Справа № 2-2809/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2011 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зінченко Ю.Є.

при секретарі Колтур Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічне акціонерного товариства «Автрамат»про поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював слюсарем по ремонту і обслуговуванню підстанцій 6 розряду у ремонтному цеху з 25.08.1992 року. Згідно наказу № 430 від 25.08.1992 року його було прийнято на роботу слюсарем по ремонту і обслуговуванню підстанцій. 27.10.2010 року його було переведено на посаду електромонтера з обслуговування підстанцій. 17.01.2011 року його було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає звільнення незаконним з наступних підстав: наказом від 21.10.2010 року до нього була застосована догана нібито за неналежне виконання трудових обовязків. У пояснювальній записці позивач повідомив, що технічної документації та матеріалів для виконання трудових обовязків немає, про що повідомив в журналі змінних завдань. Просить позов задовольнити, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що він працював електромонтером з обслуговування підстанцій, та йому було надано завдання провести ремонт компенсаційної установки на ТП-3, проте він не має права робити такий ремонт, оскільки ремонт проводить слюсар, а електромонтер проводить технічний огляд устаткування. Крім того, ніяких зауважень він не отримував, до дисциплінарної відповідальності не притягався.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та пояснив, що позивачу було оголошено догану за невиконання змінного завдання і порушення порядку внутрішнього розпорядку. Позивач не виконав свого змінного завдання, про що свідчать докладні записки його безпосередніх керівників. Вважав звільнення позивача законним і обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Допитаний у якості свідка начальник електромеханічного відділу ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 був його підлеглим, працював електромонтером, електромонтер та слюсар по ремонту це різні роботи, позивачу був поручений ремонт устаткування, дана робота виконується в ході експлуатації. Під ремонтом малось на увазі те, що могло проводитися в рамках завдання, технічна документація була, оскільки на установці є схема.

Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу № 1555 від 21.10.2010 року електромонтеру ОСОБА_1 оголошена догана за неналежне виконання трудових обовязків. (а.с. 8).

Згідно наказу № 1556 від 21.10.2010 року електромонтеру ОСОБА_1 змінено графік роботи та встановлений режим роботи в першу зміну з 7-00 год. по 15-30 год. (а.с. 9).

Згідно копії доповідної записки ОСОБА_2, 27.12.2010 року електромонтеру ОСОБА_1 було дано завдання в «Журналі завдань» провести технічне обслуговування компенсаційної установки ТП-3, станом на 10.01.2011 року технічне обслуговування не виконане. (а.с.15).

Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 з 25.08.1992 року працював в ВАТ «Автромат»слюсарем по ремонту і обслуговуванню підстанції 6 розряду в ремонтному цеху з 25.08.1992 року. 27.10.2010 року переведений на посаду електромонтера з обслуговування підстанції. 17.01.2011 року ОСОБА_1 звільнений в звязку з систематичним невиконанням без поважної причини трудових обовязків, ст. 40 п. 3 КЗпП України. (а.с.6).

Згідно копії журналу змінних завдань, 27.12.2010 року ОСОБА_1 було надано завдання провести ремонт компенсаційної установки на ТП-3. (а.с. 21).

Згідно наказу № 15-к від 13.01.2011 року, 27.12.2010 року електромонтеру з обслуговування підстанції 6 ОСОБА_1 було надано розпорядження провести технічне обслуговування компенсаційної установки ТП-3, яку ОСОБА_1 не виконав. ОСОБА_1 систематично допускає неналежне виконання посадових обовязків, на підставі чого ОСОБА_1 звільнено з 17.01.2011 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку. (а.с. 7).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позов в частині поновлення на роботі обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки як свідчать надані докази, позивач був переведений на посаду електромонтера лише з 27.10.2010 року, до цього часу позивач працював на посаді слюсаря, тоді як накази про зміну режиму роботи та про оголошення догани датовані 21.10.2010 року. Крім того, згідно журналу змінних завдань, 27.12.2010 року ОСОБА_1 було надано завдання провести ремонт компенсаційної установки на ТП-3, а в наказі про звільнення підставою звільнення є не проведення технічного обслуговування компенсаційної установки ТП-3. Як надали пояснення сторони в судовому засіданні, ремонт та технічне обслуговування є різними роботами. Ця обставина визнана сторонами, тому не підлягає доказуванню.

Таким чином, накази від 21.10.2010 року про оголошення догани та про зміну графіку роботи винесені щодо ОСОБА_1, який працював на посаді електромонтера, тоді як станом на 21.10.2010 року згідно трудової книжки позивач працював слюсарем до 27.10.2010 року. Суду не зрозуміло, яким чином можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності за роботу, як не відповідає займаній посаді та не вбачає в разовій догані систематичного характеру.

Оскільки відповідач звільнив позивача без законної підстави, тому згідно ч.1 ст.235 КЗпП України, позивач повинен бути поновлений на попередній роботі судом, що розглядає трудовий спір.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно абз.2 п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від 06.11.92р. „Про практику розгляду судами трудових спорів - у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням, відстороненням від роботи, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Згідно довідки про середній заробіток позивача за останні два місяця 2010 р., середньомісячна заробітна плата позивача становить 2356, 84 грн., середньочасова заробітна плата 13,13 грн.

При робочому дні тривалістю 8 годин, середньоденна заробітна плата становить 8 год. * 13,13 грн. = 105,04 грн.

В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, а саме по день ухвалення рішення включно.

Таким чином, за період з 18.01.2011р. (з наступного робочого дня після звільнення позивача) по 09.06.2011р. строк вимушеного прогулу складає 99 робочих днів, тобто середній заробіток за цей час складає 10398,96 грн. (11 робочих днів січня 1155,44 грн., 20 робочих днів лютого 2100,8 грн., 22 робочих дня березня 2310,8 грн., 20 робочих днів квітня 2100,8 грн., 19 робочих днів травня - 1195, 76 грн., 7 робочих днів червня 735.28 грн.).

Відповідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого.

Згідно копії статуту та виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ВАТ «Автромат»19.05.2011 року змінило назву на ПАТ «Автромат».

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

У звязку з вищевикладеним, керуючись ст.8, ч.ч.5, 6 ст.43 Конституції України, ст.ст. 29, 40, 46, 47, 116, 235 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 15, 57, 60, 61, 62, 63, 64, 118, 184, 209, 212, 213, 214, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді електромонтера з обслуговування підстанцій Публічного акціонерного товариства «Автрамат».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автрамат»на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2011р. по 09.06.2011 року у розмірі 10398, 96 грн.(десять тисяч триста девяносто вісім гривень 96 копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автрамат»на користь держави судовий збір у розмірі 103,98 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 2356, 84грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Зінченко Ю.Є.