Справа № 22-ц-592/11 Головуючий у І інстанції Верещак А.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.01.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2010 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18 вересня 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2716, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 355745,00 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки з розрахунку 20% річних за користування кредитом терміном на 20 років з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2028 року. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору відповідач зобов»язався щомісячно до 25 числа, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі по 6043,48 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2008 року. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення суми кредиту в цілому, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за Кредитним договором у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобов»язань за Кредитним договором, в тому числі, але не виключно у випадку затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад два місяці. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав належним чином, натомість відповідач порушила умови договору в частині щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування ним. На письмові звернення позивача з приводу погашення заборгованості відповідач не відреагувала, в зв»язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 406674,43 грн. та судових витрат у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В судовому засіданні представником позивача розмір позовних вимог був збільшений до 436574 грн. 48 коп. в зв»язку з подальшим невиконанням відповідачем зобов»язань по погашенню суми заборгованості.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність обставинам справи висновків суду та порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 вересня 2008 року між сторонами було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2716, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 355745,00 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки з розрахунку 20% річних за користування кредитом терміном на 20 років з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2028 року. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору відповідач зобов»язався щомісячно до 25 числа, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі по 6043,48 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2008 року.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач свої зобов»язання за кредитним договором від 18 вересня 2008 року виконав належним чином, натомість відповідач свої зобов»язання в частині погашення суми кредиту та процентів за користування ним не виконує, що привело до утворення заборгованості.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення суми кредиту в цілому, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за Кредитним договором у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобов»язань за Кредитним договором, в тому числі, але не виключно у випадку затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад два місяці.

В зв»язку з порушенням відповідачем умов договору про іпотечний кредит в частині щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування ним, йому позивачем був направлений лист-повідомлення № 2567 про наявну заборгованість за наданим кредитом по чергових платежах, нарахованих відсотках з пропозицією погасити прострочену заборгованість по сплаті чергових платежів в зазначений в листі термін. В листі також містилось попередження, що у випадку непогашення суми заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання листа-повідомлення, позивач буде змушений звернутися до суду з позовною заявою про застосування заходів примусового стягнення заборгованості за кредитом. Відповідач заборгованість в установлений строк не погасила, до установи банку не з»явилась, в зв»язку з чим позивач, реалізовуючи надане йому законом право на захист своїх прав, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в позові не ставив питання про дострокове розірвання укладеного між ним та відповідачем кредитного договору, а отже не мав права вимагати дострокового його виконання відповідачем. Однак такі висновки суду колегія вважає неправильними та такими, що не відповідають обставинам справи, оскільки п. 3.4. укладеного між сторонами договору передбачене таке право позивача, отже, беручи до уваги те, що відповідач своїм підписом, вчиненим у кредитному договорі, погодилась з усіма його умовами, то і положення вищевказаного п. 3.4. договору про дострокове стягнення суми заборгованості по кредиту та відсоткам за користування ним для неї є обов»язковими.

При таких обставинах, в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, рішення суду відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715 задовольнити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715, заборгованість за кредитним договором в розмірі 436574 грн. 48 коп. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 2550 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 240 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справпротягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :