Справа № 2-149/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2011 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Костенко В. В.

при секретарі Абрамян Н. Л., за участю представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа на боці відповідача ОСОБА_6 нотаріус Криворізького нотаріального. округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом , ОСОБА_4 посилається на ті обставини, що з 21.01.1991 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9.

17.12.2004 року разом з чоловіком вони приватизували квартиру АДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на неї кожний на 1/2 частину.

Її чоловік був інвалідом 2 групи з дитинства, він страждав тяжкою формою ДЦП, центральний геміпарез, порушення функції ходи 3-4 ступеню, когнітивні розлади, афазія складного генезу. За станом здоров"я він потребував стороннього догляду та був нездатний до самообслуговування . Починаючи з 2005 року , її чоловік не завжди був адекватним , інколи не впізнавав присутніх та вів себе незрозуміло.

24.04.2009 року її чоловік помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Цю спадщину вона фактично прийняла, оскільки за життя чоловіка та після його смерті проживала разом з ним у вищеназваній квартирі. Але при зверненні нею до нотаріуса для вирішення питання про оформлення спадщини, їй було відмовлено у цьому, в зв"язку з тим, що 18.04.2006 року за реєстром № 1686 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 був складений заповіт від імені її чоловіка, яким належна йому частина квартири була заповідана його сестрі ОСОБА_5

Позивач вважає, що вищеназваний заповіт є недійсним, оскільки при його складанні були порушені вимоги ст.1255 ЦК України щодо тайни заповіту, т.я. у кімнаті, де знаходився її чоловік , крім нотаріуса були присутні : сусідка, яка підписала заповіт замість її чоловіка та відповідачка по справі .

Позивач ОСОБА_4 просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_9, який був складений 18.04.2006 року за реєстром № 1686 на користь відповідачки ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що до них приїздила нотаріус 1 раз, вона пояснила, що для них буде допомога. Нотаріус сказала, щоб вона запросила сусідку , що вона і зробила. Про що нотаріус розмовляла з її чоловіком вона не знає, при цьому була сестра чоловіка, вона у цей час була на кухні та варила борщ. Її чоловік погано розмовляв , його ніхто не міг розуміти, він не міг залишити заповіт на свою сестру. Просила задовольнити її позов.

Представник позивача ОСОБА_4- ОСОБА_2 пояснила, що позивач є її сестрою, яка являється інвалідом з дитинства, її покійний чоловік ОСОБА_9 також був інвалідом , він дуже погано розмовляв, в останні части не міг сам ходити, ОСОБА_4 його доглядала. Він мав захворювання - церебральний параліч , в нього тремтіла голова, руки, він сам листок паперу не міг тримати, а тим більше читати чи говорити. Сусідка ОСОБА_11 їй розповіла, що при складанні заповіту була присутня відповідач та її батько. Сама сусідка не знала, про що йдеться мова , вона погано чує. Нотаріусом порушений порядок складання заповіту, оскільки за вищеназваних обставин повинно бути не менш як 2 незалежні свідки. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Другий представник позивача ОСОБА_4- ОСОБА_1 підтримала думку свого довірителя та вважає, що оскільки при складанні заповіту були порушені вимоги законодавства в частині тайни його складання , він є недійсним, підлягає скасуванню. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Присутня у судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 пояснила, що перед тим, як викликати нотаріуса , вона розмовляла з позивачем і остання знала, що брат хоче заповісти їй свою частину квартири. Брат був у розумі, це була його ініціатива, він міг ходити по квартирі, розумів значення своїх дій , але в нього тряслися руки і ОСОБА_9 не міг підписати документ. Нотаріус після розмови з ним, сказала, що необхідно щоб заповіт підписала чужа людина і вони з позивачем запросили сусідку. Нотаріус попереджала про тайну заповіту, але сусідка все розповіла ОСОБА_4 .Вважає заповіт дійсним та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_12 вважає, що не має підстав для скасування заповіту. Всі нотаріальні дії виконані відповідно до закону, це була воля заповідача. Позивачем і її представниками не доведений факт того, що заповідач на момент складання заповіту був недієздатним та не розумів значення своїх дій. Показання сусідки ОСОБА_11, яка підписала заповіт замість ОСОБА_9 є суперечливими. Порушення тайни заповіту є підставою до вжиття до нотаріуса дисциплінарних заходів, але не тягне визнання його недійсним. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа по справі без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 пояснив, що він не був присутнім при складанні заповіту його покійним сином- Басестюк О.В. На спадщину він не претендує . Про існування заповіту взнав вже після смерті сина, у розмові з ОСОБА_4 він завжди казав, що всі питання з квартирою вирішуйте самі. Він вважає, що син сам прийняв рішення про складання заповіту. Приблизно за півроку до смерті, син почав погано говорити, а за 5 місяців не міг пересуватися самостійно, лежав, але до цього він потихеньку ходив та розмовляв так,що його можливо було зрозуміти.

Третя особа по справі ОСОБА_7 показала, що коли вона працювала у м.Кривому Розі приватним нотаріусом , то до неї прийшла родичка заповідача , яка просила зробити виїзд за місцем проживання особи для складання заповіту. Вона зробила попередній виїзд , з"ясувала волю людини , заповідач розмовляв зрозуміло, вона змогла встановити його волевиявлення. Він хотів заповісти свою частину квартири сестрі. Оскільки він сам не міг розписатися , прийшла сусідка , дала їй свій паспорт, який вона забрала , після чого у нотаріальній конторі склала проект заповіту, з яким вдруге приїхала у той же день до ОСОБА_9 Він сам тихо прочитав заповіт, погодився з його змістом, сусідка при цьому не була присутня, вона зайшла пізніше та підписала заповіт за його згодою від його імені. Вона не пам"ятає : чи були у квартирі заповідача його батько та дружина, була сестра, яка їй відкривала двері. На момент складання заповіту у кімнаті була вона та заповідач, потім підійшла сусідка, яка підписала заповіт.

Вислухавши думку сторін, показання свідків , дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є співвласниками по 1/2 частині кожний квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на житло Дз-355 від 17.12.2004 року, виданого УЖКГ виконкому Криворізької міської ради ( а.с.6).

Як убачається із свідоцтва про шлюб , виданого повторно 08.09.2009 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ ( а.с.9), зазначені особи перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.1991 року.

24.04.2009 року ОСОБА_9 помер, зазначені обставини підтверджені свідоцтвом про смерть 1-КИ № 273444, виданого 05.05.2009 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ ( а.с.10).

Таким чином, позивач ОСОБА_4 є спадкоємицею померлого 1-ої черги. При зверненні нею до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого чоловіка, постановою нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори від 18.12.2009 року № 1918/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки ним за життя залишений заповіт на свою частину квартири на ОСОБА_5В.і у спадкоємців виникла суперечка з приводу розміру часток спадкового майна , а крім того, є сумніви у дієздатності ОСОБА_4 ( а.с.5).

Дійсність посвідченого 18.04.2006 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 1686 від імені ОСОБА_9 заповіту ( а.с.29) ,яким ним заповідана належна йому 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 та все належне йому майно сестрі ОСОБА_5, оскаржується позивачем на тих підставах, що при його складанні були порушені вимоги ст.1255 ЦК України щодо тайни заповіту.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на показання свідка ОСОБА_11

Зазначений свідок був двічі допитаний за клопотанням позивача та її представників у судовому засіданні. ОСОБА_11 показала, що у 2006 році до неї прийшла позивачка ОСОБА_4, яка сказала, що приїхала сестра її чоловіка з приводу заповіту на квартиру і необхідно розписатись. Коли вона прийшла до Бесестюків , то там знаходився нотаріус, був його батько та сестра. Сам ОСОБА_13 лежав, він нічого не розумів, не розмовляв. Вона погано чує, можливо їй щось і казали , але вона не чула. У її присутності нотаріус нічого у ОСОБА_13 не питала і він їй нічого не казав, при ній нотаріус заповіт не читала. Вона розписалась, на якому документі сама не знає та пішла.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що з приводу складання заповіту ОСОБА_9 їй нічого не відомо. Пояснила, що знала померлого з дитинства , після операції у 1980 році він став погано розмовляти. За рік до смерті він лежав, а до цього пересувався по квартирі. Коли вона з ним розмовляла він її розумів, але зрозуміти його було дуже важко. Прочитати в голос заповіт він не міг.

Свідок ОСОБА_15 також показала, що при складанні заповіту вона не була присутня, але за життя ОСОБА_9 він розмовляв з нею з приводу своєї частини квартири і не заперечував , щоб квартира була на його дружину та сестру.

Свідок ОСОБА_16 показала, що при складанні заповіту не була , але коли ОСОБА_9 почав сильно хворіти, то між ним і його дружиною ОСОБА_4 велись бесіди з приводу того, щоб належні їм частини квартири залишилися після їх смерті їх сестрам. На передодні , до складання заповіту , вона його бачила, він розмовляв погано, але його можливо було зрозуміти. Прочитати заповіт він сам не міг, мабуть, йому прочитав нотаріус чи сусідка.

У своїх поясненнях позивач та її представники намагались довести суду, що заповідач ОСОБА_9 при складанні заповіту не розумів значення цієї дії, він не розмовляв, не міг самостійно прочитати будь-який документ.

Між тим, на запитання суду : чи не бажають вони змінити підставу позову , щоб в установленому законом порядку доводити ці обставини, позивач та її представники зазначили, що будуть доводити тільки порушення вимог діючого законодавства при складанні заповіту , а саме: щодо порушення тайни заповідального розпорядження.

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно із ст.1235, 1236 ЦК України заповідач має право на призначення спадкоємців та щодо визначення майна, яке він бажає заповісти.

У даному процесі позивач та її представники не ставили питання щодо дієздатності заповідача ОСОБА_9, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, які не доведені належним чином та в установленому законом порядку.

Розглядаючи справу, в рамках заявлених вимог, суд зазначає, що при складанні заповіту від імені ОСОБА_9 були дотримані вимоги ст.ст. 207 ч.4, 1247, 1248 ЦК України.

Суд не може взяти до уваги пояснення позивача та її представників про те, що складання заповіту на підставі ч.2 ст.1248 ЦК України повинно було бути здійснено при двох свідках, т.я. заповідач не міг самостійно прочитати заповіт, оскільки такі твердження на підставі ст.60 ЦПК України не доведені належними доказами.

Суд вважає, що не доведені позивачем і твердження про порушення ст.1255 ЦК України щодо тайни заповіту.

Нотаріус ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_8 стверджують , що при складанні заповіту був тільки нотаріус та заповідач, сусідка ОСОБА_11 була запрошена пізніше для підпису.

Сама позивач ОСОБА_4 у первинних поясненнях зазначила, що не чула про що нотаріус розмовляв з її чоловіком, оскільки в цей час знаходилась на кухні, де готувала їжу.

Свідок ОСОБА_11, хоча і вказує, що на час , коли вона підписувала заповіт, у кімнаті крім ОСОБА_9 та нотаріуса знаходились ще : позивач, відповідач та батько заповідача, але зазначила, що про що вони розмовляли вона не чула. Приходила за проханням позивача для підпису тільки один раз.

Таким чином, пояснення учасників судового розгляду містять суттєві протиріччя.

У п.8 постанові № 2 від 31.01.1992 року ( з наступними змінами та доповненнями) " Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні" Пленум Верховного Суду України зазначає, що вирішуючи питання щодо законності дій нотаріуса, суд повинен дослідити їх відповідність закону та встановленому ним порядку, але не повинен допускати їх формального скасування, коли певні відхилення не вплинули на вчинення нотаріальної дії. Верховний Суд вказує: " Зокрема , нотаріальна дія не може бути скасована лише з мотивів недодержання таємниці її вчинення, оскільки за ч.7 ст.8 Закону України " Про нотаріат" правовим наслідком цього порушення є притягнення до встановленої законодавством відповідальності винних службових осіб".

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст.ст.10,11, 60 ЦПК України суд вважає, що заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги щодо визнання недійсним заповіту , складеного ОСОБА_9 18.04.2006 року за реєстром № 1686 на користь відповідачки ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 207 ч.4, 1233, 1234, 1235, 1236, 1247,1248, 1255 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року ( з наступними змінами та доповненнями) " Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні", ст.ст.3, 10,11, 60,81, 84,88, 212, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа на боці відповідача ОСОБА_6 нотаріус Криворізького нотаріального. округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання копії рішення.

Повне рішення виготовлено на протязі п"яти днів із дня проголошення його вступної та резолютивної частини.

Суддя: ОСОБА_17