№ 2-2552/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в

при секретарі Рубанової А.О., складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

за участю представника

третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя.

В позові зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.07.2009 року з вини ОСОБА_3 за участі транспортних засобів під керуванням позивача та третьої особи, позивачеві було спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 6840,37 грн., моральної 200 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди стягнуто 100 000 грн.

Автомобіль ОСОБА_3 було застраховано у відповідача, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоровю на одного потерпілого складає 51 000 грн.

Просить на підставі ст.1194 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя 51000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що 51000 грн. це сума, яка потрібна йому для імплантації суглобу, вважає, що і цієї суми буде недостатньо.

Відповідач позов не визнав, пояснив що у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди винні обидва водії. Відповідно до ст. ст. 9, 24 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввстановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, у розмірі 51000 грн. на одного потерпілого. В межах цього ліміту, а не у розмірі ліміту, страхова компанія проводить виплати страхового відшкодування, при цьому відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлю лікарських препаратів. Витрати позивача на лікування вже стягнуті на його користь з третьої особи. Враховуючи ці обставини просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи заперечує проти позову, пояснив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2010 року на користь позивача вже стягнуто понесені ним витрати на лікування у сумі 4840,37 грн., тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, доводи представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено наступне.

22 липня 2009 року водій ОСОБА_3, керуючи належним йому автомобілем ЗАЗ 1103, реєстраційний № НОМЕР_1, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпеці своїх дій, не надав переваги у русі водію ОСОБА_2, який керуючи мотоциклом Ямах, рухався по проїзній частині вул. Карпенка-Карого в м. Запоріжжя, в результаті чого допустив зіткнення свого автомобіля з мотоциклом. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди позивачеві було спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_3 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2009 року звільнено від кримінальної відповідальності через передачу підсудного на поруки трудовому колективу (а.с.3-4).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2009 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тобто у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 липня 2009 року, винні обидва водії.

27.12.2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія Орантаукладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 9).

Відповідно до ст. 24 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіву звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлю лікарських препаратів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди вже стягнуто 6840, 37 грн., у тому числі 4840,37 витрат на лікування (а.с. 6-7).

В силу ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Оскільки позивач не надав належних та переконливих доказів, які підтверджують наявність та розмір завданої йому шкоди, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 24 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ч. 3 ст. 1188, ч. 1 ст. 1166, т. 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212, 214-215, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Орантапро відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Суркова