АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-2342/2011 Головуючий у 1-й інстанції:. ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Бондаря М.С.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_3

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», третя особа голова правління ОСОБА_5 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» третя особа голова правління ОСОБА_5 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позові зазначив що він працював на посаді газорізчика на ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків» з 17 березня 2010 року. Наказом від 08 липня 2010 року № 43 його було звільнено з роботи за прогул. Вважає звільнення незаконним, оскільки він зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Радянської України, 47, кв. 42, проживає разом з матірю ОСОБА_6 і дядьком ОСОБА_7, який є інвалідом другої групи.

Згідно висновку КУ «Обласна психіатрична лікарня Запорізької обласної ради»№ 643 від 26 лютого 2010 року, ОСОБА_7 за станом психічного здоровя потребує постійного стороннього догляду, який здійснювала його мати ОСОБА_6

З 02 липня 2010 року мати знаходилась на стаціонарному лікуванні у КУ «Обласна психіатрична лікарня Запорізької обласної ради», тому він 6,7 і 8 липня 2010 року був вимушений залишитися вдома для догляду за дядьком, про що написав у своїй пояснювальній записці, як причину відсутності на роботі, але це до уваги не взято і його було звільнено за прогули. Просив суд поновити його на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2011 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_4 на посаді газорізчика ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків». Стягнуто з ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків»на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.07.2010 року по день винесення рішення судом у сумі 15 997 грн. 25 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ВАТ «Дніпропетровський завод прокатних валків»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить його скасувати, і ухвалити нове рішення яким відмовити в позові повністю ОСОБА_4

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України власник або уповноважений орган може розірвати трудовий договір з працівником у разі вчинення ним прогулу без поважних причин.

Виходячи з вимог п. 4 ст. 40, ст.ст. 147, 149 КЗпП України та 22 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду трудових спорів" від 6 листопада 1992 року з наступними змінами звільнення з роботи за порушення трудової дисципліни є крайнім заходом і допускається з врахуванням ступені тяжкості вчиненого проступку, заподіяної цим порушенням шкоди та обставин, за яких вчинено проступок.

Вирішуючи спір , суд з достатньою повнотою перевірив обставини справи, дав оцінку усім доказам у сукупності відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України і прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення позивача на роботі.

Висновок суду про поважність причини відсутності позивача на роботі за викладених в рішенні обставинах ґрунтується на наявних у справі доказах. Факт необхідності надання постійної допомоги хворому дядькові позивача та факт знаходження матері позивача на стаціонарному лікуванні підтверджено відповідними довідками які відповідач не спростував жодними доказами.

Оскільки трудовим законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, питання про поважність причин відсутності працівника на роботі вирішується виходячи із конкретних обставин і враховуючи будь-які докази, передбачені ст.57 ЦПК України.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: