АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дряниці Ю.В. при секретарі: Ткаченко Т.І. Суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М. з участю: адвоката ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3 третіх осіб ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповітів недійсними

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповітів недійсними, прохаючи визнати недійсними заповіти його батька ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 від 10 лютого 2007 року та 19 жовтня 2007 року, посилаючись на те, що вони складені спадкодавцем в той час, коли він не усвідомлював значення своїх дій в силу психічного стану.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений 10 лютого 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 та заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справ.

В суді апеляційної інстанції сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з підстав, визначених ч.ч.1 та 3 ст.309 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 10.02.2007 року ОСОБА_6 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Карлівського нотаріального округу, за яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 він заповів ОСОБА_3

19.10.2007 року ОСОБА_6 також складений заповіт, за яким все належне йому майно він заповів ОСОБА_3

21.10.2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

12.07.2008 року ОСОБА_6 помер, після чого сторони звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Зазначені обставини місцевим судом були встановлені вірно і сторонами не оспорюються.

В подальшому, вирішуючи спір по суті, місцевий суд послався на вимоги ч.2 ст.1257 ЦК України, згідно якої за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення відповідача не було вільним і не відповідало його волі, а також вимоги ч.1 ст.225 ЦПК України, згідно якої правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а вразі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені, та висновки посмертної судово-психіатричної експертизи та додаткової судово-психіатричної експертизи.

Згідно акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 454 від 25.06.2009 року, проведеної ПОКПЛ ім. Мальцева О.Ф. (а.с. 101-109) на момент укладення спірних заповітів мав психічний розлад здоровя, який істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Відповідно до акту посмертної судово-психіатричної експертизи (додаткової), проведеної ПОКПЛ ім. Мальцева (а.с. 122-125) ОСОБА_6 на момент укладення ним спірних заповітів не виявляв ознак стійкого, хронічного психічного розладу, який позбавляв би його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (п.1 висновку акту 1 № 704 від 5 жовтня 2009 року).

Пунктом другим цього ж акту визначено, що ОСОБА_6 на момент укладення ним спірних заповітів виявляв ознаки психічного розладу, який істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В звязку з вищезазначеними протиріччями, апеляційною інстанцією було призначено повторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено іншому спеціалізованому лікувальному закладу.

Відповідно до висновку, який міститься в акті № 472 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 25 травня 2011 року проведеної відділенням судово-психіатричної експертизи № 18 Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, яким було усунуто існуючі протиріччя, ОСОБА_6 за життя в період часу, що відноситься до складання та підписання ним заповітів 10.02.2007 року та 19.10.2007 року, ознак будь-якого стійкого хронічного психічного розладу, що позбавляв його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, не виявляв.

За своїм психічним станом ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до складання та підписання ним заповітів 10.02.2007 року та 19.10.2007 року, був здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи наведене, а також вимоги ч.1 ст.225 ЦК України та ч.2 ст.1257 ЦК України, колегія суддів приходить до необхідності скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303; 309 ч.1 п.п. 1; 3; 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИ Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2009 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким за безпідставністю, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним за повіту ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідченого 19.10.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 23 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: (підписи)

Згідно: