Справа № 2-1814/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час розгляду справи вимоги неодноразово уточнювала та зменшувала.

Представник позивача, ОСОБА_4О, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Так, в обґрунтування вимог вказала, що 08 лютого 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 286 ч 2 КК України та його недбалістю завдані позивачу ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які віднесені до середніх, вона перебувала довгий час на лікуванні, на даний час проходить реабілітацію. На лікування витратила 1668,25 гривень, після лікування у лікарні витратила 5201 гривні під час ДТП зіпсована шуба вартістю 5200 гривні та 25 000 гривень моральної шкоди за перенесені моральні страждання за отримані травми під час ДТП та страждання під час та після лікування. Наполягає на стягненні суми, з відповідача, так як ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_8, позов визнав частково, вказав, що вимоги заявлені за лікування визнають на суму 1668,25 гривні, інші витрати вважають такими що не мають законодавчого обґрунтування та проти сплати моральної шкоди.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 листопада 2010 року ОСОБА_5 визнаний винним за скоєння злочину за ст. 286 ч 2 КК України за те, що 08 лютого 2010 року приблизно о 10-30 годин керуючи автомобілем, що належить ОСОБА_3 знаходився на маршруті №230 і рухався по вул. Мусоргського у напрямку вул. Ватутіна м. Кривого Рогу. В ході руху не вибрав безпечної швидкості руху та виїхав за межі проїзної частини дороги і врізався у дерево. Позивач, ОСОБА_2 знаходилася у салоні автомобіля. Згідно з висновками судово-медичної експертизи №574 від 16 березня 2010 року вона отримала тілесні ушкодження які відносяться до середніх.

Відповідно до вироку суду та наданих документів до справи, та документів що маються у кримінальній справі, ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3, автомобіль яким керував ОСОБА_9 належить ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно до наданих медичних документів та чеків про придбання ліків, на лікування позивача витрачено 1668,25 гривень, вказана суму підлягає стягненню з відповідача.

Також суд знаходить підстави для задоволення вимог позивача щодо відшкодування вартості пошкодженої шуби у розмірі 5200 гривень, так як вказана обставина підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення суми матеріального збитку у розмірі 5201 гривні, витрачених на лікуванні після виходу з лікарні, а саме після 09 березня 2010 року, позивачем не обґрунтовані та не надано доказів щодо причинного звязку між отриманими тілесними ушкодженнями під час ДТП та необхідність подальшого лікування. Позивачем до суду надані медичні документи з 8 міської лікарні, але вони не доводять даної обставини.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем доведено у судовому засідання спричинення моральних страждань відповідачем, оскільки відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сімї, і тому вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню підлягають але у меншому розмірі, ніж зазначає позивач, а саме 2500 гривень.

З огляду на вказане, суд робить висновок про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму матеріальних витрати - 1668,25 гривень та 5200 гривень, разом 6 868,25 гривень, та суму моральної шкоду у розмірі - 2500 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на рахунок держави у розмірі 188,20 гривень.

Керуючись ст. 23, 1187ЦК України, ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди 6 868,25 гривень (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім грн. 35 коп.), моральної шкоди 2 500 гривень (дві тисячі пятсот грн.).

Стягнути з відповідача судові витрати 188,20 (сто вісімдесят вісім грн. 20 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: Н. Ваврушак

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2011 року