Справа № 2-113/11
УХВАЛА

07 лютого 2011 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Ткачук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі заяву ПАТ КБ «Приватбанк»про забезпечення позову по цивільній справі № 2-113/11 за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

в Острозький районний суд Рівненської області звернулося ПАТ КБ «Приватбанк»з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать відповідачу ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України.

В своїй заяві вказує, що в Острозький районний суд подано позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З вказаних у позовній заяві позовних вимог випливає, що відповідач заборгував перед кредитором значну суму коштів. З метою не утруднити чи унеможливити виконання рішення суду вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк»про забезпечення позову по цивільній справі № 2-113/11 за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам. У своїй заяві позивач не вказав конкретне майно і грошові кошти, на які слід накласти арешт, а також не вказав будь-яких даних про особу відповідача, які дали б підстави вважати, що він може в будь-який момент виїхати за межі України.

Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Відповідно до п.3 ст.152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного , керуючись ст.151-153 ЦПК України,

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

СуддяОСОБА_2