Справа № 22-ц-549/11 Головуючий у І інстанції Бондаренко І.А.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 04.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - садівниче товариство «Святище-2», про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 2 982 074 гривень,

встановила:

В липні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим що 27 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, предметом якого є нерухоме майно у вигляді садового будинку, загальною площею 386,9 кв.м., що знаходиться у Київській області, Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, садівниче товариство «Святище-2», вулиця Міжозерна, будинок № 6, та земельної ділянки, загальною площею 0,1200 га, що знаходиться в Київській області Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, садівниче товариство «Святище-2», кадастровий номер: :04:002:0231; цільове призначення - ведення садівництва. Сторони погодились здійснити продаж будинку за 1 300 000 грн., а продаж земельної ділянки за 1 682 074,00 грн., таким чином загальна вартість будинку та земельної ділянки склала 2 982 074,00 грн.

В договорі купівлі-продажу від 27 червня 2008 року визначені обов'язки покупця та продавця. Так, відповідно до п. 3.1. договору купівлі-продажу обов'язками продавця, зокрема, є: «передати нерухоме майно покупцю в день укладення нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору; попередити покупця про права третіх осіб на нерухоме майно, що відчужується, у разі їх наявності; попередити покупця про всі відомі йому недоліки нерухомого майна у разі їх наявності». В п. 1.7 договору купівлі-продажу зазначено, що продавець гарантує, що незастережених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням зазначеного в цьому договорі нерухомого майна, немає. Обов'язками покупця за договором купівлі-продажу відповідно до п. 3.3. було: «сплатити продавцям повну вартість нерухомо майна; прийняти нерухоме майно у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору».

До укладення-договору купівлі-продажу позивачем був оглянутий садовий будинок та земельна ділянка, однак візуально будь-яких недоліків виявлено не було. Відповідно до укладеного договору купівлі-продаж відповідач ОСОБА_4 передав нерухоме майно, а позивач ОСОБА_2 прийняв його та оплатив визначену договором суму.

Після укладення договору купівлі-продажу, позивач, з метою подальшого проживання в садовому будинку найняв фахівців для проведення косметичного ремонту. Після огляду садового будинку для визначення обсягу робіт, останні повідомили позивача про недоліки даху та горища. Відповідач будь-які відомості про незадовільний технічний стан будинку не надавав, про приховані недоліки садового будинку позивача не попереджав, про незадовільний стан даху садового будинку та його горища позивача не повідомив, хоча повинен був це зробити відповідно до п. 3.1.3. договору купівлі-продажу.

На звернення позивача ОСОБА_5 центром будівельних конструкцій Київського національного університету будівництва та архітектури здійснено експертну оцінку фактичного технічного стану несучих конструкцій перекриття і даху будинку та складено Заключення про технічний стан даху і горищного перекриття будівлі за адресою: Київська область Бориспільський район, на території Гнідинської сільської ради садівниче товариство «Святище-2» вулиця Міжозерна, 6, в якому зазначено, що експлуатація будівлі за призначенням, як житлового будинку, викликає небезпеку. Згідно висновку № 3761 спеціаліста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.04.2009 року, складеного на замовлення позивача, «конструкція даху та покрівля будинку мають суттєві недоліки…Конструкція даху та виконані роботи по його влаштуванню не відповідають вимогам п.п. 1.5., 6.35., 6.36., 6.37 СНиП ІІ-25-80 «Дерев»яні конструкції».

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем були порушені умови договору купівлі-продажу в частині неповідомлення йому про недоліки будинку, виявлені після його продажу, які унеможливлюють експлуатацію будинку за призначенням, на підставі чого просив договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, укладений між ними, розірвати та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь грошові кошти в розмірі 2 982 074,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на його користь кошти у розмірі, необхідному для приведення будинку, що був предметом договору купівлі-продажу від 27 червня 2008 року, у належний стан, що відповідає вимогам Державних будівельних норм України.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 27 червня 2008 року укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, предметом якого став садовий будинок, загальною площею 386,9 кв.м., що знаходиться у Київській області, Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради в садівничому товаристві «Святище-2», по вулиці Міжозерній, будинок № 6, та земельна ділянка, загальною площею 0,1200 га, що знаходиться в Київській області Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, в садівничому товаристві «Святище-2», кадастровий номер: :04:002:0231; цільове призначення - ведення садівництва. Сторони погодились здійснити продаж будинку за 1 300 000 грн., а продаж земельної ділянки за 1 682 074,00 грн., таким чином загальна вартість будинку та земельної ділянки склала 2 982 074,00 грн.

До укладення-договору купівлі-продажу позивачем садовий будинок та земельна ділянка були оглянуті, однак візуально будь-яких недоліків ним виявлено не було. Відповідно до укладеного договору купівлі-продаж відповідач ОСОБА_4 передав нерухоме майно, а позивач ОСОБА_2 прийняв його та оплатив визначену договором суму.

Після укладення договору купівлі-продажу, позивач, з метою подальшого проживання в садовому будинку найняв фахівців для проведення косметичного ремонту, які після огляду садового будинку для визначення обсягу робіт повідомили позивача про недоліки даху та горища.

В подальшому в процесі розгляду справи неодноразово призначались та проводились експертизи, після проведення яких в придбаному позивачем будинку був встановлений ряд недоліків. Так, згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 29.10.2010 року за № 58/45/10 будівля не відповідає вимогам будівельних норм і правил (ДБНіП, СНіП), а саме: за якістю застосованого цементно-піщаного розчину, виконаних робіт та конструктивних рішень по влаштуванню стяжки та в цілому підлоги; за якістю застосованих матеріалів, виконаних робіт та конструктивних елементів горища будівлі; за якістю застосованих матеріалів, виконаних робіт та конструктивних рішень по монтажу конструктивних елементів перекриття 2-го поверху будівлі.

Встановлення таких недоліків і є підставою вимог апелянта про необхідність скасування рішення та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача грошової суми, необхідної для приведення будинку в належний стан відповідно до вимог ДБН України.

Разом з тим колегія суддів вважає вищевказані вимоги необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції - правильним з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.8. укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухоме майно, яке відчужується, оглянуте покупцем. Недоліків, які перешкоджають його використанню за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик нерухомого майна покупець не має.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи зі змісту вищенаведеного п. 1.8. договору, позивач ОСОБА_2 перед укладенням договору оглянув будинок та земельну ділянку і в зв»язку з відсутністю в нього будь-яких зауважень, 27 червня 2008 року уклав з відповідачем ОСОБА_4 договір купівлі-продажу. Доводи позивача про те, що відповідач знав про існуючі недоліки та умисно не повідомив йому про них, є необґрунтованими та недоведеними, оскільки спростовуються самим змістом договору, в якому вказано, що покупець оглянув будинок, ніяких недоліків не виявив, наслідком чого і стало укладення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки між ним та відповідачем. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів позивачем під час розгляду справи надано не було.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання укладеного між сторонами 27.06.2008 року договору купівлі-продажу та стягнення з відповідачів на користь позивача відповідних сум, є правильним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи і відповідає діючому цивільному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вимоги апелянта, викладені в апеляційній скарзі, дублюють його вимоги в заяві про зміну позовних вимог, поданій до суду першої інстанції 25.01.2010 року (а.с.236-239), однак згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2010 року (а.с.246) у задоволенні клопотання про прийняття вищевказаної заяви було відмовлено з тих підстав, що в ній ставиться питання про зміну і предмета і підстави позову, що не може бути здійснене в межах даної справи, однак є підставою для звернення до суду з іншим позовом. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки в позовній заяві, поданій до суду 08.07.2009 року, порушувалось питання про розірвання договору в зв»язку з істотним порушенням відповідачами умов договору купівлі-продажу в частині неповідомлення про існуючі в будинку недоліки на підставі ст. 651 ЦК України, натомість в заяві про зміну позовних вимог від 25.01.2010 року ставилося питання про стягнення з відповідачів коштів, необхідних для приведення будинку у належний стан відповідно до вимог ДБН України з підстав продажу товару неналежної якості в порядку ст. 678 ЦК України.

Заява про зміну позовних вимог, подана позивачем 23.02.2010 року (том 2, а.с.4-8), судом першої інстанції також прийнята не була, що підтверджується журналом судового засідання, зі змісту якого випливає, що в задоволенні клопотання про прийняття заяви відмовлено в зв»язку з закінченням судом перевірки обставин справи доказами (том 2, а.с.64-65).

Таким чином викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи є необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню, як такі, що не спростовують висновків суду.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: