АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Баранніка О.П.,

при секретарі - Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року задоволена заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову; заборонено вчиняти будь-яких дій відповідно до виконавчого провадження № 17263682, відкритого 04.02.2010 року на підставі виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого 24.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 під номером 12760 відносно ОСОБА_2

Не погодившись з зазначеною ухвалою Бабушкінський відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року, посилаючись на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді скасуванню, з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд же, в порушення ч.3 ст. 151 ЦПК України не зясував наступні обставини, які мають істотне значення при вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, а саме: судом у повній мірі не зясовані дані про особу відповідачів; суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утримання виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заборонивши вчиняти будь-які дії відповідно до виконавчого провадження № 17263682, відкритого 04.02.2010 року на підставі виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого 24.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 під номером 12760 відносно ОСОБА_2 суддя послався на те, що невжиття даних заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Але, відповідно до п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України мотивувальна частина ухвали повинна складатися із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Ухвала судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить обґрунтування висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Відсутнє таке обґрунтування і в самій заяві позивача про забезпечення позову. Окрім цього, судом не конкретизовано, які саме дії заборонено вчиняти. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати та передати дане питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 п.2 , 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2011 року скасувати та передати дане питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає бо не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: