РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2011 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Копилової С.Є.

при секретарі Черниковій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Про розподіл майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з 1987 року проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 РФ у фактично шлюбних стосунках однією родиною та 24.08.1988 року в них народилися спільні доньки Наталія та Юлія. У 1997 році вони всією родиною переїхали на Україну та стали мешкати в м.Дзержинську Донецької області. До січня 2008 року проживали однією родиною, виховували доньок, вели сумісне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, турбувались один про одного, тобто мали відносини, що притаманні подружжю. Під час спільного проживання придбали квартиру за адресою: м.Дзержинськ, вул.Терешкової, 7/42, в якій проживають і на теперішній час не зважаючи на те, що шлюбних відносин з 2008 року не підтримують, спільного сімейного бюджету не мають. Квартиру придбали за кошти, які отримані при продажу приватизованого будинку в с.Мічурінське Волгодонського р-ну Ростовської області, який їх родині надав колгосп, де вона працювали, при народженні в них двійні. Добровільно поділити спільно набуду квартиру відповідач відмовляється, тому позивачка просить у судовому порядку поділити її в рівних частках, а саме виділити їй ? частину спірної квартири та відповідачу ? частину, визнавши за кожним право власності на свою частину.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. На доведеність вказав, що відповідачка не має права на визнання за нею права власності на ?? частину спірної квартири, оскільки при спільному проживанні вона не працювала, не мала власних доходів, тому не вклала жодних грошових коштів в квартиру. Не заперечував, що з 1997 року по січень 2008 року проживали однією родиною у спірній квартирі, виховували дітей, вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в період з 1987 року по січень 2008 року знаходились у фактично відносинах, проживали однією родиною, виховували доньок, вели сумісне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, турбувались один про одного.

07.10.1997 року придбали квартиру за адресою: м.Дзержинськ, вул.Терешкової, 7/42. Власником у правовстановлюючих документах зазначено ОСОБА_2 /а.с.8-9,10/.

Згідно ст. 60 п. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Тому на зазначене вище майно сторін розповсюджується правовий статус сумісно набутого майна, в якому кожен з подружжя має право на половину його (ст.70 п. 1 СК України).

Крім того, ст.69 п. 1 СК України передбачає право кожного з подружжя на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, у зареєстрованому шлюбі вони перебувають, чи ні.

Суд вважає, що квартира за адресою: м.Дзержинськ, вул.Терешкової, 7/42 є спільною сумісною власністю сторін, вони мають рівні права на зазначене майно, частки їх є рівні, тому необхідно визнати право власності на спірне майно за сторонами, за кожним , на 1/2 частину.

Керуючись ст.10,11,60,212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 60,63,69,70 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Про розподіл майна та визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності на квартиру за адресою: м.Дзержинськ, вул.Терешкової, 7/42 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним на 1/2 частину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., державне мито в сумі 83,15 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: