Справа № 2-809/11
У Х В А Л А

"07" липня 2011 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Одночасно від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову і накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС у Вінницькій області видачу відповідачеві паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до ч. 4 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши дану заяву, вважає, що заява позивача щодо забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою та поданою без додержання вимог ст. 151 ЦПК України. Крім того, позивачем не надано доказів про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У відповідності до ч. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.06 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 4 Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2