АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 22-ц -5765/11 р. Головуючий 1 інст. Фанда О.А.
Категорія - стягнення заборгованості Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Карімової Л.В.,

суддів Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Коршун І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 довідкритого акціонерного товариства ……………..

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ВАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ВАТ «Укртелеком» про зобов'язання провести перерахунок на підставі діючого законодавства України з урахуванням наданої їй пільги та надати послуги електрозв'язку, поновивши пільгу.

Посилалася на те, що з 2002 року вона є абонентом ВАТ «Укртелеком» за адресою: АДРЕСА_1 , і користується пільгою при наданні відповідачем послуг електрозв'язку. У 2003 році за сімейними обставинами вона змінила місце проживання та зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_3.

06.02. 2009 року між нею і відповідачем був укладений типовий договір № 525 про надання послуг електрозв'язку. При цьому їй повідомили, що вона незаконно користувалася пільгами при сплаті зазначених послуг після зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання. Однак вважала, що оскільки вона не користується пільгами за місцем реєстрації, тому має право використовувати пільги за адресою: АДРЕСА_1.

При розгляді справи ОСОБА_2 доповнила свій позов вимогою про стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 10 000 грн., посилаючись на те, що 03.12.2009 р. їй було відключено телефон, у зв'язку з чим вона не могла спілкуватися з рідними, викликати медичну допомогу, що призвело до моральних страждань.

ВАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ВАТ «Укртелеком» звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_2 1123 гр. 29 коп. суми перерахунку та понесених ним судових витрат. В обгрунтування позову посилалося на те, що ОСОБА_2 як інваліду 2-ї групи загального захворювання було встановлено телефон за адресою: АДРЕСА_1, з якої була знята з реєстрації 21.05.2003 р. у зв'язку з виїздом на нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_3, однак не повідомила підприємство про виїзд з телефонізованої квартири та безпідставно користувалася пільгами .

06.02.2009 р. ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити до 17.02.2009р. перерахунок в сумі 1123 гр. 29 коп. за період з лютого 2006 року до січня 2009 року, однак свого обов'язку не виконала.

Сторони взаємних вимог не визнали.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, а зустрічний позов ВАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ВАТ «Укртелеком» задоволено: на його користь з ОСОБА_2 стягнуто 1123 гр. 29 коп. перерахунку та судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн., а всього стягнуто 1243грн. 29 коп.

З Державного бюджету України на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ВАТ «Укртелеком» стягнуто витрати зі сплати судового збору в сумі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального права.

Вказує, що судом не врахована, що наявність у неї пільги не пов'язана з реєстрацією її місця проживання, і зазначений у типовому договорі її обов'язок передбачає повідомлення ВАТ «Укртелеком» про зміну постійного місця проживання, а не реєстрації. У зв'язку з цим вважає, що порушені її права, передбачені Конституцією України.

Вважає, що судом не надано відповідної оцінки безпідставним доводам ВАТ «Укртелеком» про те, що вона користувалася своєю пільгою за двома адресами. Не враховано судом, що вона лише періодично за сімейними обставинами перебувала за адресою: АДРЕСА_3.

Зазначає, що письмових попереджень про зупинення наданих послуг електрозв'язку вона не отримувала.

ОСОБА_2 просила розглянути справу за її відносності.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ «Укртелеком» просить її відхилити, посилаючись на безпідставність доводів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, просить рішення районного суду залишити без змін.

Вислухавши пояснення представника ВАТ «Укртелеком», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 є абонентом послуг електрозв'язку, які надає ВАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ВАТ «Укртелеком» за адресами: АДРЕСА_1 та : АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 як інвалід другої групи загального захворювання має пільги по сплаті зазначених послуг, якими користувалася за адресою: АДРЕСА_1.

В 2003 році ОСОБА_2 знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою і була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_3, де також отримує зазначені послуги електрозв'язку.

На порушення Закону України «Про зв'язок», який діяв на час виникнення цих правовідносин, та вимог п.51 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг ОСОБА_2 не повідомила підприємство зв'язку про те, що вона з 21.05.2003 року була знята з реєстраційного обліку та зареєстрована за іншою адресою 10.06.2003 року, де їй як інваліду другої групи позачергово також був встановлений телефон.

При цьому посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця знаходження особи чи її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав та свобод, передбачених Конституцією України або міжнародними договорами або обставинами для їх обмеження, судова колегія вважає безпідставними, оскільки вищевказані обставини виникли до вступу в дію цього закону.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень вимог ст.. 29 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» та Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, згідно яких пільги на послуги електрозв'язку надаються за адресою реєстрації фізичної особи і лише за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування за адресою фактичного місця проживання особи.

Факт реєстрації ОСОБА_2 з 2003 року за адресою: АДРЕСА_3, та оплати нею за цією адресою комунальних послуг з урахуванням наданої їй пільги, підтверджується квитанціями сплати цих послуг, дослідженими судом першої інстанції.

Судом першої інстанції також встановлено, що особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 відкрито на ім'я ОСОБА_4, який має склад сім»ї три особи, до яких не входить позивачка ОСОБА_2

У зв'язку з цим посилання апелянта на те, що вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 і тому має право на пільги за вказаною адресою, є безпідставними.

У зв'язку з вищенаведеним районним судом обґрунтовано зроблений висновок про те, що ОСОБА_2 за час безпідставного надання пільг за цією адресою за період з лютого 2006 року до січня 2010 року повинна сплатити ВАТ «Укртелеком» перерахунок в сумі 1123 грн.29 коп., які ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити самостійно до 17.02.2009 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Оскільки ОСОБА_2 порушені зазначені вимоги ЦК України та умови договору про надання послуг електрозв'язку, ВАТ «Укртелеком» вправі вимагати відшкодування вказаних витрат.

Тимчасове відключення телефону за адресою АДРЕСА_1 для з'ясування обставин відповідає вимогам п.93 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг.

При перевірці ВАТ «Укртелеком» було встановлено, що за час безпідставного користування пільгою абонент користувався послугою Інтернет за період з 01.01.2009 р. до 31.03.2009 р., при користуванні якою ведеться облік по-секундної оплати телефонних послуг.

Апелянтом ОСОБА_2 не надано як і до суду першої інстанції доказів щодо спричинення їй і моральної шкоди з боку ВАТ «Укртелеком».

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про недоведеність позову ОСОБА_2

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до вимог ст.. ст.. 79, 81, 88 ЦПК України судом першої інстанції вирішені питання про розподіл судових витрат, понесених ВАТ «Укртелеком».

Судова колегія вважає, що рішення районного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що є підставою відповідно до ст.. 308 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст..ст. 303,304, п. 1, ч. 1 ст. 307, ст..ст.308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженна в касаційному порядку до Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді