АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-761/2011 р. Головуючий 1 інст: Боговський Д.Є.
Категорія: про поновлення на роботі Суддя - доповідач: Тичкова О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Козленко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного науково-виробничого підприємства Обєднання Комунарпро поновлення на роботі, визнання недійсними наказів, частково недійсними трудових договорів, стягнення середнього заробітку, сум індексації заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з дійсним позовом, в якому з урахуванням наступних доповнень просив: поновити його на роботі; визнати недійсним наказ від 12.05.2009 за № 556к про звільнення працівника підприємства; визнати недійсними записи у трудовій книжці позивача № 28 від 12.05.2009 р., № 29 від 13.05.2009 р., № 30 від 01.07.2009 р.,

№ 31 від 30.09.2009 р.; зобов'язати відповідача виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.09.2009 р.; стягнути з відповідача суму індексації заробітної плати; зобов'язати відповідача запропонувати йому іншу роботу (посаду), а разі неможливості поновити його на тій же роботі (посаді) на тому ж підприємстві; визнати недійсним трудовий договір, укладений між ним та ДНВК Об'єднання Комунар, оформлений наказом № 567-к від 13.05.2009 р., в частині його строку; визнати недійсним трудовий договір, укладений між ним та ДНВК Об'єднання Комунар, оформлений наказом № 943-к від 01.07.2009 р., в частині його строку; визнати недійсним наказ № 1311 від 30.09.2009 р. та зобов'язати ДНВК Об'єднання Комунарприйняти його на роботу.

В обґрунтування позову зазначив, що працював на Харківському заводі Комунар(нині Державне науково-виробниче підприємство Об`єднання Комунар) з 1967 року. З квітня 2005 р. його було переведено на посаду регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів на умовах безстрокового трудового договору на невизначений строк. 12.05.2009 р. його було звільнено у зв'язку із скороченням чисельності штату, наступного дня прийнято на роботу на ту ж посаду, на умовах строкового договору на визначений строк, який у подальшому було продовжено до 30.09.2009 р.. У звязку із закінченням строку трудового договору його 30.09.2009 р. було звільнено з підприємства. Оскільки займана ним посада не є сезонною, не носить характеру тимчасової, ОСОБА_3 вважав, що з ним не можна було укладати строковий трудовий договір. Враховуючи наведене, а також факт переукладення з ним строкового трудового договору, ОСОБА_4 вважав, що трудові відносини між ним та відповідачем фактично не переривались, а укладені між ними строкові трудові договори є недійсними в частині визначення строків їх дії, тобто є безстроковими. Крім того, з моменту укладення строкового трудового договору, тобто з 12.05.2009, позивачу не виплачувалась індексація згідно Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, надавши суду свої письмові заперечення.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 працював на Харківському заводі Комунар(нині Державне науково-виробниче підприємство Об`єднання Комунар) з 16.01.1973 року по 12.05.2009 року та з 13.05.2009 року по 30.09.2009 року. Згідно наказу № 556к від 12.05.2009 року ОСОБА_4 було звільнено з посади регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів, в звязку із скороченням чисельності та штату працівників. Наказом № 567-к від 13.05.2009 року його знову було прийнято на роботу до відповідача на посаду регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів на умовах трудового договору на визначений строк з 13.05.2009 р. по 01.07.2009 р. Відповідно до наказу № 943-к від 01.07.2009 року зазначений строковий трудовий договір було продовжено на строк з 01.07.2009 року по 30.09.2009 року. В звязку із закінченням строку дії трудового договору ОСОБА_4 було звільнено з ДНВП Об`єднання Комунар(наказ № 1311-к від 30.09.2009 року).

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позову, суд правильно керувався 23, 36, 40, 42, 43, 47, 49-2 Кодексу законів про працю України та обґрунтовано виходив з того, що його звільнення у звязку із скороченням чисельності працівників, укладення з ним строкового трудового договору, а також звільнення у звязку із закінченням строку дії трудового договору, укладеного на визначений строк, було проведено відповідно до вимог чинного законодавства про працю.

Так, позивача було своєчасно попереджено про майбутнє скорочення чисельності штату працівників на підприємстві, яке було узгоджено з профспілковим органом, йому було запропоновано переведення на іншу роботу, від якого він відмовився. Відомості про звільнення ОСОБА_4 були передані до Харківського міського центру зайнятості. У день звільнення з ОСОБА_4 було проведено розрахунок, видано копію наказу про звільнення, оформлену трудову книжку. Позивач своє звільнення у звязку із скороченням чисельності працівників у встановлений законом строк не оскаржував. Погодився на укладення з ним строкового трудового договору, а потім - на продовження строку його дії. В звязку із закінченням строку дії трудового договору та відповідно до особистої заяви ОСОБА_4 був звільнений з 30.09.2009 року.

Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивач доказів наявності у нього більш високої або однакової з іншими працівниками продуктивності праці суду першої та апеляційної інстанції не надав.

Доводи апелянта та його представника, щодо завантаження виробничих потужностей відповідача до кінця року та відсутності у звязку з цим підстав для звільнення ОСОБА_4 та укладення з ним строкового трудового договору, не можуть бути прийняті до уваги.

За змістом ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання.

Матеріали справи свідчать, що договір № 265/Е3-09 від 29.04.2009 року між ДНВП Об`єднання Комунарта АК Київенергобув укладений на визначений строк до 31.12.2009 року, що зумовлювало визначеність строку виконання робіт позивачем.

Згідно довідки відповідача № 172/014-02-1 від 28.12.2010 року за період з жовтня 2009 року по червень 2010 року включно на ДНВП Об`єднання Комунар працівники за професією регулювальник радіоелектронної апаратури та приладівна роботу не приймались; звіти про наявність вакансій за цією професією до центру зайнятості населення не подавались; в цеху № 10, в якому працював позивач, було скорочено 4 штатних одиниці у звязку зі скороченням чисельності і штату робітників; працівників будь-якої професії (посади) на роботу до вказаного цеху прийнято не було.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини, що мають значення для справи, і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу року ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: