справа №2-/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - Рудюка О.Д.

при секретарі Пономаренко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 21.07.1998 року № 196 їй у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,057 га для ведення садівництва, розташовану по вул. Садовій, 11 в Садівницькому товаристві «Ветеран» Вишгородської міської ради Київської області та на вказану земельну ділянку виготовлено державний акт на право власності на землю.

Позивачка зазначає, що після розлучення з відповідачем - ОСОБА_4, у Шевченківському районному суді м. Києва відбувся судовий розгляд справи , пов'язаний із поділом майна, після чого відповідач та посадові особи Управління земельних ресурсів, правильно трактуючи рішення Шевченківського районного суду м. Києва, під впливом помилки, переоформили земельну ділянку, належну на праві власності ОСОБА_1 та імя ОСОБА_4, яку згодом той продав ОСОБА_3

Позивачка вказує, що договір купівлі-продажу земельної ділянки був вчинений відповідачами під впливом помилки, оскільки державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, виготовлений на ім'я ОСОБА_1 під час укладення договору купівлі- продажу земельної ділянки та наразі є чинним, державний акт на право власності на спірну мельну ділянку, переоформлений на ОСОБА_2 за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2010 року визнаний недійсним, як такий, що був виготовлений під впливом помилки.

Зважаючи на викладені вище обставини, позивачка просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0575 га, розташованої по вул. Садовій, 1 в СТ «Ветеран-3» Вишгородської міської ради, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, ОСОБА_5 за реєстровим №457 та стягнути судові витрати з відповідача.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити повністю.

Відповідачі позов не визнали. Посилалися на те, що рішенням Шевченківського районного суду Київської області право власності на земельну ділянку було визнано за ОСОБА_2, який потім відчужив її на користь ОСОБА_3 Так, як ОСОБА_3 є добросовісним набувачем земельної ділянки, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення та її представника, відповідачів та представника відповідача - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 21.07.1998 року №196 ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0575 га, яка розташована по вул. Садовій, 11 в СТ «Ветеран-3» на території Вишгородської міської ради та на неї видано державний акт на право власності на землю.

20.02.1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4. зареєстрували шлюб, проте подружнє життя у них не склалося, та в 26.02.2008 році шлюб був розірваний.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку № 28 площею 0,057 га для ведення садівництва, розташовану по вул. Садовій, 11 в садівницькому товаристві «Ветеран - 3» Вишгородської міської ради Київської області та виділено її в натурі , а також визнано право власності на недобудований садовий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,071 га по вул. Садовій, 11 у вказаному вище садівницькому товаристві.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва вказане вище рішення суду скасоване та в позовних вимогах про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку № 28 площею 0,57 га для ведення садівництва, розташовану по вул. Садовій, 11 в СТ «Ветеран-3» та виділення її в натурі, визнання права власності на недобудований садовий будинок для ведення садівництва на земельній ділянці площею 0,071 га по вул. Садовій, 11 в СТ «Ветеран-3», відмовлено.

Мотивуючи рішення суду, ОСОБА_2 на ім'я начальника управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області було подано заяву про переоформлення права власності на земельну ділянку площею 0,057 га для ведення садівництва на своє ім'я.

Актом відновлення меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків, з приватної власності ОСОБА_1 вилучено земельну ділянку площею 0,057 га для ведення та передано її у приватну власність ОСОБА_2, після чого на ім'я ОСОБА_2 був виготовлений державний акт на право власності на землю.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2010 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.04.2011 року, визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,057 га для ведення садівництва, розташовану по вул. Садовій, 11 в СТ «Ветеран - З» Вишгородської міської ради Київської області, виданого на ім'я ОСОБА_4 та зобовязано Київську обласну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану вище земельну ділянку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2010 року встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,057 га по вул. Садовій, 11 у СТ «Ветеран-3» Вишгородської міської ради Київської області був переоформлений із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 внаслідок помилки, а отже правочин, щодо відчуження державного акту на землю також був вчинений сторонами під впливом помилки.

Відповідно до статей 229-233 ЦК України та Постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин, здійснений під впливом помилки, обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представником однієї сторони з іншою стороною або внаслідок збігу тяжких обставин може бути визнаний судом недійсним, якщо будуть доведені факти обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною або збіг тяжких для сторони обставин і наявність їх безпосереднього звязку із волевиявленням сторони вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах.

Обставини, щодо яких помилялася одна сторона правочину (ст. 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням суду від 24.12.2010 року встановлено, що ОСОБА_2 помилявся щодо дійсних обставин справи, оскільки вважав, що спірна земельна ділянка належить йому на праві приватної власності на підставі рішення суду. Вказана помилка мала місце при укладені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Суд враховує обставини, встановлені рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.12.2010 року, які не потребують доказуванню та вважає, що спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки був вчинений сторонами внаслідок помилки, а тому має бути визнаний недійсним.

До того ж державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_1 є чинним, та реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_3 призведе до порушення права власності позивача.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ст.ст. 229-233, 719-722 ЦК України, Постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», керуючись ст.ст. 9, 10,15,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22.03.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 за реєстровим №457 за умовами якого відчужено земельну ділянку площею 0,0575га, кадастровий номер 380790114, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородська міська рада, Садове товариство «Ветеран-3» по вул. Садовій, 11.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8,50грн. - витрати по сплаті судового збору, 37,00грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, витрати по сплаті за розміщення оголошення у газеті у сумі - 420,00 грн.. а всього - 465,50грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк