АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Касмініна О.В., Корнієнка В.І.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2010 року

по справі за позовом Маре хи ОСОБА_3 до прокурора Октябрського району м. Полтави, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди ,- Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом про стягнення з держави моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності та накладення штрафу. У квітні 2010 року збільшив позовні вимоги до 500 000 грн.

Вказав, що незаконним притягненням до адміністративної відповідальності він отримав моральні страждання. На тривалий час були порушені його права та інтереси, принижено ділову репутацію.

Притягнення до адміністративної відповідальності змусило його звільнитися з державної служби. Вважає, що йому завдано моральну шкоду, яку просить стягнути з єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2010 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Посилається на те, що місцевим судом не повністю зясовані обставини справи, неправильно застосовані норми Закону України «Про порядок відшкодування, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таким підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до положень цього закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення арешту.

Відповідно до п.4 ст. .2 цього закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частинами 1,4,5 ст. 4 даного Закону встановлено, відшкодування шкоди у випадках, передбачених m п. 1,3-5 ст. З Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок, бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Місцевим судом встановлено і не заперечується в апеляційній скарзі, що з червня 2007 року позивач працював головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 березня 2008 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 8 ЗУ «Про боротьбу з корупцією» і оштрафовано на 255 грн.

З квітня 2008 року головою Апеляційного суду Полтавської області позивачу відмовлено у скасуванні постанови місцевого суду.

Постановою першого заступника Голови Верховного Суду України від 14 листопада 2008 року постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 14 березня 2008 року скасована, а провадження по справі закрито за відсутністю в діях позивача корупційного діяння, передбаченого п. «г» ч. З ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Місцевим судом також встановлено, що 09 ківтня 2008 року позивач звільнився з роботі за угодою сторін по п. 1 ст. 36 КЗпП України.

При цьому судом в основу судового рішення покладено пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що позивач не бажав спілкуватися, звільнився з роботи без будь-якого тиску, а про притягнення його до адміністративної відповідальності свідки дізналися після його звільнення і відхилено висновок судової психологічної експертизи про моральні страждання позивача у звязку із застосуванням експертами коефіцієнта в редакції методики «засудження невинного». ________________

Висновок місцевого суду щодо недоведеності позовних вимог є помилковим і зроблений внаслідок неправильної правової оцінки доказів у справі.

Із висновку судової психологічної експертизи вбачається, що події, зазначені в позовній заяві, вплинули на психічний стан позивача як психотравмуючий фактор, оскільки в його життєдіяльності було завдано значних перешкод, подолання яких вимагало від нього додаткових надлишкових зусиль і спричинені моральні страждання.

Висновок експертизи щодо заподіяння позивачу моральних страждань незаконним накладення штрафу не суперечить постанові першого заступника Голови Верховного Суду України від 14 листопада 2008 року та іншим письмовим доказам.

З цих підстав є помилковим відхилення місцевим судом висновку судової психологічної експертизи, як доказу у справі.

З огляду на встановлені обставини апеляційний суд вважає доказаними доводи позивача про заподіяння йому незаконним накладенням арешту моральних страждань і моральної шкоди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди апеляційний суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань позивача, характер майнових витрат, ступінь зниження престижу та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості і визначає розмір моральної шкоди в 1000 грн.

З цих підстав рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2010 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету шляхом списання коштів з рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_2 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_7

(підпис) ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1