Справа № 2-1820/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2011 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Нечаєвої К.О.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, знесення самочинно виконаного переобладнання місць загального користування, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, яким остаточно просить зобовязати останніх за власний рахунок знести самочинно встановлений тамбур до квартир № 76 та № 75 на сходовій клітині в приміщенні загального користування в будинку № 8-апо вул. Сергіївської в м. Харкові, привести тамбур у попередній стан, стягнути на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000грн.

В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначила, що квартира № 76 за адресою: м. Харків, вул. Сергіївська, 8-аналежить неї на праві власності, відповідачам належить квартира № 75 по вказаній адреси і знаходиться поруч з квартирою позивача. Приблизно два роки тому, відповідачі без дозволу виконкому, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, самовільно, без проектної документації та інших документів, без отримання згоди позивача, як власника суміжної квартири, здійснили переобладнання місця загального користування сходової клітини, встановивши на неї двері та перестінок, утворивши тим самим тамбур до своєї та позивача квартир, влаштували комору у шафі пожежного крану, що створює перешкоди та незручності у користуванні квартирою позивачем, оскільки спільний коридор заставлений їх велосипедами, тумбочками, ящиками, взуттям тощо, що унеможливлює позивачу вільне пересуватися до квартири. Такі дії відповідачів протягом тривалого часу завдають позивачу моральну шкоду, що виявляється у незручностях, перешкоджається вільним користуванням власністю, порушують звичний спосіб життя, що позивач оцінює в 10000грн. Позивач зверталась до відповідних контролюючих органів, яки вживали заходи попередження, однак з боку відповідачів вони проігноровані. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі первинно вимоги позову не визнали, надали письмові заперечення, в яких посилаються на порушення строку звернення до суду зі вказаним позовом і те, що позивач ніколи не заперечувала щодо переобладнання і взагалі її доводи не відповідають дійсності. В подальшому в судову засідання відповідачі не зявились, будучи повідомленими судом про день та час розгляду справи належним чином, заяви надані до суду про численні перенесення слухання справи з тих чи інших причин, суд розцінює як неповажні причини, оскільки ніякими доказами щодо поважних причин відсутності до суду не надано, тому розглядає справу за наявністю наданих сторонами доказів.

Суд вивчивши доводи позивача, заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивач є власником квартири № 76, а відповідачі власниками квартири № 75 за адресою: м. Харків, вул. Сергіївська, 8-ав м. Харкові, де зареєстровані і постійно проживають (а.с.49 ).

Відповідно до правил ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами квартири або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до положень п. 2 ст. 10 ЗУ Про приватизацію державного житлового фондувласники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення, у тому числі і тамбури, передаються у власність квартиронаймачів.

Відповідно до положень ст. 19 ЗУ Про обєднання співвласників багатоквартирного будинкуспільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається їх неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном.

Так, на підставі наданих документах доведено, що з боку відповідачів здійснено переобладнання та перепланування місця загального користування тамбуру подовження загального коридору-тамбуру, влаштування комори у шафі пожежного крану.

Даний факт підтверджений актом обстеженням від 20.04.2010р. та листом від 15.06.2010р. КП Жилкомсервіс, відомостями Департаменту містобудування та архітектури від 31.02.2011р. та відділенням з питань наглядово-профілактичної діяльності Московського районного відділу м. Харкова від 09.07.2010р. (а.с. 8, 12,14, 47).

Із листа відділення з питань наглядово -профилактичної діяльності Московського районного відділу м. Харкова за № 550/641 від 09.07.2010р. вбачається, що виходом на місце проведено перевірку фактів зазначених у зверненні позивача від 22.06.2010р. та в ході перевірки встановлено, що факти щодо подовження загального коридору-тамбуру та влаштування комори у шафі пожежного крану, підтвердилися (а.с.14).

З боку КП Жилкомсервіс, у звязку із підтвердженням факту самочинно виконаного переобладнання міста загального користування мешканцям квартири № 75 вручалися приписи про необхідність надати проектно-дозволяючу документацію на виконання переобладнання, погоджену у встановленому законом порядку, складався протокол про адміністративне правопорушення для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, дані відповідні розяснення (а.с. 12).

Із розяснень ТОВ Інститут Харківпроект№ 321 від 31.03.2011р. вбачається, що вхідні вестибюлі, сходові марші з майданчиками … площадки виходів із ліфтів… приміщення для обслуговування протипожежних пристроїв, а також міжквартирні коридори і тамбури є територією загально квартирного обслуговування і можуть притягнуті до реконструкції лише при нотаріально посвідченої письмової згоди мешканців. Дозволи на переобладнання квартир та приміщень загально квартирного користування видаються органами районного самоуправління (а.с.45).

Далі, з боку позивача надані фотознімки тамбуру між квартирами № 75 та № 76 по вул. Сергіївської, 8-ав м. Харкові, на яких відображено перешкоди щодо користування позивачем приміщенням біля своєї квартири, здійснене відповідачами.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили доводи позивача щодо наявності самочинно переобладнаного тамбуру і неможливість ОСОБА_1 вільно користуватися загальним приміщенням.

Отже, суд надійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині здійснення перешкод у користуванні загальним приміщенням, у звязку із його самочинним переобладнанням з боку відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 100 Житлового Кодексу України переобладнання і перепланування жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом із ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітет Ради народних депутатів.

Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого приміщення або підсобного приміщення, зобовязаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Відповідно до правил ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, суд надійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині здійснення перешкод у користуванні загальним приміщенням, у звязку із його самочинним переобладнанням з боку відповідачів.

Суд не приймає до уваги ствердження відповідачів, викладених у письмових запереченнях, про порушення з боку позивача строку позовної давності, оскільки у відповідності до правил ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено і вбачається із матеріалів справи, позивач, будучи незгодною із діями відповідачів щодо повільного на їх розсуд використання приміщення загального користування, влаштування складу-комори із зберіганням різних інструментів, запчастин автомобілю, велосипедів тощо, забруднення шафи пожежного крану, стала звертатися до відповідних контролюючих органів з 2010р., тобто з періоду коли діями відповідачів вчинено відповідні перешкоди.

Посилання відповідачів на той факт, що ОСОБА_1 спочатку погодилась на переобладнання, не є підставою вважати, що саме з періоду самочинного будівництва, неї створені перешкоди і вона мала можливість звернутися до суду. Більш того, з боку відповідачів факт погодження позивача із переобладнанням приміщення загального користування, не підтверджений.

Далі, відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна школа, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд встановивши факт того, що саме відповідачами здійснюються перешкоди в користуванні місця загального користування, позивачу вчинено моральну шкоду яка відображається в моральних стражданнях, виявляється в незручностях, неможливість вільно пересуватися у тамбурі між квартирами.

Такий факт підтверджений фотознімками, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7

Разом з цим, суд керуючись принципом справедливості і доведеності, вважає, що з відповідачів повинно бути стягнуто солідарно моральну шкоду на користь позивача, яку оцінює в розмірі 1000грн., що є спів мірним з наслідками вчиненої шкоди.

Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню на підставі вищевикладених обставин.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. 100 Житлового Кодексу України, ст.ст. 261, 382, 391, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власний рахунок знести самочинно встановлений тамбур до квартир № 76 та № 75 на сходовій клітини в приміщенні загального користування в будинку № 8-апо вул. Сергіївської в м. Харкові і провести тамбур у попередній стан.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча)грн.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 08,50 та витрат, повязаних із інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу у розмірі 37 (тридцять сім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя