АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2182/11 Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів : Дорош АЛ., Панченка О.О.

При секретарі: Зеленській 0.1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, редакції і засновника друкованого засобу масової інформації газети «Дзвони Собору» про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 травня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують особисті немайнові права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_3, відомості в статті під назвою «Цинізму районної влади немає меж», опублікованої в №2 (22) за жовтень 2010 року газети «Дзвони Собору», замовлення №94, тираж 5000 примірників, а саме: перший абзац статті зі слів «... влада знову взялася за старе - вирішення своїх питань. Не дивно, що в цьому і виконавча влада, і керівники районної ради - були однодумці». Другий абзац статті зі слів «... що саме (заробітну плату чи якісь інші витрати) ми фінансуємо ні п. Дмитренко ... логічно відповісти не змогли». Третій абзац статті зі слів «Хіба це не цинізм, що здоровя, а часто навіть життя людини районна влада поставила вище того, щоб в черговий раз побачити себе на сторінці газети». Пятий абзац статті в контексті згадування прізвища та посади голови РДА ОСОБА_3 зі слів «Хто, коли, як, за чиїми підписами роздавав районне майно..», слова «Та пан ОСОБА_3 просидів на сесії «ні пари з вуст»; слова «Більшість громадян здогадалася чому. Решті нагадаємо. Саме п. Кузьменко зі «своїми» депутатами «наділив» майже гектар Решетилівської землі п. Дмитренку. Так-так, нинішньому голові райдержадміністрації. Памятаєте «песни й пляски» в «Ні пуха ні пера»; слова»то проспівували» нашу землю, вартість якої становить щонайменше... 1 мільйон гривень». Тож у нас знову як у тому прислівї: «Ворон ворону ока не виклює». От вам і сильна влада». Сьомий абзац статті зі слів «Грошей від продажу цегельного заводу .... Не вистачило на один туалет. І головаРДА ОСОБА_3 змушений був дозбирувати з місцевих підприємців. Тай місце будівництва його попросту дивує громадян. То ж і говорять... місцева влада цегельний завод...».

Визнано недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують особисті немайнові права, свободи, ганьблять честь, гідність ділову репутацію ОСОБА_3

Григоровича, відомості в статті під назвою «Цинізму районної влади немає меж - 2», опублікованої в №3 (23) за жовтень 2010 року газети «Дзвони Собору», замовлення №115, тираж 6000 примірників, а саме: перший абзац статті зі слів «Та повернемось до фактів, викладених у газеті «Дзвони Собору» і які так невміло намагався спростувати пан Циган за спиною якого, явно простежується»тінь нового вождя»; слова «на людському горі пани... ОСОБА_3... наживатись не будете». Третій абзац статті зі слів «Коштів від продажу цегельного заводу не вистачило не на один, а на два туалети»; слова «Чомусь серед шести власників контрольного пакету заводу (68%) виявився і нинішній «керманич» району, в якого, чомусь, виявилась «левова» частка акцій. Тож коли, настав час продавати завод, звісно, хто отримав значну частину коштів»; слова «От і виходить, що приніс в район соломинку, а вкрав копицю!». Четвертий абзац статті зі слів: «Щось, я не знайшов відповіді і на своє інше запитання «правильно чи ні пан ОСОБА_3 «вихватив» гектар селищної землі на шляху Київ - Харків. Можливо тому, що за свідченням громадян цієї землі вже не один гектар , а .. два». Пятий абзац статті зі слів «ненависна влада загнана в глухий кут. Єдиний вихід у неї - на смітник історії... Саме тому «наїзди» пана ОСОБА_3... на кандидатів в депутати зх. Вимогою зняти свої кандидатури, не заважати їм. По -перше, це підло й низько! По-друге, це не впевненість у їхніх силах, у їхній перемозі!»

Зобовязано ОСОБА_2, редакцію газети «Дзвони Собору» за власні кошти спростувати відомості, поширені ними у статтях «Цинізму районної влади немає меж» та «Цинізму районної влади немає меж - 2», які були опубліковані у газети «Дзвони Собору» №2 (22) та №3 (23) за жовтень 2010 року у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації в газеті «Дзвони Собору» інформації про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію голови Решетилівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 не пізніше пятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Вирішено питання про судові витрати.

В частині інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Вважає, що суд виніс рішення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, дав невірну оцінку доказам по справі, на підставі чого прийшов до помилкового висновку про недостовірність поширеної інформації.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників процесу, що зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 30.04.2010 р. працює на посаді голови Решетилівської районної державної адміністрації , а відповідач ОСОБА_2 є кореспондентом газети «Дзвони Собору» та членом Решетилівської районної організації УПР «Собор» .

А газеті «Дзвони Собору» №2 (22), тиражем 5000 примірників та № 3 (23), тиражем 6000 примірників за жовтень 2010 р. опубліковано статті « Цинізму районної влади немає меж» та «Цинізму народної влади немає меж-2» , під якими зазначено підпис «ОСОБА_2 -голова Решетилівської районної організації УПР «Собор» , депутат районної ради від блоку «Наша Решетилівщина» .

Серед іншого, вказані публікації містили інформацію щодо позивача ОСОБА_3 стосовно його особистого життя та професійної діяльності.

з

Так, автором статті ,зокрема зазначалось, що «Більшість громадян

здогадалася чому. Решті нагадаємо. Саме п. Кузьменко зі «своїми» депутатами «наділив» майже гектар Решетилівської землі п. Дмитренку. Так-так, нинішньому голові райдержадміністрації. Памятаєте «песни й пляски» в «Ні пуха ні пера»; слова»то проспівували» нашу землю, вартість якої становить щонайменше... 1 мільйон гривень». Тож у нас знову як у тому прислівї: «Ворон ворону ока не виклює». От вам і сильна влада...

Грошей від продажу цегельного заводу .... не вистачило на один туалет. І голова РДА ОСОБА_3 змушений був дозбирувати з місцевих підприємців. Тай місце будівництва його попросту дивує громадян. То ж і говорять... місцева влада цегельний завод...

...чомусь серед шести власників контрольного пакету заводу (68%) виявився і нинішній «керманич» району, в якого, чомусь, виявилась «левова» частка акцій. Тож коли, настав час продавати завод, звісно, хто отримав значну частину коштів»; слова «От і виходить, що приніс в район соломинку, а вкрав копицю!». Четвертий абзац статті зі слів: «Щось, я не знайшов відповіді і на своє інше запитання «правильно чи ні пан ОСОБА_3 «вихватив» гектар селищної землі на шляху Київ - Харків. Можливо тому, що за свідченням громадян цієї землі вже не один гектар , а .. два....

... ненависна влада загнана в глухий кут. Єдиний вихід у неї - на смітник історії... Саме тому «наїзди» пана ОСОБА_3... на кандидатів в депутати з . Вимогою зняти свої кандидатури, не заважати їм. По -перше, це підло й низько! По-друге, це не впевненість у їхніх силах, у їхній перемозі!» .

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що поширена автором статті ОСОБА_2 негативна інформація є недостовірною та у відповідності до вимог ст. 277 ЦК України підлягає спростуванню у спосіб її поширення.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував посиланням на ст. ст. 28,21 та 32 Конституції України , яка гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію .

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право... на повагу до гідності та честі...

Статтями 273, 275, 276 ЦК України передбачено захист та поновлення особистого немайнового права.

Відповідно 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

...Вважається, що негативна інформація, поширена про особу , є недостовірною. Спростування недостовірною інформації здійснюється особою, яка поширила таку інформацію.

Відмежовуючи гарантії судового захисту на право спростування недостовірної інформації, передбачені ст. 32 Конституції України від гарантій , встановлених ст. 34 Конституції України права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, беручи до уваги положення п.2 ч.З ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» , колегія суддів зауважує, що розповсюджена журналістом ( в даному випадку кореспондентом газети «Дзвони Собору» ОСОБА_2 ) інформація повинна бути об»єктивною і достовірною ( перевірною).

Згідно резолюції ПАРЄ 1003/1993 р. «Про етичні принципи журналістики» журналіст при здійсненні своєї професійної діяльності зобов»язаний поважати права, законні інтереси , честь і гідність фізичних та юридичних осіб, не подавати чутки, поважати презумпцію невинуватості, право на приватне життя .

При розгляді даної справи відповідачем не було надано достатніх та належних доказів, які б підтвердили достовірність поширеної ним інформації , а саме те, що

отримання позивачем земельної ділянки відбулось з порушенням норм чинного законодавства та спричинило порушення прав та законних інтересів інших громадян, належність ОСОБА_3 68% іменних акцій Решетилівського цегельного заводу та ведення будівництва суспільного туалету за рахунок місцевих підприємців.

Судом першої інстанції проаналізовано надані сторонами докази , в тому числі пояснення свідків , на підставі чого суд прийшов до вірного висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки відповідачем не доведено жодного факту та обставин , які мали відображення в публікації зазначених статей в період передвиборної агітації до місцевих рад.

У зв»язку з чим, колегія суддів погоджується , що в даному випадку не може застосовуватись правило допустимої критики , межа якої щодо публічних та політичних діячів значно ширша , ніж окремої пересічної особи, оскільки має місце не скільки висвітлення критичних зауважень, стільки умисне поширення недостовірної інформації з метою створення негативного іміджу районної влади серед виборців .

Таким чином, , місцевим судом встановлено, що інформація, викладена в газетних статтях, автором яких є відповідач, є негативною, а оскільки ним не доведено протилежного , то така інформація обґрунтовано визнана недостовірною.

Доводи апеляційної скарги не місять нових фактів чи засобів доказування , які б спростували висновки суду першої інстанції.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до власних коментарів апелянта стосовно зібраних по справі доказів .

Посилання на те, що публікація містить оціночні судження журналіста , на свободу висловлення яких він має право, колегія суддів не приймає до уваги. При цьому колегія суддів керується положеннями Закону України «про інформацію», згідно яких оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять конкретних фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій , а також висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. В даному випадку відповідачем поширено інформацію про конкретні події та факти , що стосуються реальних осіб та обставин їх життя, про те вони висвітлені недостовірно , а у спосіб поширення негативної інформації.

При таких обставинах, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і приходить до висновку про відповідність постановленого по справі судового рішення нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 304,п.1 ч.І ст.307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді.