Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2011 Справа №2-7776/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого Сливки Л.М.,

за участі секретаря Заплітного Б.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за укладеним між ними договором позики у формі розписки, за умовами якого надала відповідачці в борг 16000 доларів США з терміном повернення до 15 вересня 2011 року. У зазначений термін відповідачка позичених коштів не повернула. З цих підстав просить стягнути в її користь з відповідачки 159921 гривню, в тому числі 17389 гривень 3% річних від простроченої суми 16000 доларів США.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, вказавши, що відшукала ще 2 наданих відповідачкою письмових розписки про позику коштів у розмірах 4000 доларів США та 10000 гривень, які просить стягнути з ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали з викладених у позовній заяві та уточненнях до неї мотивів, повторно уточнивши при цьому позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних, просять позов задовольнити, стягнувши суму боргу - 159800 гривень, що станом на дату ухвалення рішення еквівалентно 20000 доларам США, та 10000 гривень і 3 проценти річних за розписками про позику коштів у розмірі 16000 доларів США та в розмірі 4000 доларів США.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не зявилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка та її представник згідно з поданою ними письмовою заявою не заперечили проти такого вирішення справи.

Суд дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 уклали договір позики, за умовами якого позивачка передала відповідачці 16000 доларів США з терміном повернення до 01 травня 2008 року, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідачки ОСОБА_2, а 20 квітня 2011 року строк повернення коштів продовжено до 15 вересня 2011 року, про що зазначено в тій же розписці та підтверджено підписом ОСОБА_2.

Згідно з розпискою від 22 вересня 2006 року ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_110000 гривень, а за розпискою від 10 листопада 2006 року 4000 доларів США на строк до кінця 2006 року.

Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договори позики.

В зазначені договорами строки ОСОБА_2 боргу не повернула.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений у зобов'язанні строк.

Однак усупереч указаним вимогам закону відповідачка ОСОБА_2, як позичальник, свого обов'язку повернути позивачу ОСОБА_1, як позикодавцеві, позичені кошти в розмірі 20000 доларів США та 10000 гривень не виконала.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Сума неповернутого боргу в розмірі 20000 доларів США у гривневому еквіваленті станом на дату ухвалення рішення становить 159800 гривень.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо відшкодування інфляційних втрат до спірних правовідносин в частині стягнення позики у доларах США не застосовуються, позаяк втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, а повернення позики в розмірі 10000 гривень строком сторони не обумовили, при цьому позивачкою не надано доказів щодо письмової вимоги про їх повернення. Крім цього, вимоги про стягнення інфляційних втрат від зазначеної суми позики вона не заявляла.

Разом із тим підлягають до стягнення 3% річних за час прострочення від суми 4000 доларів США за період з 10 листопада 2006 року по день ухвалення рішення, що становить 611,51 доларів США, що еквівалентно 4885,90 гривень, та від суми 16000 доларів США за період з 15 вересня 2011 року по день ухвалення рішення, що становить 118,36 доларів США, що еквівалентно 945,68 гривень. При цьому суд не знаходить підстав для стягнення 3% річних за час прострочення від суми 16000 доларів США в розмірі 2181,83 доларів США, що еквівалентно 17389 гривень, як це просить позивачка, оскільки такий розрахунок не ґрунтується на вимогах закону, позаяк сторонами договору обумовлений строк повернення 16000 доларів США продовжено до 15 вересня 2011 року, тому саме з цієї дати правомірним є нарахування штрафних санкцій.

Аналізуючи в сукупності встановлені обставини та досліджені докази, судом встановлено порушення прав позивачки ОСОБА_1, які підлягають до захисту шляхом часткового задоволення її позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224, 226, 213, 215, 223, 228, 233, 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1048, 1050, 526, 527, 530, 533 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 159800 гривень, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним Банком України, становить 20000 доларів США, та 10000 гривень боргу за договором позики, й три проценти річних від простроченої суми 5831,58 гривень, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним Банком України, становить 729,87 доларів США, а також 120 гривень понесених судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1756,32 гривень судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяОСОБА_4