АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: про визнання Доповідач: Малінська С.М. права власності
У х в а л а

іменем України

05 вересня 2011р.

Судова колегія судової палатиу цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді- Малінської С.М.

суддів - Даниленка В.М. ,Швецової Л.А.

при секретарі : Колісника Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 липня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до 4-ої Харківської державної нотаріальної контори , треті особаи- Коваленко ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними нотаріальних дій при оформленні свідоцтва про право власності та забовязання відповідача скасувати свідоцтво про право власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до 4-ої Харківської державної нотаріальної контори , в якому просила визнати незаконними нотаріальні дії при оформленні свідоцтва про право власності та забовязання відповідача скасувати свідоцтво про право власності від 12.02.1997 року реєстр № 3-323 на половинну частку у спільному майні трикімнатної квартири №66 по вул. 2-ої Пятирічки , б.2-Г у м.Харкові на імя ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 послалась на те , що порушено її законне право на спадкування майна після смерті її матері , ОСОБА_7 , померлої 19.04.1996 року внаслідок неправомірних дій державного нотаріуса по оформленню свідоцтва про право власності від 12.02.1997 року на квартиру №66 по вул. 2-ої Пятирічки, б.2-Г у м. Харкові, т.я. державним нотаріусом вказано , що оформлюється право власності на половину частки у спільному майні , набутому подружжям під час зареєстрованого шлюбу, але з даним висновком позивач не згодна. Згідно запису № 403 від 12.05.2992 року шлюб між батьками було розірвано , а повторно укладено 01.04.2005 року. Позивач вважає . що за час роздільного проживання батьків майно , яке належало подружжю є їх особистою власністю, тобто нотаріус не мала права видавати свідоцтво про право власності в порядку ст. 22 КпШС України. Позивач вважає , що нотаріус повинна була визнати круг спадкоємців , чого не зробила , що і стало причиною припущення помилки при видачі свідоцтва про право власності.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 липня 2011 року року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Суд послався на те , що спірна квартира є сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 , що підтверджується набравши чинності рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.07.2009 року .Стосовно посилань позивача на ту обставину , що нотаріусом не було встановлено круг спадкоємців , суд першої інстанції з посиланням на ст. 128 Інструкції « Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст. 68 ЗУ « Про нотаріат» , вказав , що в судовому засіданні позивач пояснила , що свідоцтво про право власності на спірну квартиру від 12.02.1997 року вона не оскаржила , оскільки між нею і батьком ОСОБА_6 було укладено усну домовленість щодо залишення заповіту на дітей ОСОБА_3 , що і було зроблено батьком , та в подальшому даний заповіт було скасовано ОСОБА_6 18.12.1999 року та зроблено новий заповіт на ОСОБА_8.Таким чином , позивачем не було надано до суду доказів протиправності дій нотаріуса при оформлені свідоцтва про право власності від 12.02.1997 року.

08 серпня 2011 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 липня 2011 року року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до 4-ої Харківської державної нотаріальної контори , треті особаи- Коваленко ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними нотаріальних дій при оформленні свідоцтва про право власності.

Апелянт просила скасувати вищевказане рішення суду і ухвалити нове рішення , визнавши дії відповідачів у частині її порушеного права на обовязкову частку у спадкуванні майна після смерті її померлої бабусі ОСОБА_7 незаконними.

Апелянт послалась на те , що вона спадкоємицею першої черги за законом після смерті її бабусі , ОСОБА_7 , померлої 19.04.1996 року , оскільки її мати ОСОБА_9 , померла у 1988 році , доводиться рідною донькою ОСОБА_7 На час відкриття спадщини апелянт була неповнолітньою. Вважає , що діями відповідача порушено її законні права на спадкування.

Вислухавши суддю-доповідача , осіб , що приймали участь у справі , дослідивши матеріали справи , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити , а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається , що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те , що при видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру відповідачем порушено її , ОСОБА_3, права на спадщину за законом9а.с.3-5). ОСОБА_2 до суду з позовними вимогами , щодо порушення відповідачем її , ОСОБА_2 , прав не зверталась, а тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України , судова колегія вважає за необхідне відмовити апелянту у задоволенні апеляційних вимог , оскільки вони не були предметом розгляду у суді першої інстанції та розяснити апелянту про те , що остання не позбавлена права на звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведенного, судова колегія вважає , що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи , дав належну оцінку наданим доказам і постановив законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 292 ; 294-296; 303 ; 304 ; 307 ч.1 п.1 ; 308 ;313-315 ; 317 ; 319 ; 325 ЦПК України , судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання законної сили.

Головуючий :

судді :