Вишгородський районний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.,

при секретарі Зуровій Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження МНС України, третя особа: Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення недоотриманої суми заробітної плати, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що з 02.04.1998 року по теперішній час він є працівником ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», який є правонаступником ДП «Чорнобильсервіс» та весь час роботи в зоні відчуження йому повинна була виплачуватися щомісячна доплата відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є складовою частиною заробітної плати. Розмір цієї доплати у період з січня 2003 року до 01 січня 2006 року визначався Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 137 «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів» і дорівнює 9 кратному розміру доплати, встановленої для громадян, які працюють у зоні безумовного (обовязкового) відселення, плюс премія в розмірі 50% від цієї суми. Відповідно до ст. 39 Закону доплата громадянам, які працюють у зоні безумовного (обовязкового) відселення становить 3 мінімальні заробітні плати. Позивач зазначає, що виходячи з положень вищезначених нормативних документів розмір щомісячної доплати за роботу в зоні відчуження дорівнює 27 мінімальних заробітних плат плюс 50% премія. Але, незважаючи на положення нормативних документів , адміністрація відповідача виплачувала йому доплату щомісячно, посилаючись на положення Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року. Вважає, що застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року є неправомірним та враховуючи те, що за вказаний період виплачувалась щомісячна доплата в меншому розмірі, ніж це визначено Законом, тому просив стягнути недоплачену заробітну плату в розмірі 287683 грн. 88 коп.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач в справі Державне агентство України з управління зоною відчуження МНС України є центральним органом виконавчої влади, тобто юридичною особою публічного права.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що Державне агентство України з управління зоною відчуження МНС України є належним відповідачем, оскільки є розпорядником коштів та до компетенції якого віднесено вирішення питання фінансування всіх заходів на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення.

Представник третьої особи Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» підтримала клопотання представника відповідача та просила задовольнити, посилаючись на те, що виник публічно-правовий спір і позовні вимоги повинні розглядатися за правилами, установленими КАС України.

Заслухавши думку осіб, які брали участь у судовому засіданні, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, а також з інших правових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справи проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.22 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частинні етапі З КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт , який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Указу Президента України від 06 квітня 2011 року «Про затвердження Положення про Державне агентство України з управління зоною відчуження» - Державне агентство України з управління зоною відчуження є центральним органом виконавчої влади.

Судом установлено, що вимоги позивача зводяться до визнання неправомірними дій суб»єктів владних повноважень щодо встановлення розміру та виділення коштів для виплати йому доплати за роботу в зоні безумовного (обовязкового) відселення , а також стягнення такої доплати з відповідача, який є суб»єктом владних повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, є завданням адміністративного, а не цивільного судочинства та відноситься до компетенції адміністративних судів.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно- правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень, який реалізував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінській функції у сфері державної політики.

Як убачається із положень ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто не належить до юрисдикції суду (непідвідомча суду).

Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку, що провадження по справі повинно бути закрите згідно з п.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження МНС України, третя особа: Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення недоотриманої суми заробітної плати, - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя