Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-2520/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Васецька В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсацію за невикористану відпустку,

ВСТАНОВИЛА :

В травні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсацію за невикористану відпустку.

В позові зазначала, що до квітня 2010 року вона працювала на посаді директора з виробництва у ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика». 19.04.2010 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 п.3 КЗпП України, а саме через порушення адміністрацією законодавства про працю. На день звільнення з роботи ВАТ «ЗКФ» їй не було виплачено заробітну плату, вихідну допомогу та компенсацію за невикористані відпустки за період з 01.12.2009 р. по 19.04.2010 р.. Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі - 44 429,20 грн., вихідну допомогуу розмір 18787,56 грн., компенсація за невикористану відпустку у розмірі 7432,56 грн., а всього суму у розмірі 70649,32 грн..

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено.

ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд обгрунтовно виходив з доведеності того, що при звільненні позивача за власним бажанням у звязку з порушенням відповідачем законодавства про працю останній не було виплачено усіх сум, що їй належить від приприємства, а саме: заробітна плата у розмірі 44 429,20 грн., вихідна допомога у розмірі 18 787,56 грн. та компенсація за невикористану відпустку у розмірі -7432,56 грн..

Судом встановлено і це підтвердується матеріалами справи, що ОСОБА_3 01.07.2008 року була прийнята на роботу до ТОВ „Запорізька кондитерська фабрика на посаду директора по виробництву за контрактом, за додатковою угодою до нього від 01.11.2008 року встановлювася їй персональний оклад у розмірі 7 386 грн. на місяць. За контрактом, укладеним між тими ж сторонами 01.07.2009 року, персональний оклад ОСОБА_3 встановлювався у розмір 13 060 грн.на місяць, а щорічна відпустка 24 календарних днів та додаткова у розмірі- 7 днів за ненормований робочий час. За контрактом, укладеним сторонами 31.12.2009 року на строк до 31.12.2010 року встановлювалися попердні умови праці / а.с.6-16 /.

Наказом № 70-к від 19.04.2010 року ОСОБА_3 було звільнено за власним бажанням у звязку з порушенням адміністрацією діючого законодавства про працю, ст.38 КЗпП України з зазначенням про виплату їй вихідної допомоги в розмірі тримісячної середньої заробітної плати та компенсації за невикористану частину відпустки за період з 12.06.2009 року по 19.04.2010 року у кількісті 31 календарного дня і за період з 12.06.2009 року по 19.04.2010 року в кількості 5 календарних днів /а.с.5 /.

З довідок ВАТ „ЗКФ № 3/7 від 22.04.2010 року, № 01/237 від 04.11.2010 року видно, що заборгованість по заробній платі відповідача перед ОСОБА_3 станом на 19.04.2010 року складає 44 429,20 грн., а середньоденна зарплатня 420,26 грн. / а.с.17, 43 /.

Відповідачем не було надано доказів щодо виплати позивачу розрахованих відповідно до вищевказних довідок: вихідної допомоги у розмірі 25 215 грн. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 7 432,56 грн, що передбачалося наказом відповідача про її звільнення і передбачено вимогами норм трудового законодавства.

Так як контракти, укладені між сторонами по справі скасовано чи визнано недійсним не було і укладалися вони з ОСОБА_3 як з робітником посада якого відноситься до категорії „керівники, то доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог позивача прийняті бути не можуть.

За таких обставин справи судова колегія вважає, що судом при постановці рішення про задоволення заявленого позову дано належну оцінку усім доказам по справі, правильно застосовано норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не мається.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: