Справа № 2-1129/11
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

з участю прокурора Карман В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Заступника прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі : Київської обласної ради, Києво-Святошинської районної ради, Дмитрівської сільської ради, третя особа: Київська обласна державна адміністрація до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі : Київської обласної ради, Києво-Святошинської районної ради, Дмитрівської сільської ради, третя особа: Київська обласна державна адміністрація з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат посилаючись на те, що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 01.04.08 № 405 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, переведення її до категорії земель сільськогосподарського призначення та відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 425334, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,99 га, яка розташована в межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 2 ст. 207 Земельного кодексу України передбачено, що відшкодуванню підлягають втрати лісових земель як основного засобу виробництва в лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із лісогосподарським виробництвом.

Втрати лісогосподарського виробництва, спричиненні вилученням лісогосподарських угідь, наданих у власність ОСОБА_1 визначені відповідно до Порядку визначення втрат лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279, становлять 79695,00 грн.

Розрахунок втрат лісогосподарського виробництва проведений ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Згідно п. 4 згаданого Порядку відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням лісових угідь для цілей, не пов'язаних з веденням лісового господарства проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок.

Однак, ОСОБА_1 до теперішнього часу не сплатила в повному обсязі втрат лісогосподарського виробництва в сумі 79695,00 грн.

Внаслідок несвоєчасної сплати ОСОБА_1 коштів своєчасно не виконуються заходи щодо освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою чим завдається шкода інтересам держави.

Відповідно до вказаних вимог законодавства, кошти від втрат, спричинених вилученням лісогосподарських угідь, які заборгувала ОСОБА_1, повинні бути зараховані на спеціальні рахунки Київської обласної ради - 25 відсотків, Києво-Святошинської районної ради - 15 відсотків та Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району - 60 відсотків, тому прокурор звертається в їх інтересах.

Просив стягнути з ОСОБА_1 втрати лісогосподарського виробництва на загальну суму 79695,00 грн., з них на користь Дмитрівської сільської ради 60 % від загальної суми, а саме 47817,00 грн. Києво-Святошинської районної ради 15% від загальної суми, а саме 11954,25 грн. Київської обласної ради 25% від загальної суми, а саме 19923,75 грн. .

В судовому засіданні прокурор позов підтримала .

Представник Києво-Святошинської районної ради позов підтримав.

Представник відповідачки позов не визнав, оскільки відповідачка не зверталася з заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки, та не отримувала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку., ОСОБА_2 діяв від її імені за дорученням при оформленні Державного акту Вважає, що в даному випадку є порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель , що є підставою для визнання недійсними рішень органів Державної влади.

Представники Дмитрівської сільської ради та Київської обласної ради не з»явилися в судове засідання, згідно заяв просили слухати справу за їх відсутністю.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь в справі, вивчивши матеріали справи позов задовольняє з таких підстав:

Судом встановлено що розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 01.04.08 № 405 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, переведення її до категорії земель сільськогосподарського призначення та відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 425334, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,99 га, яка розташована в межах Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 2 ст. 207 Земельного кодексу України передбачено, що відшкодуванню підлягають втрати лісових земель як основного засобу виробництва в лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із лісогосподарським виробництвом.

Втрати лісогосподарського виробництва, спричиненні вилученням лісогосподарських угідь, наданих у власність ОСОБА_1 визначені відповідно до Порядку визначення втрат лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279, становлять 79695,00 грн.

Розрахунок втрат лісогосподарського виробництва проведений ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Згідно п. 4 згаданого Порядку відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням лісових угідь для цілей, не пов'язаних з веденням лісового господарства проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок.

Однак, ОСОБА_1 до теперішнього часу не сплатила в повному обсязі втрат лісогосподарського виробництва в сумі 79695,00 грн., що підтверджується інформацією управління Державного казначейства у Києво-Святошинському районі № 804 від 19.08.09.

Частиною 2 ст. 209 Земельного кодексу України передбачено, що кошти, які надходять у порядку відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, використовуються виключно на освоєння земель для лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблення програм та проектів землеустрою. Використання цих коштів на інші цілі не допускається.

Внаслідок несвоєчасної сплати ОСОБА_1 коштів своєчасно не виконуються заходи щодо освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою чим завдається шкода інтересам держави.

Згідно ч. 1 ст. 209 Земельного кодексу України втрати лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням лісових земель, підлягають відшкодуванню і зарахуванню на спеціальні рахунки відповідних місцевих рад у таких розмірах: Автономній Республіці Крим, обласним радам - 25 відсотків, районним радам - 15 відсотків, міським, сільським, селищним радам - 60 відсотків, міським радам Києва та Севастополя - 100 відсотків.

Відповідно до вказаних вимог законодавства, кошти від втрат, спричинених вилученням лісогосподарських угідь, які заборгувала ОСОБА_1, повинні бути зараховані на спеціальні рахунки Київської обласної ради - 25 відсотків, Києво-Святошинської районної ради - 15 відсотків та Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району - 60 відсотків.

Згідно п.п. 34, 35 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а також затвердження відповідно до закону ставок земельного податку розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Згідно п.п. 19, 21, 22 ст. 43 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень районних та обласних рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Оскільки при передачі земельної ділянки було змінено її цільове призначення , позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає, що несплата ОСОБА_1 витрат лісогосподарського виробництва, порушує інтереси держави у сфері регулювання земельних відносин, забезпечення реалізації яких покладено на Київську обласну раду, Києво-Святошинську районну раду, Дмитрівську сільську раду.

Заперечуючи проти позову представник відповідачки посилається на те, що відповідачки не було відомо про розпорядження Київської обласної держаної адміністрації про вилучення , зміну цільового призначення та передачі земельної ділянки у власність , тому вона не може відповідати за даним позовом , не заслуговують на увагу, оскільки від імені її при оформленні державного акту на право приватної власності на землю діяв за дорученням ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 10.02.11Також посилання його на те, що позивачка не отримувала Державного акту на землю є непереконливими.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник відповідачки не довів тих обставин на які посилалися як на підставу своїх заперечень не надав докази в обґрунтування своїх заперечень не спростували тих обставин на які посилаються прокурор та представник позивача в обґрунтування своїх вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику відповідачки його права та обов»язки.

Суд вважає, що у діях відповідачки є наявні протиправні дії , вина та причинний зв»язок з можливим причиненням шкоди державі, про що зазначено вище.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог прокурора , оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, ст.4 п.5, ст.ст. 207-209 Земельного кодексу України, ст.ст. 19, 21, 22, 26, 34, 35, 43 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 втрати лісогосподарського виробництва на загальну суму 79695,00 грн., з них на користь: Дмитрівської сільської ради 60% від загальної суми, а саме 47817,00 грн.;

Києво-Святошинської районної ради 15% від загальної суми, а саме 11954,25 грн.;

Київської обласної ради 25 % від загальної суми , а саме 19923,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 - 796,95 грн. судового збору на користь держави та 120 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя