Номер провадження2/53/11
Справа №2-1564/11
РІШЕННЯ

іменем України

01 червня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба в справах дітей Деснянської районної у м Києві державної адміністрації про збільшення графіку побачення з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванню з нею, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Служба в справах дітей Деснянської районної у м Києві державної адміністрації про визначення способу побачень дитини з матірю тільки в безпосередній присутності батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, який було уточнено в процесі судового розгляду, до відповідача про збільшення графіку побачення з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванню з нею, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Свої вимоги мотивує тим, що з 31 травня 1997 року по 16 жовтня 2008 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2009 року місцем проживання їх сина було визначено разом з батьком. Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 245 від 19 березня 2009 року «Про участь у вихованні малолітньої дитини» встановлено порядок спілкування матері, ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 щосуботи з 15:00 год. до 19:00 год., однак через систематичне здійснення їй, як матері, з боку відповідача перешкод у спілкуванні з дитиною та прийнятті участі у її вихованні, зокрема, у дні, визначені рішенням Органу опіки та піклування, а також, перешкоджаючи їй спілкуватися з сином по телефону, мотивуючи це вищезазначеним рішенням суду про визначення місця проживання дитини, вона вимушена була звертатися з відповідними скаргами. 12 листопада 2010 року комісією Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації була розглянута її заява про збільшення графіку її побачення з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з сином, в результаті чого згідно з Розпорядженням № 7 про участь у вихованні малолітньої дитини, встановлений графік було збільшено. 31 грудня 2010 року комісією Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації було переглянуто її заяву, встановлено новий графік побачення з дитиною, а саме: кожної п»ятниці з 20.00 год. до 17.00 год. кожної неділі без присутності батька дитини ОСОБА_5; всі державні свята друга половина дня з 14.00 год. до 20.00 год. кожного року, без присутності батька дитини; день народження диини (03 жовтня) та день народження матері ( 05 липня) друга половина дня з 14.00 год. до 20.00 год. кожного року без присутності батька дитини; у літній період з 01 липня по 15 серпня кожного року, без присутності батька дитини; у випадку хвороби дитини відвідувати дитину за місцем її проживання або знаходження; спілкуватися з сином у закладі, де навчається дитина, без порушення навчально виховного процесу та приймати участь в культурно масових заходах класу та школи. Розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 19 вересня 2009 року за № 245 «Про участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6І. та від 12 листопада 2010 р. за № 7 «Про участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6І.» визнано такими, що втратили чинність. Відповідач нехтує встановленим графіком та створює перешкоди у її, як матері зустрічах з дитиною, а також налаштовує дитину проти неї, тому вона змушена звертатись до суду з даним позовом.

Відповідач подав зустрічний позов до ОСОБА_4, який було уточнено в процесі судового розгляду, про визначення способу побачень дитини з матірю в безпосередній присутності батька, неврахування розпорядження Деснянської РДА № 7 від 12 листопада 2010 року, № 108 від 31 грудня 2010 року як такі, що суперечать рішенню Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2009 року, а розпорядження Деснянської РДА № 245 від 19 березня 2009 року залишити в силі. Додати до терміну спілкування матері з дитиною окрім кожної суботи ще і першу неділю кожного місяця з 11:00 до 15:00 год. в безпосередній присутності батька.

Свої вимоги мотивує тим, що викладені обставини в позові ОСОБА_4 не відповідають дійсним обставинам, так як він, як батько ніколи не налаштовував дитину проти матері, не перешкоджав в спілкуванні та участі у вихованні матері дитини. За заявою ОСОБА_4 19 березня 2009 року та за розпорядженням № 245 Деснянської РДА Служби у справах дітей був визначений графік спілкування матері з малолітнім сином ОСОБА_7, а саме: щосуботи з 15.00 год. до 19.00 год., однак мати дитини ці чотири години спілкування з сином часто не використовує, на побачення з дитиною не зявляється. На його думку, дитина не бажає і боїться залишатися на одинці з матірю і начебто наполягає, щоб батько безпосередню брав участь при цих побаченнях. Розпорядження № 108 від 31 грудня 2010 року вважає таким, що суперечить рішенню суду від 22 вересня 2009 року та прийнято всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування», тому він бажає, щоб суд визначив спосіб побачень сина ОСОБА_6 з матірю ОСОБА_4 тільки в безпосередній присутності батька ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, просили винести рішення, яким збільшити графік побачення та спілкування з сином, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити порядок спілкування з малолітнім сином без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8 відповідно до наступного графіку за № 108: щотижня кожного місяця з пятниці о 20.00 год. до неділі 17.00 год. включно; кожного року 03 жовтня з 14.00 год. до 20.00 год. (день народження дитини); кожного року 05 липня з 14.00 год. до 20.00 год. (день народження ОСОБА_4Г.); кожного року у літній період з 01 липня по 15 серпня; всі державні свята друга половина дня з 14.00 год. до 20.00 год. Дозволити ОСОБА_4 безперешкодно: щоденно спілкуватися з дитиною по телефону та через мережі Інтернет; відвідувати навчальний заклад сина, спілкуватися з його вчителями та приймати участь у шкільному житті дитини (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах); у випадку хвороби дитини відвідувати його за місцем проживання або знаходження та мати можливість піклуватись про нього. З зустрічним позовом не погодились та просили відмовити у його задоволенні. Зазначає, що при вирішенні судом питання щодо визначення місця проживання дитини вона поважала думку свого сина, при цьому її син це найважливіше в житті, однак їй створюють перешкоди у спілкуванні. Вона може годинами стояти під вікнами, при цьому в школі як директор, так і вчителі також налаштовані проти неї, телефонують відповідачу і просять покинути територію школи, однак вона не буде здаватися. Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією направлялися листи на ім.я директора школи, начальника управління освіти про проведення відповідної роботи з керівництвом навчального закладу та з батьком дитини, але й досі ніякого результату немає. Зверталася до до Деснянського РУГУ МВС України про те, що батько дитини не виконує Розпорядження, однак жодної відповіді також не отримала. Щодо неї за час проживання у шлюбі вчинялися з боку відповідача протиправні дії, що спонукало звертатися до працівників міліції. Квартира, в якій проживає відповідач та її син, належить як їй, так і відповідачу, однак з 2008 року вона не може потрапити в квартиру, при цьому відповідач пропонує відмовитися від своєї частки і тоді вона буде бачитися з дитиною. Враховуючи те, що син спілкується лише з батьком, який виховує його в дусі неповаги до матері шляхом наклепів, залякування, підбурювання, не дає можливості брати участь у його вихованні, навчанні та проведенні дозвілля, вона позбавлена можливості знайти з дитиною спільної мови, довести, що любить і прагне його любові і поваги не менше ніж батько.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні з первісний позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні останнього, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не перешкоджає спілкуванню позивача з їх спільною дитиною. Вимоги матері дитини щодо збільшення графіка спілкування з дитиною враховувати тільки за домовленістю з самою дитиною, з урахуванням його думки та інтересів. Вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі.

Представник третьої особи по справі Служби в справах неповнолітніх Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала, оскільки вимоги узгоджуються з рішенням Служби в справах неповнолітніх Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за № 108. В зустрічному позові ОСОБА_5 просили відмовити. Зазначає також і те, що не може зрозуміти чому дитина у 2008 році з радістю йшла до матері, а станом на сьогодні „дитина інша, яка на її думку, налаштована проти матері. Після зустрічі з психологом, остання повідомила, що мати дитини правильно себе веде, вибрала правильну тактику, при цьому зустрічі з матірю обовязкові.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 1997 року по 16 жовтня 2008 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.50)

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2009 року місцем проживання їх сина ОСОБА_7 визначено разом з батьком ОСОБА_5

Згідно з Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 245 від 19 березня 2009 року «Про участь у вихованні малолітньої дитини» встановлено порядок спілкування матері, ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_6 щосуботи з 15.00 год. до 19.00 год., але через систематичні перешкоди ОСОБА_5 у спілкуванні позивачу з дитиною, ОСОБА_4 подала заяву до Деснянської РДА в м. Києві «Про перегляд графіку спілкування з дитиною». (а.с.76,95)

12 листопада 2010 року комісією Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації графік побачення з дитиною згідно Розпорядження № 7 було збільшено. (а.с.105)

31 грудня 2010 року комісією Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації було переглянуто заяву ОСОБА_4, згідно з якою встановлено новий графік побачення з дитиною, а саме: кожної п»ятниці з 20.00 год. до 17.00 год. кожної неділі без присутності батька дитини ОСОБА_5; всі державні свята друга половина дня з 14.00 год. до 20.00 год. кожного року, без присутності батька дитини; день народження диини (03 жовтня) та день народження матері (05 липня) друга половина дня з 14.00 год. до 20.00 год. кожного року без присутності батька дитини; у літній період з 01 липня по 15 серпня кожного року без присутності батька дитини; у випадку хвороби дитини відвідувати дитину за місцем її проживання або знаходження; спілкуватися з сином у закладі, де навчається дитина, без порушення навчально виховного процесу та приймати участь в культурно масових заходах класу та школи. Розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 19 вересня 2009 року за № 245 «Про участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6І.» та від 12 листопада 2010 року за № 7 «Про участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6І.» такими, що втратили чинність. (а.с.91-92)

Однак, не зважаючи на вищевказане Розпорядження № 108, ОСОБА_5 продовжує перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною, що й змусило її звернутися з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов»язків щодо виховання дітей, захищає права сім»ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. В ст. 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, повязаних із вихованням дітей, обовязковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили, що відповідач за первісним позовом не сприяє, а навпаки перешкоджає спілкуванню позивача з сином.

Перед допитом малолітнього ОСОБА_11, з останнім проведено бесіду з психологом, після чого останньою запропоновано додатково поспілкуватися з дитиною для надання висновку.

Допитаний в судовому засіданні в присутності психолога та представника Служби в справах неповнолітніх Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6 зазначив, що має бажання жити з батьком, при цьому не заперечує щодо зустрічі з матірю, яка має довести свою любов та відношення до нього. Має бажання спокійно жити.

Згідно з висновками (а.с.149), наданими в подальшому психологом, про проведену роботу з ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_6 щодо ступеня прихильності та сприяння відновленню стосунків між ними, зазначено, що перша зустріч між матірю та сином в присутності психолога відбулася 16 травня 2011 року, однак зустріч відбулася після багаторазових наполягань психолога, так як батько намагався їх перенести.

Методом спостережень та співбесіди з батьками та дитиною було виявлено наступне: перед початком зустрічі з матірю хлопчик виявляв високий ступінь занепокоєності й напруженості; в контакт з матірю вступав неохоче; щирість й невимушеність матері, а також її безумовне сприйняття сина сприяли швидкому, повноцінному контакту між ними; хлопчик демонстрував різні переходи від недовіри й прийняття матері в майбутньому на своїх умовах (спроба маніпулювати матірю) до щирої радості й ласкавості в відповідь на демонстрацію материнської любові й ласки.

В кінці зустрічі батько кілька разів стрімко заходив до приміщення й демонстрував бажання закінчити зустріч. Після появи батька ОСОБА_7 знову став замкненим й мовчазним.

Під час зустрічі хлопчик кілька разів повторював фрази інших дорослих, звинувачуючи матір в її зацікавленні квартирним питанням та навязування йому участі у судових засіданнях. Такі дорослі судження не є властивими для підліткового віку.

Таким чином, спостерігалася певна упередженість ОСОБА_6 проти матері.

Зі слів ОСОБА_6, проживання в родині батька є його зоною комфорту, стосунки з матірю є щось нове, що потребує певних емоційних зусиль, щирості і довіри.

Побачення з матірю не є травмуючим для дитини, напружує хлопчика щось за межами зустрічі.

Враховуючи викладене, психологом зроблено висновок, що зустрічі матері й сина повинні відбуватися регулярно й часто, без присутності інших родичів. (а.с.149 зв)

Зокрема, до надання висновку психологом, суд оголошував перерви у звязку з наданням дитині можливості зустрітися з психологом, однак батько належним чином не реагував, мотивуючи тим, що дитина не потребує такої допомоги і останній не погоджується.

Однак до суду, зі слів батька, ОСОБА_6 не відмовлявся прийти і дати пояснення. Не зрозуміло з яких підстав було проінформовано дитину щодо надання пояснень в суді, якщо на запитання суду, чи знає ОСОБА_6 чому його викликано, останній відповів: „Мама звернулася до суду з приводу квартирного питання.

На підставі викладених правових норм, беручи до уваги обставини справи, досліджені судом при її розгляді, зважаючи на вік дитини та умови її життя та життя її батьків, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення первісного позову в частині зобов»язання відповідача ОСОБА_5 не перешкоджати спілкуванню позивача ОСОБА_4 з дитиною та визначення способів її участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 шляхом надання їй можливості зустрічатися з дитиною кожної першої і третьої пятниці щомісяця (з 20:00 год. пятниці до неділі 17:00 год. включно) без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8; кожного року 03 жовтня (день народження дитини ОСОБА_6) з 16:00 год. до 20:00 год.; кожного року 05 липня (день народження матері ОСОБА_4Г.) з 16:00 год. до 20:00 год. без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8; кожного року у літній період з 01 липня по 15 серпня без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8; під час всіх державних свят друга половина дня з 15:00 год. до 20:00 год. без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8, безперешкодне щоденне спілкування по телефону та через мережі Інтернет; відвідування навчального закладу сина ОСОБА_6, спілкування з його вчителями та брати участь у шкільному житті сина (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах); у випадку хвороби дитини, відвідування її за місцем проживання або знаходження.

Вище вказаний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною узгоджується з інтересами малолітньої дитини, з рішенням Служби в справах неповнолітніх Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації.

Таким чином, наведені докази свідчать про те, що спосіб участі матері у вихованні дитини є доцільним, обгрунтованим та визначнений в інтересах дитини. У суду відсутні дані про те, що спілкування з позивачем, а саме з матірю, може негативно вплинути на дитину та перешкоджатиме його нормальному розвитку.

Дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Аргументи позивача за зустрічним позовом під час слухання справи не знайшли свого підтвердження, тобто стороною позивача за зустрічним позовом не надано доказів в обргунтування даної позиції щодо побачень сина і матері лише в безпосередній присутності батька, щодо неврахування розпорядження Деснянської РДА № 7 від 12 листопада 2010 року, № 108 від 31 грудня 2010 року як таких, що суперечать рішенню Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2009 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у його вихованні.

Визначити ОСОБА_4 такий спосіб участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- побачення кожної першої і третьої пятниці щомісяця (з 20:00 год. пятниці до неділі 17:00 год. включно) без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8;

- кожного року 03 жовтня (день народження дитини ОСОБА_6) з 16:00 год. до 20:00 год.;

- кожного року 05 липня (день народження матері ОСОБА_4Г.) з 16:00 год. до 20:00 год. без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8;

- кожного року у літній період з 01 липня по 15 серпня без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8;

- під час всіх державних свят друга половина дня з 15:00 год. до 20:00 год. без присутності батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_8

- безперешкодне щоденне спілкування по телефону та через мережі Інтернет;

- відвідування навчального закладу сина ОСОБА_6, спілкування з його вчителями та брати участь у шкільному житті сина (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах);

- у випадку хвороби дитини, відвідування її за місцем проживання або знаходження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 08,50 грн. та 07,50 грн. відповідно.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_4 відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1