АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 27 ( _1 _) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Карнаух В.В. суддів: Барильської А.П, ОСОБА_2Є

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю : позивача ОСОБА_3 та її

представника ОСОБА_4 представника відповідача -публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» -ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду міста ОСОБА_6 від 05 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним підвищення в односторонньому порядку відповідачем процентної ставки з рівня 16,08% на рік до рівня 18,12 % на рік за кредитним договором №00151045 від 25 січня 2008 року, укладеним між нею та відповідачем; визнати недійсним підвищення процентної ставки з 01.02.2009. року з рівня 18,12% на рік до 29,52% на рік за цим же кредитним договором та зобов.язати відповідача здійснити перерахунок всієї її заборгованості за кредитним договором, з урахуванням сплачених нею коштів за підвищеною в односторонньому порядку процентною ставкою в рахунок погашення заборгованості за кредитом /тілом кредиту/.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі.

При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства. А саме, вважає, що судом порушено п.п.22,23 ст. 1, ч.І ст. 4, ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач не повідомив її у семиденний строк про зміну кредитної ставки; не надав доказів щодо встановлення

розмірів облікової ставки НБУ саме у розмірах, які застосував Банк. Вважає, що, відмовляючи їй в позові, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що зміна умов кредитного договору відбулася до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору в односторонньому порядку», оскільки фактично умови кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки відбулися 01.02.2010 року, як це було зазначено у повідомленні відповідача.

Судом встановлено, що 25 січня 2008 року ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № 00151045 на строк до 23 січня 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 1,34 % на місяць / 16,03% - річних /. Відповідно до договору позивачці було надано кредит у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 109829,00 грн.

У жовтні 2008 року із листа відповідача вона дізналася про те, що, починаючи з 28.10.2008., процентна ставка за кредитним договором підвищується з 16,08% до 18,12% річних.

У березні 2009 року їй стало відомо про те, що процентну ставку відповідач знову підвищив до рівня 29,52% річних, починаючи з 01.02.2009.

Вважаючи, що підвищення процентної ставки в односторонньому порядку відповідачем здійснено в порушення вимог законодавства, просила позов задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зміна умов кредитного договору банком в односторонньому порядку відбулася правомірно.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Згідно п.2.3.1. кредитного договору, укладеного сторонами 25 січня 2008 року, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон,юктури ринку грошових ресурсів України, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долару до гривні , встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміни облікової ставки НБУ, зміни розміру відрахувань у страховий /резервний/ фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті /по статистиці НБУ/.

Згідно ч.2 ст. 1056-1 та ст.. 1061 ЦК України у зв,язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661 /далі- Закон/, яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також умова договору банківського вкладу щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в

односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Проте, як вбачається із матеріалів справи, банк надіслав позивачці повідомлення про підвищення відсотків за кредитним договором з 28.10.2008. - у грудні 2008 року, а в березні 2009 року при зверненні до банку їй стало відомо про підвищення процентної ставки з 01.02.2009.; рішення про підвищення відсотків за кредитним договором банком приймалися у вересні та грудні 2008 року відповідно а.с. 12,13/.

Тому доводи позивачки про порушення банком її прав у зв,язку з підвищенням ним в односторонньому порядку процентної ставки та про те, що банк не повідомив її про такі підвищення, є безпідставними.

Безпідставними також є посилання позивачки в апеляційній скарзі на порушення судом ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки застосування цього закону до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв,язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суд колегія суддів не вбачає. Керуючись ст..ст. 303, 304,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя-доповідач: