Справа № 2-58/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2011 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю позивача- Бецько М.Й.

представника позивача- адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між сторонами 23 квітня 2010 року і засвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області , зареєстрованого в реєстрі під № 495. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, 25 липня 2006 року вона оформила заповіт , згідно якого свою квартиру заповіла в рівних долях сестрам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Під час її відвідування, ОСОБА_3, знаючи про тяжкий моральний та фізичний стан позивача наполягала піти до нотаріуса та оформити якісь документи на квартиру, оскільки так буде простіше та дешевше оформити квартиру. 23 квітня 2010 року ОСОБА_3 змусила позивача насильно піти до нотаріуса для оформлення договору, однак суті договору вона не розуміла. Відразу ж після укладення договору ОСОБА_3 виїхала в Російську Федерацію і більше не приїжджала.

В ході судового розгляду справи, позивач змінила свої вимоги і просила суд розірвати вищевказаний договір дарування з підстав того, що відповідач до теперішнього часу фактично не прийняла дар, оскільки не отримала оригінал договору дарування, свідоцтва про право власності на квартиру, квартира збережена в такому ж стані в якому вона і була раніше, з моменту оформлення оспорюванного договору в квартирі проживає тільки позивач яка несе всі витрати по утриманню квартири.

В судовому засіданні позивач, її представник повністю підтримали змінені позовні вимоги , просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася- надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , а також надіслала до суду заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення та оцінивши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче наступних підстав.

Так, відповідно до норм ч.2, ст. 651 Цивільного кодексу (ЦК) України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За умовами оспорюваного договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 23 квітня 2010 року, укладеного між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_5 з другого боку - відповідач прийняла в дар зазначене в угоді нерухоме майно.

Прийняття дарунку обдарованим (як умова договору), також зазначене в нормі ч. 1 ст. 717 ЦК України За наведеною ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування майно безоплатно передається у власність обдарованого.

Одночасно ч.1 ст. 722 ЦК України, встановлює, що право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Згідно п.8 оспорюваного договору дарування від 23 квітня 2010 року право власності обдаровуваної на дарунок виникає з моменту його прийняття. Одержанням дарунка вважається одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Як вказала позивач в позові, в судовому засіданні , а також це підтвердили в судовому засіданні свідки , ОСОБА_3 не приймала дарунку, оригінал договору дарування знаходиться у позивача, в органах БТІ право власності за нею на підставі оскарженого договору не реєструвалося, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 листопада 2011 року . Дарувальник - позивач ОСОБА_2 , після укладення договору продовжувала та продовжує володіти та користуватися даною квартирою.

За таких вищенаведених обставин, суд вважає що відповідач (як сторона в договорі) -не виконала умов угоди дарування від 23 квітня 2010 року, при тому що дана умова (прийняття дарунку), прямо визначена законом ( ст. 722 ЦК України).

Крім того, законодавець в ч.4 ст. 727 ЦК України, також зазначив право дарувальника на вимогу щодо розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим.

Враховуючи те, що дарунок у вигляді квартири АДРЕСА_2 є збереженим майном, на даний час нікому іншому не подарована , не продана в іпотеку та не вилучена іншим способом, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки щодо розірвання зазначеного договору саме з підстав того, що відповідач до теперішнього часу фактично не прийняла дар, з моменту оформлення оспорюванного договору в квартирі проживає тільки позивач, яка несе всі витрати по утриманню дарунку.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 10, 57, 60, 174, 208-213 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16, 215, 717, 718 , 722 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_3 від 23 квітня 2010 року , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу за реєстровим номером 495.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_6