Справа № 22-ц-6957/11 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Категорія 58 28.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

при секретарі Мариняко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі Київської області на рішення Києво-Святошинського райнного суду Київської області від 11 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та ОСОБА_2 державного казначейства України у Києво-Святошинському районі Київської області про витребування майна (грошових коштів) набутого без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивач пред»явила в суді названий позов посилаючись на те, що вона на підставі розпорядження Київської ОДА від 15 листопада 2007 року № 1271 «Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» отримала у власність земельну ділянку площею 0,7389 га, яка була вилучена із постійного користування ДП «Київське лісове господарство». При цьому вона повинна була здійснити попереднє відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельної ділянки для отримання державного акту на право власності. Тому нею були перераховані кошти у сумі 85785,86 грн. на розрахунковий рахунок Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Проте, як виявилось згодом, грошові кошти в рахунок попереднього відшкодування збитків заподіяних вилученням земельної ділянки повинні бути спрямовані на рахунок ДП «Київське лісове господарство». У добровільному порядку відповідач не спрямував грошові кошти належному отримувачу. З метою поновлення своїх порушених прав та належного виконання зобов'язання вона звернулася із заявою про повернення помилково сплачених грошових коштів до ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі Київської області. Проте останній відмовив їй у поверненні грошових коштів посилаючись на те, що максимальний строк повернення помилково сплаченої суми не повинен перевищувати 1095 днів з дня виникнення цієї події. Опинившись в ситуації правової невизначеності, позивач змушена була повторно сплатити 85 785 грн.24 коп. належному отримувачу. Виходячи із наведеного позивач звернулась до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі Київської області за рахунок місцевого бюджету України здійснити їй виплату у сумі 85 785,86 грн. у рахунок помилково сплачених грошових коштів за відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельної ділянки, а також судові витрати. При розгляді справи позивачка уточнила позовні вимоги. Остаточно просила суд зобов'язати ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі Київської області списати грошові кошти в сумі 85 785, 86 грн. з рахунків Білогородської сільської ради Київської області та повернути їй ці кошти.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі Київської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що при ухваленні рішення суд не врахував вимог Наказу державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 2226 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих додержавного та місцевих бюджетів» (далі Наказ). Білогородська сільська рада відповідно до вимог п. 5 Наказу не зверталась до ОСОБА_2 державного казначейства України в Києво-Святошинському районі із поданням про повернення коштів. Кошти були зараховані на рахунок Білогородської сільської ради і витрачені нею. Крім того, кошти буди зараховані на рахунок сільської ради у 2007 бюджетному році, а тому могли бути повернуті лише у тому ж році, а не у 2011.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 15.11.2007 року №1271 «Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність» позивач отримала у власність земельну ділянку площею 0,7389 га, розташовану на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно п.5 Розпорядження позивач отримає державний акт за умови попереднього відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельної ділянки.

На виконання вимог Розпорядження позивачем були сплачені кошти у сумі 85 785 грн. 86 коп. на рахунок Білогородської сільської ради, що підтверджується квитанцією №5399 від 21.08.2007 року та платіжним дорученням №1161783 від 22.07.2007 року. Після чого позивачем отримано державний на право власності на земельну ділянку серії ЯД №943990 від 23.11.2007 року.

Згодом позивачці стало відомо, що єдиним отримувачем грошових коштів в рахунок попереднього відшкодування збитків заподіяних вилученням земельної ділянки є ДП «Київське лісове господарство». Проте Білогородською сільською радою не було здійснено спрямування грошових коштів належному отримувачу.

З даного приводу позивачка звернулась із письмовою заявою до ОСОБА_2 державного казначейства у Києво-Святошинському районі Київської області про повернення помилково сплачених грошових коштів. ОСОБА_2 державного казначейства у Києво-Святошинському районі Київської області від 30.03.2011 року №575 ОСОБА_3 відмовлено у поверненні помилково сплачених коштів.

Як вбачається з квитанції №NО9РZ51840 від 02 березня 2011 року позивачем повторно сплачені грошові кошти в рахунок попереднього відшкодування збитків заподіяних вилученням земельної ділянки в сумі 85 785, 24 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1212, 1213 ЦК України і виходив з того, що грошові кошти були отримані Білгородською сільською радою без належних правових підстав.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В запереченнях проти позову, а також в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 державного казначейства у Києво-Святошинському районі Київської області не вказало правову підставу, яка б давала право Білогородській сільській раді утримувати у себе кошти, які були помилково зараховані на її рахунок. Тобто висновок суду про те, що майно було набуте безпідставно відповідачем не спростований.

Щодо посилання відповідача на Наказ, то судова колегія погоджується із доводами позивача про те, що цей наказ не регулює виниклі правовідносини, оскільки, як зазначено в п.2 Порядку, він визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі).

Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

Позивач просила повернути їй помилково зараховані на рахунок сільської ради кошти за відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельної ділянки. Порядком не врегульовано повернення фізичній особі помилково зарахованих коштів на відшкодування нею збитків.

Таким чином судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Державного казначейства у Києво-Святошинському районі Київської області відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: