АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1858/11 Номер провадження 22-ц/2532/11Головуючий у 1-й інстанції Степура А.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Абрамова П.С., Корнієнка В.І.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника ЗАТ «Українські вертольоти» - ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2011 року

за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Українські вертольоти» про стягнення заборгованості по заробітній платі, визнання частково недійсним трудового договору та зміну формулювання причини звільнення ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2011 року позов ОСОБА_3 до юридичної особи закритого акціонерного товариства «Українські вертольоти»про стягнення заробітної плати, визнання частково недійсним трудового договору та зміну формулювання причини звільнення -задоволено повністю.

Стягнуто з закритого акціонерного товариства «Українські вертольоти»на користь ОСОБА_3 невиплачену йому заробітну плату в сумі 6 856, 40 гривень.

Визнано недійсними пункти 2.1.5., 2.4., 5.4. трудового договору від 18.07.2008 року, укладеного між закритим акціонерним товариством «Українські вертольоти» та ОСОБА_3.

Змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_3 зазначене в п.1 наказу № 141ок від 30.11.2009 р. Закритого акціонерного товариства «Українські вертольоти»з «звільненний 30 листопада 2009 р. в звязку з прогулом без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України»на «звільнений в звязку з порушенням ЗАТ «Українські вертольоти» законодавства про працю та трудового договору від 18.07.2008 р., ст. 39 КЗпП України».

Стягнуто з закритого акціонерного товариства «Українські вертольоти»на користь держави судовий збір в сумі 51 гривень та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі 157 гривень.

З рішенням суду не погодився представник ЗАТ «Українські вертольоти» - ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу.

Вважає що суд не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 39ок від 05 травня 2008 року та трудового договору від 05.05.2008 року позивача прийнято на роботу з 05.05.2008 року в льотну службу ЗAT «Українські вертольоти» в якості другого пілота з випробуванням - строком 3 місяці.

Після закінчення строку випробування між позивачем та ЗAT «Українські вертольоти» укладено трудовий договір від 18.07.2008 р. строком на 3 роки.

Згідно п.п. 2.1.5.,2.4.,5.4. вказаного договору позивач зобовязався у випадку дострокового розірвання трудового договору до закінчення трирічного строку відшкодувати відповідачу витрати повязані з навчанням професійній майстерності та англійській мові.

12 жовтня 2009 року позивачем подана заява про дострокове розірвання письмового трудового договору від 18.07.2008 року, а саме про звільнення за власним бажанням.

11 листопада 2009 року телеграмою відповідач повідомив позивача, що питання про його звільнення буде вирішене лише за умови відшкодування витрат ЗАТ «Українські вертольоти» в сумі 50 894 грн. 87 коп. на навчання англійській мові та спеціальності, на підставі п. 2.1.5 трудового договору від 18.07.2008 року та заяви від 22.04.2008 р. про утримання з його заробітної плати зазначених витрат.

Телеграмою від 29.11.2009 р. направленій відповідачем на адресу позивача, останньому пропонувалось повідомити інформацію про причини відсутності на роботі в період з 16 жовтня 2009 року та надати підтверджуючі причину відсутності документи.

Позивач телеграмами від 30.11.2009 р., від 03.12.2009 р. повідомляв відповідачу про відсутність на роботі відповідно до заяви про звільнення від 12.10.2009 р. та прохав повідомити йому дату виплати сум, що належать до виплаті при звільненні, не виплачених з вини відповідача, а також повідомити підставу для його звільнення з роботи.

Відповідач телеграмами від 02.12.2009 р., 08.12.2009 р. поінформував позивача про звільнення його згідно наказу № 141ок від 30.11.2009 р. та запропонував прибути до офісу ЗАТ «Українські вертольоти» для отримання трудової книжки і проведення розрахунку з ним.

Довідкою № 605/10 від 25.03.2010 р. встановлено, що ЗАТ «Українські вертольоти» має перед ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 6 856, 40 грн. за період з липня 2009 року по листопад 2009 року включно.

Відповідно до п. 3.1. трудового договору від 18.07.2008 р. укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «Українські вертольоти», останнє зобовязалось за виконання обовязків передбачених даним договором, виплачувати працівнику заробітну плату в розмірі встановленому штатним розписом підприємства та Положенням про порядок та умови виплат винагороди за вислугу років працівникам ЗАТ «Українські вертольоти».

Так, ст. 30 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. ЗАТ «Українські вертольоти» не було надано до суду доказів про повідомлення позивача в період з липня 2009 року по листопад 2009 року включно щодо нарахованої для виплати заробітної плати.

Згідно ч.1 ст. 24 цього Закону в редакції чинній в період з липня 2009 року по листопад 2009 року, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Не дивлячись на перебування позивача з 10.06.2009 по 05.09.2009 р. на навчанні по програмі підготовки до польотів на міжнародних повітряних лініях в Кременчуцькому льотному коледжі, суд вірно відхилив твердження відповідача про можливість та небажання позивача отримати належну йому заробітну плату.

Позивачу, який перебуваючи з 06.09.2009 року по 12.10.2009 року на роботі, що не оспорюється відповідачем, не була виплачена заборгованість з заробітної плати.

При цьому, з довідки № 605/10 від 25.03.2010 р. вбачається, що перебуваючи фактично на навчанні в Кременчуцькому льотному коледжі ОСОБА_3 15 липня 2009 року була виплачена заробітна плата за червень 2009 року в сумі 987, 07 грн.

Даний факт свідчить про можливість виплати позивачу заробітної плати під час його навчання та про необхідність стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6 856, 40 грн. за період з липня 2009 року по листопад 2009 року включно в судовому порядку.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Встановлено, що телеграмою від 30.11.2009 р. позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити дату виплати грошових коштів, в звязку з чим останній запропонував прибути до офісу ЗАТ «Українські вертольоти» для отримання трудової книжки і проведення розрахунку, так і не повідомивши позивача про належні йому суми при звільненні.

Згідно ст. 201 КЗпП України для професійної підготовки і підвищення кваліфікації працівників, особливо молоді, власник або уповноважений ним орган організує індивідуальне, бригадне, курсове та інше виробниче навчання за рахунок підприємства, організації, установи.

Частина 2 статті 69 ГК України передбачає, що підприємство забезпечує підготовку кваліфікованих робітників та спеціалістів, їх економічне і професійне навчання як у власних навчальних закладах, так і в інших навчальних закладах за відповідними угодами.

В засіданні суду першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідач за власною ініціативою направив позивача на проходження навчання до Кременчуцького льотного коледжу в період з 05.05.2008 р. по 10.07.2008 р. та з 10.06.2009 по 05.09.2009 р. по програмі відновлення кваліфікації на вертольоті Мі-8 та перенавчання на вертоліт Mi-8 МТВ, а також по програмі підготовки до польотів на міжнародних повітряних лініях.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняються відрахування із заробітної плати, метою яких є пряма чи непряма сплата працівником власнику або уповноваженому ним органу чи будь-якому посередникові за одержання або збереження роботи.

Тому утримання з заробітної плати позивача витрат навчання його професійній майстерності та англійській мові на користь відповідача на підставі пунктів 2.1.5.,2.4.,5.4. трудового договору від 18.07.2008 року є по суті платою відповідачу від позивача за одержання та збереження роботи за посадою «2-й пілот», оскільки не пройшовши навчання позивач не зміг би мати необхідні знання та в подальшому виконувати доручену йому роботу.

Оспорювані позивачем пункти 2.1.5, 2.4., 5.4. трудового договору від 18.07.2008 року передбачають застосування до нього фінансових санкцій, а саме відшкодування витрат на навчання професійній майстерності та англійській мові у випадку звільнення з роботи в ЗАТ «Українські вертольоти» до закінчення трирічного строку, що не належить до умов трудового договору передбачених законодавством України про працю та суперечить ст. 21 КЗпП України.

Суд першої інстанції правильно критично віднісся до тверджень відповідача про те, що навчання позивача спеціальності та англійській мові не є виробничим.

Як вбачається з обставин справи зазначене навчання позивач був зобовязаний пройти під час роботи в ЗАТ «Українські вертольоти», так як воно необхідне для виконання ним трудових обовязків за посадою другого пілота, на яку позивач був прийнятий на роботу.

При цьому відповідно до ст.ст.13-15 Закону України «Про відпустки» позивачу додаткова відпустка в звязку з навчанням не надавалась, а тому під час навчання позивач вважався таким, що перебуває на роботі.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач подав разом з запереченням на позов копії трудових договорів від 05.05.2008 р., від 18.07.2008 р. в зовсім іншій редакції ніж ті, які надав до суду позивач 22.02.2010 р.

А саме в копії трудового договору від 05.05.2008 р. поданої відповідачем до суду відсутні п. п. 2.4., 5.5 в порівнянні з копією того ж договору поданої до суду позивачем.

Копії трудових договорів від 18.07.2008 р. подані позивачем та відповідачем до суду мають різні за змістом п.п.1.1, 1.3, в копії цього ж трудового договору наданої відповідачем відсутні п. п. 2.4, 5.5.

Представник відповідача в судовому засіданні першої інстанції не довів, в якій саме редакції договори були підписані сторонами, при прийнятті на роботу ОСОБА_3, що не виключає подальше підроблення змісту трудових договорів відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що трудові договори підписувались в одному екземплярі, який залишився у відповідача, і тільки на останній сторінці договору.

З урахуванням викладеного, районний суд прийшов до правильного висновку про те, що п.п. 2.1.5, 2.4., 5.4. трудового договору від 18.07.2008 року укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «Українські вертольоти» погіршують становище позивача порівняно з чинним законодавством про працю України та порушують передбачене ст. 43 Конституції України право позивача на працю, тому мають бути визнані недійсними.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зміни формулювання причин звільнення суд вірно виходив з недоведеності відповідачем факту прогулу без поважних причин, вчиненого позивачем в період з 16 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року, в тому числі і складеними у вказаний період Актами про відсутність ОСОБА_3 на роботі.

З обставин справи вбачається, що позивачем 12 жовтня 2009 в звязку з постійною невиплатою йому заробітної плати починаючи з липня 2009 року подана заява про дострокове розірвання письмового трудового договору від 18.07.2008 року, а саме про звільнення за власним бажанням, що також не оспорюється відповідачем.

Відхиляючи доводи відповідача про вчинення позивачем прогулу, суд вірно звернув увагу на те, що відповідно до довідки № 605/10 від 25.03.2010 р. про заборгованість з заробітної плати ЗАТ «Українські вертольоти», ОСОБА_3 в жовтні та листопаді 2009 року нарахована заробітна плата в сумах 1 191, 44 грн. і 2 477, 41 грн. відповідно, що суперечить складеним відповідачем ОСОБА_4 про відсутність позивача на роботі в період з 16 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року.

Представник ЗАТ «Українські вертольоти», в судовому засіданні не заперечував факту нарахування позивачу заробітної плати за жовтень та листопад 2009 року, разом з тим не міг пояснити невідповідність нарахування ОСОБА_3 заробітної плати за період, коли він був відсутній на роботі.

Враховуючи викладене суд правомірно не прийняв як належний доказ відсутності позивача на роботі в період з 16 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року без поважних причин, акти про відсутність позивача на роботі за вказаний період, оскільки вони суперечать іншим обставинам справи встановленим в судовому засіданні.

Згідно частини 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що звільнення позивача з роботи за прогул не невідповідає фактичним обставинам справи встановленим в ході судового розгляду.

В звязку з цим, формулювання причин звільнення з роботи за прогул підлягає зміні на звільнення з роботи на підставі ст.39 КЗпП України внаслідок порушення ЗАТ «Українські вертольоти» законодавства України про працю, а саме, передбачення в трудовому договорі від 18.07.2008 р. пунктів 2.1.5, 2.4., 5.4., що погіршують становище позивача порівняно з чинним законодавством про працю України, а також порушення відповідачем пункту 3.1 трудового договору від 18.07.2008 р. стосовно виплати позивачу заробітної плати.

Суд правильно не прийняв до уваги твердження відповідача про пропуск позивачем строків звернення до суду з вимогами про визнання недійсними пунктів 2.1.5.,2.4.,5.4. трудового договору від 18.07.2008 р. та зміну формулювання причини звільнення передбачених ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Так відповідачем не було вручено ОСОБА_3 копію наказу про звільнення № 141ок від 30.11.2009 р. або ж направлена йому трудова книжка, в звязку з чим позивач не міг дізнатись про порушення своїх прав за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням вимог п.2 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави обґрунтовано стягнуто витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та судовий збір.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Підстав для зміни чи скасування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2011 року не вбачається. Задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника З AT «Українські вертольоті» - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1