Справа №22-ц-1009/11 Суддя-доповідач - Таран
УХВАЛА

09 червня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Таран С.А.,

суддів Криворотенка В.І., Рибалки В.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприна В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2011 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Сумська міська рада, Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», про зобовязання вчинити певні дії та усунення перешкод в користуванні господарчими будівлями

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Сумська міська рада, Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про усунення перешкод у здійсненні права власності, зобовязання знести самочинно збудовані будівлі,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_1 надати доступ представнику КП «Сумське МЕТІ» до АДРЕСА_1 для проведення поточної інвентаризації для подальшого оформлення технічної документації буд. № 30 по вул. Карбишева в м. Суми.

Зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні належним на праві спільної власності майном, а саме: сараєм «Б», розташованим за адресою: м. Суми, вул. Карбишева, 30.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належним їй на праві спільної власності майном, зобовязавши ОСОБА_3 надати їй дублікат ключів від погрібу «п/г», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Карбишева, 30.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що не чинить перешкод у наданні доступу працівника БТІ до її квартири. Доводить, що сарай «Б» збудований з порушенням будівельних норм, а тому підлягає знесенню на підставі ст. 376 ЦК України. Також вважає, що вбиральня «У» збудована без належного дозволу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3Б, ОСОБА_2, ОСОБА_7, представника Сумської міської ради, дослідивши матеріали справи та перевіривши

рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має на праві спільної часткової власності квартиру № 2 по вул. Карбишева. 30 в м. Суми. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_3.

За клопотанням усіх співвласників будинку рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 травня 2009 р. № 248 було надано дозвіл на переведення житлового будинку № 30 по вул. Карбишева в м. Суми з житлового будинку у будинок садибного типу. На виконання зазначеного рішення Зарічною районною в м Суми адміністрацією було винесено розпорядження № 91 від 21 травня 2009 р. про віднесення житлового будинку № 30 по вул. Карбишева в м. Суми до кварталу № 19 і цим розпорядженням ОСОБА_1, як голові вищезазначеного квартального комітету було доручено внести до журналу обліку мешканців даного будинку. Крім того, для виконання робіт у повному обсязі повинна бути здійснена поточна інвентаризації будинку, проведене обстеження усіх квартир у житловому будинку, але у звязку з заявою ОСОБА_1 про тимчасове призупинення виконання робіт, виконанню поточної інвентаризації працівниками КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації стало неможливим.

Згідно схематичного плану домоволодіння, розташованого за адресою м. Суми, вул. Карбишева, 30, виготовленого 16 червня 2004 р., на земельній ділянці площею 2371 кв.м. розташований житловий будинок А-1, погріб «п/г», сараї «Б». «Г», навіси «Д». «3-, вбиральні «Ж», «У», «В», битовка «Е» . На час розгляду справи погрібом «п/г» користується лише ОСОБА_8, а ОСОБА_1 доступу до даного приміщення не має.

Відомості про те, що які-небудь із вказаних будівель є самовільними в матеріалах інвентарної справи відсутні.

За повідомленням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Сумській області встановлення на присадибній земельній ділянці тимчасових обєктів, в том числі й деревяних туалетів, побудованих без фундаменту, не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт та подальшого введення в експлуатацію.

Правильно встановивши вказані обставини на підставі належним чином досліджених і оцінених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо необхідності знесення на підставі ст. 376 ЦК України ще самовільно збудованих сараю «Б» та вбиральні «У», колегія суддів вважає безпідставними оскільки відповідно до вимог даної норми споруда або інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як встановлено матеріалами справи сарай «Б» збудований у 1962 році . сарай

прийнятий в експлуатацію , внесений в технічну документацію по даному домоволодінню у 1963 році, тобто до передачі квартир в даному будинку у власність сторін, і вважати , що цей сарай збудований ОСОБА_2 самовільно не має підстав. Ці обставини не заперечували сторони в судовому засіданні ні в суді першої інстанції ні при розгляді справи в апеляційному суді.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину , що відповідно до листа управлінь з питань наглядово - профілактичної діяльності Сумського міського відділу про те, що житловий будинок та сарай по вул. Карбишева № 30 ні відповідають вимогам ДБН, тобто не витримані протипожежні відстані до будівель гаражу по вул. Карбишева № 28 , колегія суддів вважають такими, що не можуть бути прийнятими до уваги. Згідно технічної документації на домоволодіння № 30 по вул. Карбишева в м. Суми сарай « Б» збудований на земельній ділянці № 30 по вул. Карбишева , гараж, який збудований на земельній ділянці№ 28 по вул. Карбишева частково розташований на земельній ділянці за адресою вул.?

Карбишева № 30. Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того , що саме сарай «Б», а не гараж по вул. Карбишева № 28 збудований з порушенням протипожежних норм, є самочинним і що його будівництво та розташування на земельній ділянці , яка не була відведена сторонам , порушує її права, як користувача будинку, допоміжних будівель. Позиція ОСОБА_1 відносно обов»язку ОСОБА_2 зносу сараю « Б» , яким вона сама ж і користується , на думку колегії суддів є непереконливою.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається із матеріалів справи (а.с. 41), господарські споруди ( туалет ) за адресою : м. Суми, вул. Карбишева, ЗО не потребують надання дозволу Інспекцією ДАБК у Сумській області та подальшого введення експлуатацію.

Всупереч вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України апелянтом не надано доказів та не наведено нормативно-правових актів на спростування протилежного

Частинами 2,3 ст. 42 Земельного Кодексу передбачено , що у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність . Порядок використання земельних ділянок , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки , а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками. Земельна ділянка за адресою № 30 по вул. Карбишева в м. Суми не була передана ні сторонам , ні об»єднанню власників цього будинку.

Як вбачається з матеріалів справи вбиральня « У « була побудована у 1990- 1991 р. про що маються дані в оціночному акті № 2 від 17.12. 1991 року , дана вбиральня включена в план домоволодіння. Вважати , що вбиральня «У» є самочинним будівництвом підстав не мається. Порушень вимог санітарних правил відносно даної вбиральні не встановлено.

Апелянтом не надано суду належних доказів про порушення її прав як власник квартири та допоміжних приміщень в будинку № 30 по вул. Карбишева.

Крім того, колегією суддів враховано, що спірні господарські споруди (допоміжні приміщення) відповідно до ст. 10 ч.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є спільною сумісною власністю співвласників будинку, в якому проведена приватизація квартир. Таким чином, будь-які рішення щодо використання та розпорядження обєктами спільної сумісної власності згідно ст. 369 ЦК України повинні прийматися за згодою всіх співвласників та кожен з них має право на користування таким майном.

Щодо посилання апелянта на недоведеність здійснення нею перешкод працівникам БТ1 у здійсненні поточної інвентаризації, то рішення суду першої інстанції про зобовязання ОСОБА_9 надати доступ представнику КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», враховуючи зазначені доводи її апеляційної скарги, не буде потребувати примусового виконання, у випадку ж вчинення нею перешкод - таке рішення суду спрямоване на захист прав та законних інтересів мешканців будинку № 30 по вул. Карбишева в м. Суми, оскільки сприятиме виконанню рішення виконкому Сумської міської ради щодо переведення його у будинок садибного типу за клопотанням його співвласників.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2011 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -