Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/324/11 Головуючий у 1-й інст. потапова
Категорія 34 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" до ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_2 про стягнення страхових виплат

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2010 року, -

встановила:

У березні 2010 року закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача 17410 грн. 35 коп. на відшкодування страхових виплат за договором страхування транспортного засобу, укладеного 05.04.2006 року між ним та ОСОБА_2

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2010 року позовні вимоги ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та відмовити Товариству у задоволенні позову. Зазначив, що суд не прийняв до уваги те, що 05.05.2008 року він повністю відшкодував ОСОБА_2 спричинений збиток в сумі 15000 грн., що підтверджується розпискою. Тому, з врахуванням положень ст. 991 ЦК України, у страхової компанії не було підстав для виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування. ОСОБА_2 діяв недобросовісно, не повідомив страховика про отримання коштів та повторно, без достатньої правової підстави, отримав страхове відшкодування. Страховик, в свою чергу, належним чином не провів розслідування ДТП, у зв'язку з чим поза його увагою залишився факт добровільного відшкодування шкоди.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ", суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок винних дій ОСОБА_1, позивачем понесені збитки у вигляді сплати страхового відшкодування, які підлягають стягненню з відповідача в регресному порядку.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Встановлено, що 05.04.2006 року між ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" та ОСОБА_2 1.1, укладено договір страхування № С//НМ000105 АК /а.с. 6/.

25.03.2008 року біля 00.15 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Бердичів-Хмельник, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із зустрічним транспортом - автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 /а.с. 8-9, 45/. Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди є порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 /б/, 2.10.ПДР України. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 15.07.2008 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП.

25.03.2008 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії із заявою про сплату страхового відшкодування /а.с. 7/.

13.05.2008 року експертом проведена незалежна оцінка вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, який складає - 17856 грн. 85 коп. /а.с. 9 зворот - 14/.

19.05.2008 року Товариство склало страховий акт № И-6317 /а.с. 14-15/, з якого вбачається, що спричинена ОСОБА_2 матеріальна шкода внаслідок ДТП є страховим випадком, та підлягає відшкодуванню в сумі 17410 грн. 35 коп. /за відрахуванням франшизи/. Даний акт сторонами не оскаржувався та є чинним.

Відповідно до страхового акту, 20.05.2008 року ОСОБА_2 виплачено на відшкодування матеріальної шкоди 17410 грн. 35 коп. /а.с. 16, 72/.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика в здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної в їх заподіянні (аналогічна норма міститься в п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України).

Зі справи вбачається, що після оформлення ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 домовилися про добровільне відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля, що належить ОСОБА_2. На виконання цієї домовленості, 05.05.2008 року ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 15000 грн., що підтверджується як поясненнями сторін в суді першої інстанції, так і змістом розписки від 05.05.2008 року /а.с. 27/.

Проте, ОСОБА_2, діючи недобросовісно, не повідомив страховику про отримання від відповідача вказаної суми та повторно, без достатньої правової підстави, отримав повне відшкодування, спричиненої йому матеріальної шкоди.

ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ", у свою чергу, не провела належним чином розслідування обставин страхового випадку, не визначила характер та розмір завданих ОСОБА_2 збитків, та не встановила факту добровільного відшкодування шкоди винною особою, що є її обов'язком /ст. 20, 25, 26 Закону України "Про страхування?.

Враховуючи викладене, колегія судців приходить до висновку, що ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" має право на відшкодування шкоди за рахунок відповідача тільки в частині різниці сум фактично спричиненої ОСОБА_2 шкоди та добровільно сплаченої. Таким чином, розмір збитків буде становити 2410 грн. 35 коп. /17410,35 -15000/.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру заподіяних збитків та судового збору.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2010 року змінити.

Позов ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" 2410 грн. 35 коп. страхових виплат, 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді