Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ іменем України

02 грудня 2011р. Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Форощі І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Позивачка посилається на те, що з 2005р. вона доглядала сім»ю відповідачки та її чоловіка, яку знала давно. У 2006р. відповідачка та її чоловік ОСОБА_2 уклали подружній заповіт на її користь, який був посвідчений приватним нотаріусом. До лютого 201 Ороку вона сумлінно доглядала відповідачку та її чоловіка і брата ОСОБА_4, за життя останніх. В червні 2006р. вона зробила ремонт у квартирі відповідачки та її чоловіка, а восени того ж року у будинку її брата ОСОБА_4, який помер 05.02.2007р. Вона та її сім»я організувати поховання ОСОБА_5 та всі необхідні обряди. Будинок померлого ОСОБА_4 по вул.К.Терентюк,4 в смт. Іванків Київської області, успадкувала відповідачка ОСОБА_2, яка в травні 2007р. запропонувала їй розпочати ремонт у цьому будинку, а вона запропонувала ОСОБА_2 купити у неї цей будинок за Ютис. доларів США на що відповідачка погодилась. 20 травня 2007року, коли ОСОБА_6 та її чолдовік ОСОБА_2, знаходились у неї вдома, вона в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передала відповідачці Ютис. доларів США за будинок її брата, які остання забрала. Оформити належним чином договір купівлі-продажу вони не могли, оскільки на той час відповідачка ще не оформила свої спадкові права на цей будинок. 23 травня 2007р. відповідачка видала їй довіреність на оформлення будинку та його продаж, що підтверджує той факт, що ОСОБА_2 продала їй будинок. При оформленні довіреності ОСОБА_2 стверджувала, що гроші за будинок вона отримала. Після підписання довіреності вона займалась оформлення спадкових прав відповідачки, а її чоловік привів до ладу подвір»я біля спірного будинку. 29 вересня 2009р. помер чолові відповідачки ОСОБА_2, вона та її сім»я займалась його похованням та організацією поминальних днів. На початку 2008р. її сім»я розпочала ремонт будинку №4 по вул.К.Терентюк в смт. Іванків, за власні кошти, добудували цегляну веранду, встановили металопластикові вікна та нові вхідні двері, всього виконано ремонт на будівельних робіт на суму 214457грн. В червні 2009р. до будинку в»їхала на проживання сім»я її сина. Відповідачку вони часто привозили до спірного будинку, вона схвалювала зроблене в будинку. Через нестачу коштів оформлення спадкових прав відповідачки на спірний будинок затяглось до 2010р. З лютого 2010р. відповідачка стала спілкуватись зі своїми родичами та відмовилась від її послуг по догляду, написала в міліцію заяву, що вона незаконно вселилась в її будинок та заволоділа автомобілем відповідачки. Відповідачка також скасувала довіреність, яку давала їй для оформлення спадщини та продажу спірного будинку. Оскільки вона фактично купила у відповідачки будинок по ОСОБА_9, 4 в смт. Іванків, віддала відповідачці гроші за цей будинок, а відповідачка гроші прийняла, відповідно між ними був укладений договір купівлі- продажу спірного будинку. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу

будинку, укладений між нею та відповідачкою ОСОБА_2 20 травня 2007р. та визнати за нею право власності на домоволодіння по вул.К.Терентюк,4 в смт. Іванків Київської області.

Представник відповідачки позов не визнав і пояснив суду, що між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 не було укладено договору купівлі-продажу спірного будинку. Позивачкою не надано доказів укладення такого договору, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку вимагає нотаріального посвідчення та державної реєстрації. В позові просить відмовити.

Вислухавши позивачку, її представника, представника відповідачки, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. ^

Позивачка стверджує, що договір купівлі-продажу спірного будинку був нею укладений фактично 20 травня 2007р., оскільки вона передала відповідачці гроші за будинок, а відповідачка прийняла ці гроші, факт передачі грошей підтвердив і свідок ОСОБА_8 Проте, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачка ОСОБА_2 одержала свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння лише 10.04.2008р., а її права власності на це домоволодіння зареєстроване 04.03.2010р. Тобто 20.05.2007р., дату на яку стверджує позивачка, було укладено договір купівлі-продажу, відповідачка не мана жодних прав на спірний будинок, відповідно не могла укладати будь-які угоди відносно цього майна.

Відповідно до ч.З ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або держаної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації - з моменту держаної реєстрації. А відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі і підтягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом. Посилання позивачки на те, що відповідно до ст.218,220 ЦК України укладений нею з відповідачкою договір купівлі-продажу будинку має бути визнаний дійсним є неогрутнованими, оскільки такий договір взагалі не міг бути укладений у будь які формі станом на 20.05.2007р. Крім того позивачка посилається, як на доказ того, що вона купила 20.05.2007р. будинок у відповідачки, на те, що 23.05.2007р. відповідачка дала їй довіреність на право продажу спірного будинку.

Проте видача відповідачкою довіреності на ім»я позивачки на продаж будинку, якраз стверджує те, що позивачка не могла бути покупцем цього будинку, оскільки особа на яку видано довіреність на право продажу майна не може одночасно виступати його покупцем, відповідно до ч.З ст.238 ЦК України, а позивачка стверджує, що саме вона купила будинок. Відповідно до ст.392 ЦК України власник може пред»явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, проте позивачка такого права не набула і не могла набути на вказану нею дату складення договору купівлі-продажу з відповідачкою, через відсутність у останньої права власності на спірне майно на той момент.

Таким чином позивачкою не доведено її позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212,213 ЦПК України, ст..ст. 203, 218, 220, 238, 630, 657, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на нього не буде подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: