Макарівський районний суд Київської області
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,-
ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила розірвати укладений між ними шлюб, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача частину вартості автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя та повернути борг згідно розписки від 28.12.2010 року у розмірі 6 000 доларів США.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились, проживають окремо, почуття один до одного у них відсутні, перебування у шлюбі з відповідачем порушує її інтереси. Разом з тим, син ОСОБА_3 перебуває на її утриманні, відповідач матеріально їх не підтримує. За час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, на частину вартості якого вона має право. Також відповідач зобовязаний повернути борг у розмірі 6000 дол. США, які він позичав, про що свідчить відповідна розписка.
Відповідач вимоги про розірвання шлюбу та сплати аліментів визнав в повному обсязі. Щодо вимог про сплату позивачу частини вартості автомобіля зазначив, що він був проданий за згодою позивача та під час перебування їх у шлюбі. Про наявність боргу у розмірі 6000 дол. США не заперечив, проте зазначив, що згідно розписки від 28.12.2010 року зобовязувався його повернути протягом 3 років.
Разом з тим заявив зустрічний позов, в якому просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з матірю на постійній основі, а з ним у відповідні години вихідних днів.
В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити із зазначених підстав вище підстав. Проти задоволення зустрічного позову заперечила, оскільки не порушувала прав відповідача на участь у вихованні та побачення з дитиною.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
10.12.2005 року між сторонами центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис за № 3463.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю, знаходиться на повному її утриманні.
З лютого 2010 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися, мають різні погляди на життя, збереження сімї вважають неможливим, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача.
Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як зазначено у ст. 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позов частково визнав, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Разом з тим, вимоги щодо стягнення частини вартості автомобіля, придбаного за час шлюбу, задоволенню не підлягають, позаяк позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України не довела належними та допустимими доказами та не скористалась можливістю витребувати такі докази про наявність майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.
Згідно розписки від 28.12.2010 року відповідача за первісним позовом, останній взяв в борг 6000 доларів СІЛА та зобовязався його повернути своєму синові ОСОБА_3 протягом трьох років.
Вимоги щодо повернення суми борги не підлягають задоволенню, оскільки строк виконання зобовязання ще не настав.
Вимоги відповідача за зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини суд відхиляє, оскільки ним не доведено порушення його прав на участь у вихованні та на побачення з дитиною, відповідно між сторонами відсутній спір з цього приводу, що відповідно до ст. 161 ЦК України є підставою для визначення місця проживання дитини.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 60, 79, 88, 174, 207, 212-215, 223 ЦПК України, суд -
Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї (актовий запис № 3463) - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2011 року, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України.