Справа N 2- 55 /2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6" січня 2011 року Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Юрлагіної Т.В.

при секретарі: Панченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав і стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 950 гривень щомісяця, посилаючись на те, що вона, як мати неповнолітнього, не приймає участі в його вихованні, не цікавиться життям, не відвідує, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, при цьому пояснив, що 14 вересня 1991 року між ним та ОСОБА_3 був укладений шлюб, від даного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 рішенням Токмацького районного суду шлюб між нами було розірвано, 10 жовтня 2007 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, та проживають за адресою АДРЕСА_1. Після розлучення .за взаємною згодою діти проживали разом з відповідачкою у квартирі, за адресою АДРЕСА_2. Але через тиждень після розлучення в липні 2007 року відповідачка відправила молодшого сина ОСОБА_6 самого на таксі до нього додому. Дитина приїхала дуже знервована плакала та просилася жити зі мною, тому що відповідачка його ображала, після цього під час наступного перебування у відповідачки ОСОБА_2 знову зателефонував та скаржився на те що мама знову його ображає, а також на те що вона закрила його в кімнаті, а сама з подругами на кухні розпиває спиртні напої та знаходиться в алкогольному стані. Після цього він забрав молодшого сина жити до себе та вони стали проживати разом за адресою АДРЕСА_1. відповідачка з дозволу позивача у ще декілька разів забирала дитину на вихідні, однак з криком, слізьми та небажанням дитини їхати до матері. З листопада 2007 року вона зовсім перестала забирати сина, так як він категорично відмовлявся йти до своєї рідної матері. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також додав, що під час проведення операції дитині в Одеській клініці, з дитиною була присутня ОСОБА_7, при цьому пояснив від її особисто про поїздку до клініки та операцію не попереджав, оскільки вони між собою не спілкуються, однак про дані обставини було відомо старшому сину, він нього відповідачка і дізналась про операцію, під час перебування в лікарні відповідачка йому телефонувала. Зазначив що після візиту відповідачки до школи восени 2010 року у дитини був нервовий зрив, звертались до лікаря та дитині було призначено лікування для заспокоєння.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила задовольнити в повному обсязі, при цьому додала, що з листопада 2007 року до теперішнього часу відповідачка не уділяє ніякої уваги своєму синові, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тобто не

дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню

загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших

духовних цінностей, дитина не отримує від матері жодного подарунку на

день народження, жодної іграшки, не приймає участі у житті дитини, крім того, що найголовніше, не турбується по стан здоров'я сина, у нього з народження, встановлено діагноз - гіперметропічний астигматизм на обидва ока. Лише декілька разів відповідачка приходила в дитячий садок до сина на 10-20 хвилин. Останній раз вона навідувала його в лютому 2010 р. На даний час, син навчається у 1 класі ТНВК «ДНЗ - ЗОШ № 11», мати

не відвідує його зовсім. Почала відвідувати у школі лише після подачі позовної заяви. В школі, як батьків ОСОБА_2, знають позивача та

ОСОБА_8 його дружину. Все вищезазначене свідчить виключно про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх материнських обов'язків, крім того не приймала ніякої участі в зібранні дитини до школи.

Відповідачка позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав не визнала, визнала частково позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 250 гривень, та пояснила, що перебувала у шлюбі з позивачем від даного шлюбу мають двох дітей, які після розлучення спочатку проживали з нею, однак потім влітку 2007 року їй вона захворіла та знаходилась на лікуванні в гінекологічному відділенні, тому відправила молодшого сина ОСОБА_6 на таксі до батька, зазначила що любить своїх дітей, однак так склалося що молодший син став проживати з батьком, спочатку після як дитина переїхала до батька позивач, давав дитину на вихідні, а весь робочий тиждень дитина знаходилась у позивача. На потязі 2008 року, 2009 року відвідувала ОСОБА_2 в дитячому садочку купувала дитині іграшки та солодощі, залишаючи іх в шкафчику, також купувала взуття, однак дитина не носила куповані нею речі, оскільки вони були дешеві. Про операцію позивач їй особисто не повідомляв. Також пояснила що відвідувала сина в школі № 11 перед його днем народження в жовтні 2010 року, дитина була рада її бачити, подарувала подарунок, солодощі, шкільні приналежності, однак коли вона пришла до школи після цього дитина відмовилась виходити, пояснивши що бажає жити з батьком, 28.12.2010 пояснила що ходила до школи, однак син хворів та в школі був відсутній, перед новим роком 28.12.2010 року приходила додому до колишнього чоловіка однак, їй не відкрили двері, додала що з нею проживає старший син ОСОБА_4, стосунки з ним напружені. Також додала що між нею та її колишнім чоловіком складні стосунку, тому зайняла таку позицію що не наполягала на побаченнях з молодшим сином, щоб не завдати шкоди дитині, оскільки син розповідав про те що його наказують.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя, вважає що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав, оскільки як зазначає сам позивач відповідачка приходила спочатку забирала дитину, потім приходила до дитячого садочку, з подарунками, приходить до школи, бажає спілкуватись з дитиною, зазначила що жінка попала в тяжкі життєві умови, її колишній чоловік залишився в кращих умовах, взагалі дитина ОСОБА_2 дуже сильно морально пов'язана з дружиною позивача ОСОБА_8, позивач спочатку зазначав що відповідачка не приходила, однак потім сам зазначив, що вона приходила, відповідачка як мати береже дитину від тих складних стосунків що утворились між нею та позивачем, вона не відмовлялась від лікування дитини або перебування з нею у лікарні, однак позивач сам зазначив що особисто її не повідомляв про операцію, відповідачка займається підприємницькою діяльністю, торгує головами, а не м'ясом як зазначає позивач, тому має не великий прибуток, крім того к нею проживає старший син, який на даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання, вона його кормить про що він сам не заперечував.

Представник третьої особи служби у справах дітей підтримав заявлені позовні вимоги часткова, вражає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з нього аліментів, однак не в тій сумі в якій зазначає позивач, в судовому засіданні пояснила, що при бесіді з дитиною, хлопчик пояснював, що коли він перебував у матері то вона часто збиралась на кухні з подругами та проводила з ними час, не приділяючи йому уваги, також при бесіді з відповідачкою вона просила її частіше зустрічатися з дитиною відвідувати її.

Токмацький міжрайонний прокурор в ході судового розгляду справи вважає за необхідне вирішити справу в інтересах дитини на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, ща вона є вчителем молодших класів школи №11 де навчається ОСОБА_2, хлопчик дуже розумний, їй не було відомо, що ОСОБА_7 не є його біологічної матір"ю, в школу тричі приходила рідна мати ОСОБА_6 разом з бабусею, в перший раз він вийшов до них, повернувшись до класу у нього був пакет, однак що там знаходилось їй не відомо, вдруге він плакав і не хотів до них виходити, після першого разу коли відповідачка приходила до школи дитина поводила себе звичайно, після другого разу лише плакав. ОСОБА_6 зі школи постійно забирає ОСОБА_7 або батько.

Вислухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 у присутності вихователя та у відсутність позивача та відповідачки, який пояснив, що він свою біологічну матір ОСОБА_12 не любить, тому що мама про нього забула, з ним не грається, вона закривала його у кімнаті, та спілкувалась зі своїми подругами не приділяючи йому увага, пояснив що любить маму ОСОБА_7 та батька, з якими проживає та бажає проживати, пояснив, що мама п'є пиво з подружками а за ним не доглядала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що мати не цікавиться молодшим братом ОСОБА_2 та не живе з ним з 2008 року, також пояснив, що було таке що він приходив додому а матір з подругами на кухні розпивала спиртні напої, а брату не приділяє уваги, також одного разу зазначив що сам відвозив брат ОСОБА_2 до батька, з температурою, оскільки мати була в нетверезому стані.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона одружена з ОСОБА_1 разом з ними проживає ОСОБА_2 якого вона вважає своїм сином тому, що піклується про нього та виховує, до своєї біологічної матері ОСОБА_6 ходити не хоче, коли вона забирала його з дитячого садочку та ОСОБА_2 був знервований як вона у нього дізналась то до нього приходила біологічна мама з якою він відмовляється зустрічатися та спілкуватися. Також зазначила що після зустрічі з матір'ю дитина нервує та погіршується стан його здоров'я та зводиться нанівець все лікування, тому вважає що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам дитини. Також зазначила що вони возили дитину на консультацію на одеської кліники, там їм було відразу запропоновано зробити операцію після чого її чоловік повернувся до дому за грошима а вона з дитиною залишилась в больниці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що у неї є донька яка разом з ОСОБА_2 ходила до дитячого садку „Матильок" до дитячого садку приводили ОСОБА_2 його батьки, одного разу її донька їй сказала, що у ОСОБА_2 нова мама, також пояснила що в дитячому садку часто відбувалися свята на які були запрошені батьки, але вона бачила що відповідачка мама ОСОБА_2 не заходить до групи а сидить біля роздягальні як їй стало відомо то її туди не пускають, хто саме її туди не пускає їй не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14, пояснила, що вона знає ОСОБА_3 разом з нею часто бачила її сина ОСОБА_6 десь до 4 років дитини, нічого поганого сказати про ОСОБА_3 не може, тільки добре.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працює у дитячому садку „Мантильок" бачила як відповідачка відвідувала дитину та приносила йому іграшки та конфетки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що відповідачку вона знає як порядну людину, знає їхню сім"ю, дитина проживала разом з біологічною матір"ю доки вони не розійшлися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_2 після розлучення діти проживали разом з матір"ю але вона була не в змозі прогодувати двох дітей бо не працювала, батько заможний чоловік тому вона вважає що ОСОБА_2 віддали батькові бо він міг ліпше дбати про нього в матеріальному стані, але після того як ОСОБА_2 почав з ним проживати його стали ховати від рідної матері, та забороняли її відвідувати, також пояснила, що її донька відповідачка по справі не вживає спиртних напоїв, та любить свого сина але батько наговорює дитині на матір та забороняє йому з нею зустрічатися.

Допитана у судовому засіданні яу якості спеціаліста завідуюча кафедри практичної психології, кандидат психологічних наук, доцент ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що при бесіді з дитиною на кафедрі практичної психології, за результатами обстеження дитини встановлено суб»ктивне ставлення дитини до ситуації яка відбувається навколо неї.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, поспілкувавшись з дитиною, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Позивач, в інтересах малолітного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 950 грн.

27.12.2010 року Службою у справах дітей Токмацької міської ради був складений акт обстеження умов проживання відповідачки відповідно до якого вважають, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Згідно виписки офтальмологічного обстеження ОСОБА_2 має діагноз оперирований птоз верхного віка правого ока, та проведено операцію 25.11.2009 року.

Відповідно до листа головного лікаря КУ «Токмацької ЦРБ»дитина ОСОБА_2 звертався на прийом до лікаря невропатолога. Та встановлено діагноз ситуаційний невроз.

Суд аналізуючи пояснення сторін та свідків вбачає, що відповідачка відвідувала сина на протягом всього часу, коли дитина проживала з батьком, намагається примати участь у житті дитини, однак в силу сформованих обставин, це належним чином не може робити, оскільки дитина сама не бажає з нею спілкуватись, приносила їй одяг та іграшки, поздоровляла з днем народження.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця від 06.09.199 року зареєстрована фізичною -особою підприємцем.

Відповідно до характеристики наданої за місцем проживання та роботи відповідачка зарекомендувала себе з позитивної сторони, зауважень від сусідів на неї не надходили, на обліку у лікаря нарколога відповідно до довідки не перебувала.

Згідно ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст. 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року

«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведені винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволені позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином ,по справі відсутні безперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками ОСОБА_3 як ухилення від виховання неповнолітнього сина, як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав на неповнолітню дитиную.

Враховуючи обставини справи, особу відповідачки, та її ставлення до випадку який стався, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги представника позивача в частині позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 гривень.

Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст..ст. ст.164 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 174, 212-215, ЦПК України

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2. на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно починаючи з 29.09.2010 року.

Стягнути з відповідачки на користь держави судовий сбір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Підпис