АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 22-ц-2919/11
Справа №22-ц-2919/2011р. Головуючий в 1-й інстанції: Решетов В.В.
Категорія: 67 Доповідач - Лободзінський С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року червня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Лободзінський С.В. суддів: Прокопчук Л.П. Базіль Л.В. при секретарі: Ващенко А.А. за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 липня 2008 року в справі за заявою Ву Хиу Нгі, заінтересована особа - ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановила:

07 липня 2008 року Ву Хиу Нгі звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 1988 року, посилаючись на те, ще згідно з Міжурядовою угодою від 02 квітня 1981 року про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та е організаціях він разом зі своїм батьком приїхав із Республіки Вєтнам в Україну. З 10.07.1986 року батько заявника працював на Херсонському суднобудівельном/ заводі та у зв'язку із закінченням терміну Міжурядової угоди був звільнений з підприємства, однак разом із заявником залишився проживати у гуртожитку пс вул. І. Кулика, 139/4 в м. Херсоні. Просив встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 липня 2008 рою. встановлено факт постійного проживання Ву Хиу Нгі на території України з 1988 року.

В апеляційній скарзі на рішення суду прокурор Дніпровського району м Херсона просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенн: заяви відмовити.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішенн в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав

Встановлення факту постійного проживання на території України заявнико пов'язується з наміром набути громадянство України за територіальнії походження на підставі положень ст. 8 Закону України "Про громадянств України", за якими громадянство України можна набути, окрім інших обов'язкових умов, за умови постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Із поданої Ву Хиу Нгі заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 1988 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне заявнику для набуття громадянства за територіальною ознакою згідн: ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка постійно проживала до 2- серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або, яка сама постійні проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1 Української Держави, Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до

23серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії суддів, заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України з 1988 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст. 1 Закону України «Про громадянство» - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник станом на 24 серпня 1991 року був неповнолітньою особою, оскільки народився 20 серпня 1988 року, а тому самостійно, без батьківської участі, не міг вирішувати питання свого постійного місця проживання(а.с.5,б).

Крім того, заявником 03 квітня 2008 року отримано національний паспорт Соціалістичної Республіки В'єтнам, у якому визначено його громадянство вказаної республіки, що саме по собі виключає намір заявника на постійне проживання на території України у 1991 році з метою отримання її громадянства (а.с.7,8).

Також, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суд.', крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України, необхідно було встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства- (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»). Заявник не надав суду належних доказів про те що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою - зобовязанням про припинення громадянства Вєтнаму. Задовольняючи заяву Ву Хиу Нгі, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права, не дав належної оцінки наявним у справі доказам. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, його слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 липня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити Ву Хиу Нгі у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з 1988 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (три підписи)

Згідно оригінала суддя С.В. Лободзінський