Справа № 2-258/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2011м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого- судді Варениця В.С.

при секретарі Мельник Є.Є.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа виконавчий комітет Яворівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні приміщеннями, приведення будинку в попередній стан та його поділ,-

В С Т А Н О В И В:

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовною заявою, позовні вимоги по яких під час розгляду справи уточнювалися та збільшувалися, в якій просять постановити рішення, яким зобов'язати відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 усунути перешкоди в користуванні приміщеннями 1-3, 1-15, підвального приміщення ІІ та сараю Д за адресою м.Яворів, вул.Завадівська, 6 Львівської області, зобовязати відповідачів знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан, відновивши сходову клітку та підвальне приміщення до попереднього стану, в разі невиконання рішення протягом місяця з часу набрання рішення законної сили надати дозвіл позивачам за власний рахунок знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан з подальшим відшкодуванням понесених ними витрат, поділити житловий будинок згідно рішення Яворівського районного суду від 17.05.1990 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Яворівського районного народного суду від 17.05.1990 року було реально поділено житловий будинок по вул.Завадівській, 6 в м.Яворові між співвласниками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та ОСОБА_14 відповідно до їхніх часток. Після даного рішення суду власники виконали необхідні будівельні роботи, однак не провели реєстрацію в БТІ, тому будинок продовжував мати статус спільної часткової власності. 31.12.2003 року помирає ОСОБА_12, після смерті якого спадщину прийняли його сини ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які проживали в даному будинку. 07.11.2004 року помирає ОСОБА_14, після смерті якого спадщину по закону прийняли позивачі та набули згідно свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/24 частині будинку. 17.10.2005 року помирає ОСОБА_13, після смерті якого спадщину по закону прийняли позивачі та набули згідно свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/12 частині будинку. Після смерті ОСОБА_13, яка була повязана з пожежею, позивачі тимчасово залишили будинок та стали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після отримання свідоцтв про право на спадщину в 2009 році вони потрапили до будинку, де встановили, що другий співвласник ОСОБА_10 самовільно (незаконно) переобладнав приміщення, замурував дверні отвори, демонтував сходи тощо. Приміщення 1-3 та 1-15 ОСОБА_10 забрав собі.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшенні та уточнені позовні вимоги підтримала.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_15 вважає, що позовні вимоги його довірительки є обгрунтованими, при розгляді справи встановлено, що покійний ОСОБА_10 без погодження із співвласниками самовільно перепланував житловий будинок, забрав частину приміщень, які належали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Його довірителька позбавлена доступу до цих приміщень.

Представник позивача ОСОБА_2 та неповнолітніх позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 гр.ОСОБА_16 вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими, просить заявлений позов задоволити.

Згідно свідоцтва про смерть первісний відповідач ОСОБА_10 помер 05.10.2010 року і до справи в якості правонаступника покійного було притягнуто відповідача ОСОБА_8 як спадкоємця по заповіту спадкодавця ОСОБА_10

Представник відповідача ОСОБА_8 гр.ОСОБА_17 заявленого позову не визнав та пояснив, що перші дві позовні вимоги не мають законних підстав, так як перепланування в будинку покійним ОСОБА_10 було проведено зі згоди попередніх власників, ОСОБА_10 не міг погодити з позивачами перепланування, так як позивачі в будинку не проживали, право на спадщину набули в 2009 році, про що повідомили ОСОБА_10 лише в 2010 році. Дійсно рішенням Яворівського районного суду від 19.05.1990 року було поділено житловий будинок між трьома сімями, а тому немає підстав для задоволення третьої позовної вимоги.

Притягнута судом за клопотанням позивача ОСОБА_1 в якості відповідача ОСОБА_9 як спадкоємець по закону першої черги після смерті ОСОБА_10 на розгляд справи не з'явилася, суд вирішив, зі згоди учасників судового розгляду, розглядати справу у її відсутності.

Також в судове засідання не зявився представник третої особи виконавчого комітету Яворівської міської ради, який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений і суд вирішив, зі згоди учасників судового розгляду, розглядати справу у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_14, який помер 07 листопада 2004 року, та після смерті ОСОБА_13, який помер 17 жовтня 2005 року, позивачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як спадкоємці покійних набули право власності по 1/24 частині на житловий будинок №6 по вул.Завадівській (колишня вул.Червоноарміська) в м.Яворові Львівської області. Загальна частка позивачів в сукупності становить 1/2 частину вищевказаного житлового будинку.

Судом також встановлено, що власником другої половини даного будинку являвся ОСОБА_10, а саме власником 1/3 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1969 року, посвідченого нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори, реєстр №1994, та власником 1/6 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_11, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори, реєстр №10.

Рішенням Яворівського районного народного суду Львівської області від 17.05.1990 року було задоволено позов ОСОБА_10 та ОСОБА_18 про поділ будинку №6 по вул.Червоноармійській (тепер. вул.Завадівська) в натурі, яким у власність позивачам було виділено приміщення 2-1 площею 15,2 кв.м, 2-2 площею 3,8 кв.м, 2-3 площею 16,0 кв.м, 2-4 площею 19,7 кв.м, 2-5 площею 5,5 кв.м, 2-6 площею 7,6 кв.м, в мезоніні приміщення 3-3 площею 14,4 кв.м, в підвалі приміщення І площею 14,0 кв.м. Решту приміщень в будинку було виділено іншим співвласникам ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_13, після смерті яких право власності в порядку спадкування за законом набули позивачі по справі.

Даний поділ будинку було проведено на підставі ст.115 ЦК України (1963 року), де було передбачено, що кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки в натурі шляхом предявлення позову.

При розгляді справи судом встановлено, що після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили співвласники будинку провели необхідні будівельні роботи, влаштували ізольовані житлові приміщення на дві сімї, однак зміни в переплануванні будинку не були зареєстровані в бюро технічної інвентаризації, де даний будинок продовжував обліковуватися на праві спільної часткової власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що після влаштування ізольованих житлових приміщень в будинку №6 по вул.Червоноармійській згідно судового рішення право спільної часткової власності було припинено і кожен з співвласників набув право власності на конкретні житлові приміщення.

Тому суд визнає, що співвласники ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 згідно рішення суду, а після їх смерті позивачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як спадкоємці за законом набули право власності на приміщення (згідно даних технічного паспорту станом на 24.04.2009 року) 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-13, 1-14, 1-15. Гр.ОСОБА_10 по рішенню суду і в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_11 набув право власності на приміщення (згідно даних технічного паспорту станом на 24.04.2009 року) 1-1, 1-2, 1-3, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-15, 1-16, 1-17, 1-18.

Даний факт про реальний розподіл житлового будинку також визнавав гр.ОСОБА_10 в письмовій заяві на імя міського голови для виготовлення технічної документації і присвоєння номера його частині будинку від 17.01.2008 року.

Судом також встановлено, що гр.ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_13, незважаючи на вищевказане судове рішення, без погодження із позивачами по справі як спадкоємцями спадкового майна, було проведено самовільне перепланування приміщень в житловому будинку.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що ОСОБА_10 погодив ці перепланування з первинними співвласниками, оскільки даний факт заперечила позивача ОСОБА_1, яка пояснила, що на час пожежі, під час якої загинув ОСОБА_13 перепланування в будинку відповідало судовому рішенню 1990 року. Щодо твердження представника відповідача, що ОСОБА_10 не міг погодити ці перепланування з позивачами, які набули право власності в порядку спадкування в 2009 році, то відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, гр.ОСОБА_10, всепереч вимогам ст.152 ЖК України, провів перепланування в будинку без дозволу виконавчого комітету Яворівської міської ради.

Зокрема, в підвалі будинку було частково ліквідовано приміщення ІІ площею 10,2 кв.м та демонтовано дверний отвір в приміщення ІІ площею 13,4 кв.м,

На першому поверсі будинку в приміщенні 1-3 площею 10,9 кв.м було демонтовано сходову клітку в підвальне приміщення та на мансардний поверх, ліквідовано дверний отвір в приміщення 1-4 площею 14,1 кв.м., влаштовано замість дверного отвору з приміщення на подвіря віконний отвір, переобладнано дане приміщення в кладову.

На мансардному поверсі будинку в приміщенні 1-15 площею 5,6 кв.м було ліквідовано дверний отвір в приміщення 1-14 площею 16,2 кв.м., влаштовано дверний отвір в приміщення 1-16 площею 6,0 кв.м.

Таким чином, позивачів як спадкоємців майна покійних ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 було позбавлено права на приміщення в підвалі ІІ площею 10,2 кв.м, приміщенні на першому поверсі 1-3 площею 10,9 кв.м, примішення на мансардному поверсі 1-15 площею 5,6 кв.м, які самовільно були захоплені ОСОБА_10 і приєднані до своєї частини житлового будинку.

Ст.ст.317, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Щодо позовних вимог, що в разі невиконання рішення суду протягом місяця з часу набрання ним законної сили надати дозвіл позивачам за власний рахунок знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан, а також позовні вимоги до відповідача ОСОБА_9, то суд вважає їх безпідставними, оскільки судове рішення є обовязковим до виконання, невиконання судового рішення є підставою для притягнення до відповідальності, порядок виконання судового рішення регламентується чинними законодавством, а відповідач ОСОБА_9 не являється правонаступником гр.ОСОБА_10

Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконними діями гр.ОСОБА_10, правонаступником якого являється відповідач ОСОБА_8 як спадкоємець за заповітом, позбавлені права власності на частину належного їм майна, в добровільному порядку спір між сторонами не вирішено, реальний розподіл будинку по рішення суду від 17.05.1990 року не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, а тому заявлений позов в цій частині слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 321, 355, 356, 357, 358, 383, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково. Зобов'язати відповідача ОСОБА_8 знести самочинно реконструюване будівництво та привести розташування приміщень в будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові Львівської області до попереднього стану, відновивши сходову клітку в приміщенні 1-3 та підвальне приміщення ІІ площею 10,20 кв.м.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_8 не чинити перешкод позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користуванні частиною житлового будинку, а саме приміщеннями 1-3, 1-15, підвальним приміщенням ІІ та сараєм Д за адресою м.Яворів, вул.Завадівська, 6 Яворівського району Львівської області.

Провести поділ житлового будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові Львівської області, залишивши у власності позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як співвласникам 1/2 ідеальної частини, наступні приміщення в підвалі приміщення ІІ площею 10,20 кв.м, приміщення ІІІ площею 9 кв.м, на першому поверсі приміщення 1-3 площею 10,9 кв.м., 1-4 площею 14,1 кв.м., 1-5 площею 20,3 кв.м., 1-6 площею 19,6 кв.м., на мансардному поверсі приміщення 1-15 площею 5,6 кв.м., 1-14 площею 16,2 кв.м., 1-13 площею 14,9 кв.м.

В решті позовних вимог та в позові до ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 124 грн 00 коп судових витрат по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 1689 грн 38 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: