільне господарство з спадкодавцем, своєю матірю, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

13.07.2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 27, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він матиме право на день своєї смерті, заповів своєму племінникові ОСОБА_1.

23.07.2010 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, 1970 року побудови, розташованого в с. Лукянівка по вул.. Набережна, 8 Таращанського району Київської області, загальною вартістю 37244 грн, земельних ділянок та майнового паю, що належали ОСОБА_3 .

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач. Спадкоємцями за законом є позивач та ОСОБА_2, останній відмовився від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців за законом та заповітом немає.

11.10. 2010 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4.

02.03.2011 року йому було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовані земельні ділянки та майновий пай. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок і запропоновано звернутися до суду.

Той факт, що будинок належав на праві власності померлій ОСОБА_3 стверджується виписками з погосподарської книги Лукянівської сільської ради за 2005 - 2010 роки, згідно яких ОСОБА_3 була головою двору, зареєстрована і до дня смерті проживала по вул .Набережна, 8. с. Лукянівка Таращанського району Київської області, тобто була власником будинку.

З цього випливає, що будинок після її смерті переходить у власність до спадкоємця.

Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до 2.3 та п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) вирішується у судовому порядку.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 23.07. 2010 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Сторони є потерпілими від ЧАЕС і підлягають звільненню від сплати судового збору.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення позивач бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 - 1275 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 23.07. 2010 року, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, 1970 року забудови, розташованого в с. Лукянівка по вул. Набережна, 8 Таращанського району Київської області, вартістю 372244 грн, що належало ОСОБА_3, яка померла 03.02.2006 року.

Зільнити сторони від сплати судового збору як потерпілих від ЧАЕС.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_5.