АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-141/11 Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.

Суддів Коваленко А.І.

ОСОБА_3

При секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що 09 квітня 2010 року о 13.30 год. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, під управлінням позивачки ОСОБА_6

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2010 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні ДТП.

Також зазначала, що внаслідок ДТП їй була спричинена матеріальна та моральна шкода.

Посилаючись на вищевикладене, просила стягнути з відповідача на її користь 15734,56 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15734,56 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 477,35 гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Зобов'язано ОСОБА_6 передати ОСОБА_4 запчастини автомобіля «DFEWOO LANOS», державний номер 769 16 НА, що підлягають заміні під час відновлюваного ремонту даного автомобіля згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 057, складеного 13 травня 2010 року експертом - автотоварознавцем ОСОБА_7. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянтів, дослідивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 09 квітня 2010 року о 13.30 год. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, під управлінням позивачки ОСОБА_6

Власником автомобіля НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП був відповідач ОСОБА_4, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном (а.с.30).

Водій ОСОБА_5 знаходився у трудових відносинах з ОСОБА_4 на підставі договору №30-1 (на виконання робіт з пасажирських перевезень) та в день скоєння ДТП знаходився при виконанні службових обовязків, а саме: здійснював пасажирські перевезення, що не оспорюється ним.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2010 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 400грн.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №057 від 13.05.2010 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 32215 грн.99 коп.

Крім того, позивачкою понесені витрати на проведення авто - товарознавчого дослідження в сумі 500 грн., за евакуювання та зберігання автомобіля на автостоянці в сумі 120 грн., за судово-медичне обстеження в сумі 120грн. та судові витрати в сумі 477грн. 35коп.

На момент скоєння ДТП автомобіль «ГАЗ», д.н.АР 9401 АР, був застрахований за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова компанія виплатила позивачці страхове відшкодування у розмірі 20224,21 грн., що складає вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно встановив правовідносини, що виникли між сторонами, закон, який їх регулює, та дійшов до правильного висновку про те, що відповідач повинен відшкодувати позивачці різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням).

Доводи апелянтів про те, що суд безпідставно стягнув суму в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі на користь позивачки, а не власника автомобіля, спростовуються матеріалами справи. Із матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_8, а позивачка ОСОБА_6 керувала автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 14.05.2008 року, згідно якої вона має право одержувати грошові суми на відшкодування заподіяної шкоди, спричиненої під час управління автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, позивачкою надано апеляційному суду акт виконаних робіт №ЗА-001583 від 27 липня 2010 року, згідно якого вона сплатила Дніпропетровському АВТО ПАТ за ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 32215,99 грн.

Посилання апелянтів на те, що суд не навів в оскаржуваному судовому рішенні доказів, якими підтверджується спричинення такої шкоди також спростовується текстом рішення та матеріалами справи.

Судом правильно посилався на висновки спеціаліста №1033/с/а від 10.06.10 року про судово-медичне обстеження ОСОБА_6 в підтвердження спричиненої їй внаслідок ДТП моральної шкоди та її розміру.

Так, з цього висновку спеціаліста вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримала струс головного мозку, рану над лівою бровою, «гематома и ссадина лобной области», які в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя (а.с.17-19). Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000грн., суд також врахував, що у звязку з тілесними ушкодженнями вона знаходилася на лікарняному, пережила фізичний біль та страждання, стрес, протягом тривалого часу була позбавлена можливості користуватися автомобілем, що порушило її звичний уклад життя. До теперішнього часу позивачка вимушена періодично звертатися за медичною допомогою, оскільки вона постійно відчуває головну біль, головокружіння, зниження зору та памяті, що є наслідками перенесеного струсу головного мозку.

Зважаючи на викладене, рішення суду відповідає матеріалам справи та закону, а саме: вимогам ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188,1194 ЦК України. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2010 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: