Справа № 2-303/11
Ухвала

Іменем України

"19" грудня 2011 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Омелюх В.М.

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом, державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом, державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 березня 1988 року померла її мати ОСОБА_4, якій належав на праві власності житловий будинок в с.Вовніги по вул.Чкалова,13 Солонянського району та якою при житті було складено посвідчений виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Солонянського району 10 вересня 1976 року заповіт, за який вона заповіла їй вказаний будинок. Після смерті матері відкрилася спадщина на належний померлій житловий будинок з господарськими будовами, спорудами та присадибною ділянкою, яку вона як спадкоємець за заповітом, а відповідач як спадкоємець за законом прийняли в установлений шестимісячний строк, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В період з 17 вересня 1988 року по 20 січня 1989 року та з 11 квітня по 24 квітня 1990 року вона хворіла та знаходилася на стаціонарному лікуванні в лікарні, в звязку з чим не мала можливості оформити спадщину, від прийняття якої не відмовлялась. Її мати ОСОБА_5 з літа 1984 року до дня смерті проживала у неї в будинку в с.Башмачка по вул.Осипенко,7 Солонянського району, так як потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала саме вона, в той час як відповідач взагалі ухилявся від надання будь-якої допомоги та коштів на придбання ліків. Їй відомо, що спадкове майно, яке повинно належати їй в порядку спадкування за заповітом, фактично належить відповідачеві, який оформив на спірний житловий будинок правовстановлюючі документи у вигляді свідоцтва про право приватної власності згідно прийнятого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради рішення від 25 серпня 1997 року, але ухиляється він предявлення їй документів на спірне майно, та на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради від 21 грудня 1993 року приватизував земельну ділянку на якій розташований будинок та отримав державний акт на право приватної власності на землю №932 від 18 грудня 1995 року, який є недійсним, оскільки в акті встановлення меж земельної ділянки немає підписів відповідача ОСОБА_3 сільської ради та суміжних користувачів. Вказані дії відповідачів є незаконними, так як порушують її право власності на спадковий будинок як спадкоємця за заповітом. 16 вересня 1988 року начебто нею було подано до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь відповідача ОСОБА_2, яким було подано заяву про те, що він ніби приймає спадщину після смерті матері і інших спадкоємців крім нього немає. Дані заяви не відповідають дійсності, оскільки в цей час вона вже хворіла і з 17 вересня 1988 року, яка була госпіталізована на стаціонарне лікування, а до нотаріальної контори вона приїздила разом з братом ОСОБА_2 в серпні 1988 року і нею була подана заява про прийняття спадщини державному нотаріусу ОСОБА_6, а всі заяви, які маються в матеріалах спадкової справи, посвідчені нотаріусом ОСОБА_7 Наявна в матеріалах спадкової справи заява від 16 серпня 1988 року нібито написана нею власноручно, тоді як вона особисто ніяких заяв не писала, а нотаріус особисто писав заяви від їх імені та посвідчував їх відповідно до вимог за закону, в звязку з чим матеріали спадкової справи після смерті її матері є сфальсифікованими, а вона змушена звернутися до суду за захистом порушених відповідачами її прав на спадкове майно.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, та прохали призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, оскільки в матеріалах спадкової справи є заява позивачки про відмову від спадщини і заява відповідача ОСОБА_2 про те, що він приймає спадщину після смерті їхньої матері та інших спадкоємців крім нього не має, які не відповідають дійсності, оскільки вона не могла подавати таку заяву про відмову від прийняття спадщини, так як в той час вже хворіла та з 17 вересня 1988 року була госпіталізована на стаціонарне лікування. Позивачка разом зі своїми братами ОСОБА_2 та ОСОБА_8 дійсно приїздили до нотаріальної контори, але у серпні 1988 року нею була подана заява про прийняття спадщини як спадкоємцем за заповітом нотаріусу ОСОБА_6, яким особисто ці заяви писались та посвідчувались, в той час як заяви, що містяться в матеріалах спадкової справи посвідчені нотаріусом ОСОБА_7, а для визначення чи нею виконано текст вказаної заяви необхідно провести відповідну почеркознавчу експертизу, висновок якої може бути єдиним доказом того, що нею не подавалась до нотаріальної контори заява про прийняття спадщини, та проведення якої прохали доручити Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУ МВС України в Дніпропетровській області, оскільки вартість проведення такої експертизи в зазначеній експертній установі є значно меншою, ніж Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, проведення якої вона не змогла оплатити в звязку з тяжким матеріальним становищем. На розгляд судової експертизи прохала поставити питання чи написана заява від імені ОСОБА_1 та підпис під нею, яка міститься в матеріалах спадкової справи щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1988 року, нею власноручно або іншою особою, а в разі призначення експертизи прохала зупинити провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно письмової заяви прохав розглядати справу у його відсутність, в звязку з чим суд вважає можливим розгляд клопотання позивачки щодо призначення судової експертизи у справі розглянути за його відсутності, оскільки інтереси відповідача в судовому засіданні представляє його представник.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, оскільки позивачка відмовилась від прийняття спадщини на майно померлої матері в порядку, визначеному законодавством, яке про призначення судово - почеркознавчої експертизи оскільки судом за клопотанням позивачки вже призначалась відповідна судова експертиза, проведення якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, але позивачка не здійснила оплату такої експертизи, в звязку з чим її не було проведено, а вказане свідчить про те, що позивачка затягує своїми діями розгляд даної справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради позов не визнав та заперечував проти задоволення клопотання позивачки, щодо призначення експертизи.

Суд, заслухавши думку позивачки та її представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що оскільки для встановлення факту написання заяви та підпису під заявою про відмову від прийняття спадщини, яка мається в матеріалах спадкової справи, позивачкою чи іншою особою, потребуються спеціальні знання у галузі науки,мистецтва, техніки, ремесла тощо, клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню, оскільки саме позивачка відповідно до вимог ст.60 ЦПК України повинна довести обставини, на які вона посилається в позові

Підлягає задоволенню і клопотання позивачки ОСОБА_1 та її представника про доручення проведення такої експертизи Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області, оскільки це не суперечить вимогам Закону України Про судову експертизута ст.144 ЦПК України.

На підставі викладенного, керуючись ст. ст.57,143-147,168,п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Військовської сільської Ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

На розгляд експертизи поставити слідуючі питання:

1. Чи написана заява від імені ОСОБА_1 та підпис під нею, яка міститься в матеріалах спадкової справи щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1988 року власноручно або іншою особою?

2. Чи написана заява від імені ОСОБА_1 щодо відмови від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 від 16 вересня 1988 року та заява ОСОБА_2 щодо прийняття спадщини після ОСОБА_4 від 17 вересня 1988 року та підписи під ними, які міститься в матеріалах спадкової справи №189/1988 однією особою чи різними особами?

Попередити експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Для проведення експертизи надати експерту матеріали цивільної справи, відібрані у судовому засіданні зразки почерку позивачки ОСОБА_1, оригінали документів спадкової справи, які підлягають дослідженню, та документи зі зразки почерку позивачки.

Обовязок оплатити витрати по проведенню експертизи покласти на позивачку ОСОБА_1, попередивши про наслідки ухилення від її оплати.

На період проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через райсуд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча: суддя