Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 2983 / 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 червня 2011 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

ОСОБА_2

при секретарі: Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою Приватного підприємства «Номінал» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 березня 2011 року по справі за позовом Приватного підприємства «Номінал» до ОСОБА_3, третя особа: ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ПП «Номінал» звернулося до суду до ОСОБА_3, третя особа: ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» із вищезазначеним позовом, в якому зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2001 року ПП «Номінал» на праві приватної власності належало нерухоме майно - майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна 51.

23 січня 2006 року Оріхівським районним судом Запорізької області постановлено рішення по справі № 2-291 1, яким визнано право власності на нерухоме майно: три споруди критого току, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна 51. 14.07.2006 року за ОСОБА_4, на підставі зазначеного рішення КП «Імпульс» Пологівської районної ради здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4.

13.06.2007 року за нотаріально посвідченим договором дарування ОСОБА_4 подарувала вищезазначене нерухоме майно ОСОБА_3.

31.07.2008 року ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області скасовано рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.01.2006 року, яким було визнано право власності на вищезазначене нерухоме майно за ОСОБА_4.

18.11.2008 року повторним заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 визнано добросовісним набувачем нерухомого майна та визнано за нею право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна 51.

2

27.05.2009 року рішенням апеляційного суду Запорізької області заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2008 року скасоване, постановлено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Посилаючись на те, що права відчужувати нерухоме майно у ОСОБА_4 не виникло, ПП «Номінал» звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування від 13 червня 2007 року, за яким ОСОБА_4 подарувала нерухоме майно три споруди критого току розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна,51 ОСОБА_3 недійсним, зобов'язання ОСОБА_3 повернути нерухоме майно ПП «Номінал».

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.10.2009 року позов задоволено частково, визнано недійсним договір дарування, укладений 13.06.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зобовзано останнього повернути нерухоме майно: три споруди критого току, розташованого за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна, 51 ППНомінал.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2009 року в частині зобов'язання ОСОБА_3 повернути нерухоме майно ПП «Номінал» рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.10.2009 року залишено в силі з посиланням на те, що судом встановлено необхідність повернення безоплатно набутого майна його власникові - ПП «Номінал».

Проте відповідачем право власності ПП «Номінал» оспорюється, здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно вони не мають змоги, оскільки в них відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Тому позивач просив суд, визнати право власності на нерухоме майно майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул.. Центральна, 51 за ПП «Номінал»; стягнути з ОСОБА_3 на їх користь понесені судові витрати у цій справі.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ПП «Номінал» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм законодавства, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч. 2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відмовляючи у задоволені позову про визнання права власності на нерухоме майно суд виходив з того, що рішенням апеляційної інстанції від 07.12.2009 року вже було встановлено, що власником цього нерухомого майна є ПП „Номінал.

Однак апеляційною інстанцією 07.12.2009 року не постановлялося рішення про визнання за ПП „Номінал права власності на спірне нерухоме майно, а переглядалося рішення суду першої інстанції у справі за участю цих сторін за позовом про визнання договору дарування недійсним та про повернення спірного нерухомого майна приватному підприємству „Номінал, де у мотивувальній частині підтверджено правомірність висновку суду першої інстанції щодо зобовязання ОСОБА_3 повернути нерухоме майно, яким є майновий комплекс за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Центральна, 51 його власнику - ПП „Номінал / а.с.23 /.

3

Згідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

Отже встановлені у рішенні суду першої інстанції від 02.10.2009 року і підтверджені апеляційною істанцією від 07.12.2009 року обставини відносно того, що вищезазначене нерухоме майно є власністю ПП, „Номінал не підлягає повторному доказуванню, але такі вимоги ПП „Номнал у цій справі заявлено не було.

За нормами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи те, що нерухоме майно за адресою Запорізька область Оріхівській район, с. Димитрове, вул. Центральна, 51 за рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.10.2009 року, яке залишено без змін рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2009 року повернуто ПП „Номінал як власнику цього майна, але не було здійснено відновлення рестрацієї права власності на це нерухоме майно за ПП „Номінал у звязку з запереченнями відносно цього з боку відповідача, заявлені позовні вимоги про визнання права власності на вказане нерухоме майно за ПП „Номінал підлягають задоволенню.

За таких обставин судова колегія рішення суду у цій справі про відмову у задоволені позову ПП „Номінал про визнання права власності на нерухоме майно скасовує і постановляє нове рішення про задоволення цих позовних вимог ПП „Номінал з стягненням на його користь з ОСОБА_3 понесених судових витрат у цій справі.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Номінал» задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 березня 2011 року в цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

„ Позовні вимоги ліквідатора Приватного підприємства „Номінал ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати право власності на нерухоме майно майновий комплекс, розташований з адресою Запорізька область, Оріхівський район, селище Димитрове, вул. Центральна, буд. 51 за Приватним підприємством „Номінал ( ), яке знаходиться за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район, м. Гуляйполе, вул. ІІІ Інтернаціоналу, 76/4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства „Номінал витрати судового збору у розмрі 1 700 грн., витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі -120 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: