Справа №22-1649/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 24 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Романовій Д.С.

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Бериславського району Херсонської області на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2008 року в справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту проживання на території України, заінтересована особа: ВГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Посилався на те, що він в листопаді 1989 року переїхав на постійне місце проживання з республіки Грузія в Україну, а саме в с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області. У 1994 році переїхав у м. Київ, де працював приватним підприємцем. В с. Червоний Маяк, має власне житло.

Просив встановити факт проживання на території України до 24 серпня 1991 року для набуття громадянства за територіальним походженням згідно ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2008 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Бериславського району Херсонської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, відповідно до поштового повідомлення за вказаною в заяві адресою у с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області не проживає.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 заяви про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року вбачається, що встановлення даного факту йому необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та розяснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»від 31.03.1995 р. №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Положеннями Закону України «Про громадянство України»та Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Про громадянство України»з урахуванням Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006 «Про внесення змін до Указу Президента України від 27.03.2001 №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»визначений порядок встановлення громадянства України. Доказів неможливості одержання документів, що посвідчують факт постійного проживання заявника на території України до 1991 року, у іншому порядку, ніж судовий, заявник не надав.

Згідно зі ст. 45 Указу № 215/2001 для прийняття громадянства України особа подає до Комісії при Президентові з питань громадянства та управлінь МВС такі документи:

«г) один із таких документів:

документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх пяти років, - для особи, яка вїхала в Україну іноземцем;

д) один із таких документів:

- копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну;

- копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України або для іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності законом «Про імміграцію», копію посвідки на постійне проживання».

Заявник ОСОБА_3 не надав суду належних доказів про те, що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою про отримання громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України».

Ухвалюючи рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені положення та не врахував, що законодавством передбачено, як чіткий перелік документів, які можуть підтвердити факт постійного проживання на законних підставах на території України, так і інший визначений законодавством порядок отримання громадянства України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Бериславського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: