Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Огренди І.М.

розгляшувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2010 року позивач ОСОБА_1, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Комунальне підприємства "Вознесенська друкарня" (далі КП "Вознесенська друкарня") про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування вимог представник позивача вказує, що 20 липня 2009 року було винесено рішення, яким було задоволено позовну заяву позивачки до КП "Вознесенська друкарня" про стягнення середню зарплату за весь час вимушеного прогулу та поновлення її на роботі.

Позивачка зазначила, що в частині поновлення на роботі виконання рішення підлягало негайному виконанню, але не було виконано відповідачем, оскільки останній звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду. 28.10.2009 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Наказ про поновлення на роботі відносно неї було винесено лише 15 грудня 2009 року. Позивачка до поновлення на роботі ніде не працювала, тому вважає що має право на виплату середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду у розмірі 3736,95 гривень, також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень та судові витрати.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що в якби відповідач добровільно виконав рішення суду, він би надав державному виконавцеві відповідний наказ, але цього зроблено не було через це на боржника двічі накладався штраф за невиконання вимог виконавчого документу, просить позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти позову заперечують, посилаються на наказ 67-к від 30.07.2009 року, яким позивачка була поновлена, але зазначають, що на слідуючий день він був зупинений, так як ОСОБА_1 не з"являлася на роботу.

Вислухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

Позивачка з 26.05.2006 року працювала в КП "Вознесенська друкарня" і 27.03.2009 року була звільнена з посади продавця кіоску на підставі ст.3 6 ч 1 КЗпП, хоча не мала наміру звільняться.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області позивачку було поновлено на роботі, з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати, в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено негайне виконання.

Дане рішення суду 28.10.2009 року залишено в силі апеляційним судом Миколаївської області.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії виконавчого провадження № 13953421 ОСОБА_1 28.06.2009 року звернулася до Відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд критично ставиться до пояснень представників відповідачів про неможливість виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі у зв"язку із її неявкою на роботу та винесення наказу № 67-к від 30.07.2009 року ( а. с. 23), зважаючи на неодноразові звернення державного виконавця до керівництва комунального підприємства із вимогою виконати рішення, складання актів про невиконання його вимог, винесення постанов від 31.07.2009 року та 01.09.2009 року про накладення на боржника штрафів.

За таких обставин вимога ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду підлягає задоволенню але не за 105 днів, а за 104, в сумі 3701 грн.36 коп. за період з 20.07.2009 року по 14.12.2009 року, оскільки 15.12.2009 року вона вже була поновлена на роботі.

Вимогу ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди суд вважає безпідставною оскільки позивачкою не надано доказів спричинення їй моральних страждань, зокрема не доведені ті обставини, що невиконання рішення суду призвело до застосування нею додаткових зусиль для організації свого життя, приниження її честі та гідності, ділової репутації, а також погіршення стану здоров'я.

Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено відшкодування такої моральної шкоди в разі, якщо таке право передбачено в законі, крім того розмір шкоди має бути обгрунтованим та підтвердженим доказами.

З відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України виходячи з розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню на користь держави судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню позивачці, зважаючи на відсутність належних доказів щодо обсягу наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 і представництво інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні іншою особою за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_6

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" на користь ОСОБА_1 :

- середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 20.07.2009 року по 15.12.2009 року за 104 дні в сумі 3701( три тисячі сімсот одна) гривня 36 копійок ;

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" до бюджету держави в особі Вознесенського мiського фiнансового відділу МФО 826013, Код банку 23406957, код платежу 22090100 р/р 0007 Банк УДК Миколаiвськоi областi судовий збір в сумі 51 (п"ятдесят одна ) гривня.

Стягнути з Комунального підприємства "Вознесенська друкарня" витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь держави: отримувач Державний бюджет м. Вознесенська банк ГУДКУ в Миколаївській області МФО 826013 код ЕДРПОУ 23406957 р/р 0007 у розмірі 120 ( сто двадцять ) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд протягом 10 днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.