Справа № 2/2506/2673/11
У Х В А Л А

25.06.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно,

третя особа публічне акціонерне товариство Ерсте Банк

в с т а н о в и в:

14.06.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2 в період з 28.12.2002 року по 18.10.2006 року; визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 будинку № 43 по вулиці Грибоєдова в місті Чернігові; визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного будинку, укладеного 15.05.2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначила, що спірний будинок збудовано за спільні кошти з відповідачем ОСОБА_2, а тому належить їй на праві спільної часткової власності. В подальшому будинок було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, проте без її згоди, чим порушено її право власності.

Одночасно позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний будинок. В обґрунтування заяви зазначила, що вжиття заходів забезпечення позбавить відповідача можливості відчужити спірне майно під час розгляду справи на користь інших осіб і забезпечить належне виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 20.06.2011 року у задоволенні заяви було відмовлено, у звязку з недоведенням існування підстав для вжиття заходів забезпечення.

25.06.2011 року позивач повторно надіслала заяву про вжиття заходів забезпечення позову. В якості підстави вжиття заходів забезпечення вказує, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 153, частини 1 статті 197 ЦПК України заяву про вжиття заходів забезпечення позову розглянуто негайно, без виклику сторін і третьої особи, та без фіксації судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Таким чином, утруднення чи неможливість виконання рішення суду являється узагальненою підставою вжиття заходів забезпечення позову, що сформульована у Законі. Втім, у кожному конкретному випадку особа, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, повинна чітко вказати причини, які можуть викликати утруднення або неможливість виконання рішення суду та надати відповідні докази на підтвердження їх існування.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовурозяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Надані позивачем докази не свідчать про існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, як убачається із змісту оскаржуваного договору (а.с. 4), спірний будинок передано в іпотеку третій особі в рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_2, яка переведена за згодою кредитора на відповідача ОСОБА_3, що виключає можливість відчуження будинку без згоди третьої особи.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 151, 153, 208 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2010 року № 12-рп/2010, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: