РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-591/11

Провадження №

13.04.2011року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В позовній заяві позивач зазначила, що 01.04.2009р., приблизно о 18 год. 00 хв., вона вийшла зі своєї квартири щоб сходити купити хліба. На сходовій клітині, біля ліфту, її покусала собака породи „російський спанієль яка належить її сусідці гр. ОСОБА_2. Наслідком укусів явились інфіковані вкушені рани лівої гомілки по задній поверхні, та розірвані брюки. Дана подія трапилась з вини ОСОБА_2І, так як виходячи із своєї квартири вона випустила на сходову клітину свою собаку без намордника та повідка, чим грубо порушила приписи п.п. 4.1 п.4 „Правил утримання домашніх тварин у м. Харкові затверджених Харківською міською радою рішенням №164/07 від 04.07.2007р., а саме „виводити собак на сходи, у двори, інші місця загального користування лише на повідку з прикріпленим до на нашийника особистим номерним знаком, а собак з підвищеною агресивністю обов'язково на короткому повідку (не більше 1,2 м) і в наморднику.... Наступного дня вона звернулась до лікаря за місцем проживання, який провівши обстеження рани отриманої від укусів сусідської собаки, призначив курс лікування, та направив в Харківську міську багатопрофільну лікарню №18. Лікар який чергував в лікарні № 18 обстеживши рани встановив попередній діагноз: інфіковані вкушені рани лівої гомілки по задній поверхні, та видав їй довідку, яку вона повинна була передати сусідці, для обстеження тварини у ветлікарні. Дану довідку позивач передала ОСОБА_2 наступного дня. На її звернення до відповідача щодо надання відомостей про стан здоровя тварини, ніякої відповіді вона не отримала.

07.04.2009р. позивач звернулась із заявою до Московського райвідділу міліції у м. Харкові, у якій просила притягнути ОСОБА_2 до відповідальності, та прийняти заходи щодо усунення небезпеки яка виходить від сусідської собаки. При проведенні перевірки, яку проводив капітан міліції ОСОБА_3 було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 утримує собаку породи „російський спанієль. 01.04.2009р., близько 18.00, власниця собаки з наміром прямувати до місця прогулянки, за власною необережністю відчинила двері своєї квартири і собака випадково вискочила на сходову клітину, де спричинила заявниці тілесні ушкодження у вигляді вкушеної інфікованої рани лівої гомілки задньої поверхні. Постановою від 16.04.2009р. в порушенні кримінальної справи за фактом повідомлення було відмовлено за відсутністю складу злочину, та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП.

Згідно із висновком судово-медичного експерта ОСОБА_4, який міститься в ОСОБА_5 судово-медичного обстеження № 1136-с (копія ОСОБА_5 № 1136-с у додатках), ушкодження які вона отримала внаслідок укусів сусідської собаки, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткотерміновий розлад здоровя упродовж більш ніж 6 днів, але не менш 3 х тижнів.

Також, позивач зазначила, що укус сусідської собаки викликав нестерпного болю, та цей біль тривав дуже довго. Рани спричинені укусами тварини дуже погано загоювались. Спричинені ушкодження заважали їй вести нормальний спосіб життя. Виходячи на сходову клітину вона постійно відчуває страх, а проти стовбнякове щеплення, яке було їй зроблено, також викликає дуже болючі відчуття. Також зазначила, що дуже сильно хвилюється за наслідки, які можуть спричинити завдані їй ушкодження тому, що вона до сих пір не отримала від ОСОБА_2 відомостей про стан здоровя її собаки. З нею разом проживають члени її родини: чоловік, донька та неповнолітня онука, за безпеку яких вона постійно хвилюється. Після всього пережитого стан здоровя її погіршився, і вона була змушена звернутися до лікаря з приводу погіршення самопочуття. При проведенні лікування нею були куплені ліки на суму 71 грн. 78 коп. Також, при нанесенні укусів собакою були розірвані її брюки, які вона оцінила в 100грн. У звязку з чим просила позов задовольнити і стягнути з ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків 171,78 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст 224-226 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови від 16.04.2009 року, винесеної ДІМ СВМ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3, винесеної за фактом повідомлення ОСОБА_1, у порушенні кримінальної справи відмовлено, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КпАП України.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. В своєму позові позивач вказує на погіршення самопочуття, яке сталося у неї після отриманих укусів і просить стягнути з відповідача 71 грн. 78 коп., які вона потратила на купівлю ліків. Також, позивач просить стягнути з відповідача 100грн. за розірвані сусідською собакою брюки. Однак, позивачем не надано доказів того, що саме в наслідок укусів сусідської собаки відбулося погіршення стану її здоровя. Також, позивачем не надано суду доказу вартості розірваних собакою брюк. Тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 71грн. 78коп. витрат, понесених позивачем на купівлю ліків та 100грн. 00коп. вартості розірваних сусідською собакою брюк, необхідно відмовити.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною третьою ст.23 ЦК України передбачено що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи наведене вище, та з огляду на надані позивачем докази, враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди,суд вважає що, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 2000грн. 00коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.16, ст.22, ст.23, ст.ст.1166-1168 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Суддя Сиротников Р.Є.