Іллінецький районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

секретарі Мозоль Л.І., розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району, Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудовану житлову прибудову за попереднім власником, про визнання права власності на самочинно збудовану житлову прибудову в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою, в якій вказали, що 09 січня 2008 року помер ОСОБА_5 - чоловік ОСОБА_3, батько ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якому на день смерті відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Липовецькою державною нотаріальною конторою 17.03.1976 року за реєстровим № 361, дублікат якого видано Державним нотаріальним архівом Вінницької області 06.06.2007 року за реєстровим №2-121, зареєстрованого комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.06.2007 року на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області.

Зазначений житловий будинок після смерті ОСОБА_5 належить їм в рівних частках, а саме по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями на підставі свідоцтв про право на спадщину від 30.12.2010 року. До успадкованого майна входить житловий будинок , позначений на плані літерою «А», два сараї літера «Б», «б», погріб літера «б1», вбиральня 2, огорожа 1. Але в свідоцтво про право на спадщину не включена житлова прибудова «А1» як самовільно побудована. Комунальне підприємство Гайсинське МБТІ відмовило у реєстрації житлової прибудови, оскільки вона не зазначена в свідоцтві про право на спадщину. Однак, згідно з ч.1 ст.186 ЦК України, дана добудова - є приналежністю, має допоміжний статус та без головної речі не має самостійного значення. Відповідно до ст. 187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

В 2008 році за вказаною адресою покійним ОСОБА_5 було розпочато будівництво зазначеної прибудови до житлового будинку. Будівництво було здійснено ним за власні кошти, з придбаних ним будівельних матеріалів. Оскільки оформлення дозволів та проектно-кошторисної документації потребувало значних коштів, яких у нього не було, то будівництво він здійснив самочинно, без виготовлення проектної документації. На день смерті покійний не встиг добудувати вказану прибудову.

Позивачі звернулися в ОСОБА_4 міську раду з заявою про узаконення самовільно збудованої прибудови, але через те, що дане питання не є компетенцією міської ради, їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до Іллінецького районного суду.

Самочинно збудоване нерухоме майно не порушує прав інших осіб, знаходиться в межах виділеної земельної ділянки, відведеній для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Відповідно до ст. 328, ст. 319 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Непорушність права власності гарантується Конституцією України та ст.321 ЦК України. Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво .На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що 09 січня 2008 року помер ОСОБА_5 її чоловік, батько ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якому на день смерті відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Липовецькою державною нотаріальною конторою 17.03.1976 року за реєстровим № 361, дублікат якого видано Державним нотаріальним архівом Вінницької області 06.06.2007 року за реєстровим №2-121, зареєстрованого комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.06.2007 року на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області.

Зазначений житловий будинок після смерті ОСОБА_5 належить їм в рівних частках, а саме по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями на підставі свідоцтв про право на спадщину від 30.12.2010 року. До успадкованого майна входить житловий будинок , позначений на плані літерою «А», два сараї літера «Б», «б», погріб літера «б1», вбиральня 2, огорожа 1. Але в свідоцтво про право на спадщину не включена житлова прибудова «А1» як самовільно побудована. Комунальне підприємство Гайсинське МБТІ відмовило у реєстрації житлової прибудови, оскільки вона не зазначена в свідоцтві про право на спадщину. Однак, згідно з ч.1 ст.186 ЦК України, дана добудова - є приналежністю, має допоміжний статус та без головної речі не має самостійного значення. Відповідно до ст. 187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

В 2008 році за вказаною адресою покійним ОСОБА_5 було розпочато будівництво зазначеної прибудови до житлового будинку. Будівництво було здійснено ним за власні кошти, з придбаних ним будівельних матеріалів. Оскільки оформлення дозволів та проектно-кошторисної документації потребувало значних коштів, яких у нього не було, то будівництво він здійснив самочинно, без виготовлення проектної документації. На день смерті покійний не встиг добудувати вказану прибудову.

Позивачі звернулися в ОСОБА_4 міську раду з заявою про узаконення самовільно збудованої прибудови, але через те, що дане питання не є компетенцією міської ради, їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до Іллінецького районного суду.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, поросить суд їх задоволити і розглянути справу у його відсутність.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує, поросить суд їх задоволити і розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу у відсутності представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає за можливе вирішити справу у порядку її підготовчого провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задоволити позовні вимоги у підтриманих позивачами межах, оскільки вони, крім повного визнання позову представником відповідача, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с. 11), копією свідоцтва про право спадщину за законом ОСОБА_1 (а.с. 7), копією свідоцтва про право спадщину за законом ОСОБА_3 (а.с. 8), копією свідоцтва про право спадщину за законом ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 328, ст. 319 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Непорушність права власності гарантується Конституцією України та ст.321 ЦК України. Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво .На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, тому їх слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 319, 328, 376, 1216, 1221, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.130, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_5, який помер 09 січня 2008 року , право власності на самочинно збудовану незавершену будівництвом житлову прибудову, площею 87,20 кв.м, позначену в технічній документації літерою А1, розташовану за адресою: вул. Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину самочинно збудованої незавершеної будівництвом житлової прибудови, позначену в технічній документації літерою А1, розташовану за адресою: вул. Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину самочинно збудованої незавершеної будівництвом житлової прибудови, позначену в технічній документації літерою А1, розташовану за адресою: вул. Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частину самочинно збудованої житлової прибудови літера «А1» площею 87,20 кв.м , розташованої за адресою: вул. Кірова, буд. № 16, м. Іллінці Вінницької області в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : /підпис/