АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О., Козлова С.П.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року позивачка звернулася в суд з позовом і просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 -27.11.2005 року та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, оскільки ОСОБА_4 матеріальну допомогу на дітей не надає.

Також просила вирішити питання щодо стягнення з відповідача 1/6 частини заробітної плати на її утримання до досягнення трирічного віку сина ОСОБА_6, оскільки вона не працює і знаходиться у відпустці по догляду за ним.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року позовні вимоги позивачки були задоволені.

В апеляційній скарзі, третя особа ОСОБА_2 , ставить питання про скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що позов поданий позивачкою для того, щоб потім зменшити розмір аліментів на утримання її сина. Судом не було прийнято до уваги, що сторони проживають разом і ведуть спільне господарство.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з червня 2005 року позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_5 - 27.11.2005 року та ОСОБА_6 -ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2005 року з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, від першого шлюбу, були стягнуті аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до його повноліття, на користь ОСОБА_2

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з положень ч. 1 ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також обґрунтовано судом було ухвалено рішення і в частині стягнення з ОСОБА_4 аліменти на утримання його дружини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитини трирічного віку, а саме до 21 червня 2013 року.

Як встановлено апеляційною інстанцією та досліджено в судовому засіданні, 05 серпня 2011 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , та зменшено розмір аліментів з відповідача на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Рішення суду в цій частині оскаржено не було і набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає не суттєвими, оскільки ОСОБА_2 не було надано достовірних доказів щодо сумісного проживання сторін, та спростовуються довідкою від 28.02.2011 року виданою КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська. ( а.с.5)

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :