АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4731/11 Справа № 22ц-6542/11,22ц-6547/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Варенко О.П.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року та рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації (далі КП „Дніпропетровське МБТІ), третя особа Дніпропетровська філія ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс, про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності, визнання нечинним державного акту на право приватної власності на землю, про визнання права власності в порядку набувальної давності, визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим та доповненим в ході розгляду справи позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, КП „Дніпропетровське МБТІ про визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс, про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності, визнання нечинним державного акту на право приватної власності на землю, про визнання права власності в порядку набувальної давності, визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що у 1989 році вона за 5.000 рублів придбала квартиру АДРЕСА_1 на підставі домашньої угоди купівлі-продажу з ОСОБА_5, яку на момент укладення угоди вважала законним власником квартири. Придбана нею квартира має загальну площу 42,0 кв.м. і складається з житлових кімнат 1-2,1-3, коридору 1-1 та кухні 1-4. Ще дві квартири у вказаному будинку належали ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які на даний час померли. В 2010 році їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс від 25 лютого 2008 року став власником всього домоволодіння №52 по вул.Яружній в м.Дніпропетровську. 12 вересня 2008 року ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку під спірним домоволодінням.

Посилаючись на те, що третейський суд при асоціації „Левлекс розглянув не підвідомчу йому справу, що вона добросовісно заволоділа спірною квартирою ще в 1989 році і продовжує відкрито та безперервно володіти нею до цього часу, позивачка просить визнати недійсною третейську угоду, укладену 01 лютого 2008 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про розгляд спору постійно діючим третейським судом при Асоціації „Левлекс, як таку, що порушує публічний порядок; скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс від 25 лютого 2008 року; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на домоволодіння №52 по вул.Яружній в м.Дніпропетровську від 29 травня 2008 року та зобовязати КП „Дніпропетровське МБТІ скасувати в Реєстрі прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_3 на дане домоволодіння; визнати нечинним Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 06 серпня 2008 року ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,10 га під домоволодіння №52 по вул.Яружній в м.Дніпропетровську та зобовязати Дніпропетровську регіональну філію ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах видалити з автоматизованої системи державного земельного кадастру дані про право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку; визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на квартиру АДРЕСА_1; зобовязати КП „Дніпропетровське МБТІ здійснити державну реєстрацію її права власності на спірну квартиру; визнати за нею право власності на 50/100 частин земельної ділянки під даною квартирою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, КП „Дніпропетровське МБТІ, третя особа Дніпропетровська філія ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2001 року і направлення справи в цій частині для продовження розгляду до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, зазначаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, КП „Дніпропетровське МБТІ, третя особа Дніпропетровська філія ДП „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності, визнання нечинним державного акту на право приватної власності на землю, про визнання права власності в порядку набувальної давності, визнання права власності на земельну ділянку відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року і ухвалення нового рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу суду підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга на рішення суду задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовних ОСОБА_2 щодо визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що в провадженні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_2 щодо оскарження ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2008 року про видачу ОСОБА_3 виконавчого листа для виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації „Левлекс від 25 травня 2008 року.

Пунктом 4 ч.1 ст.207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2008 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому підлягає скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, оскільки главою 1 розділу У ЦПК України не передбачено направлення справи до іншого суду.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 склала розписку про отримання нею у 1989 році 5.000 рублів від ОСОБА_2 за продаж будинку за адресою м.Дніпропетровськ вул.Яружна,52-3 та присадибної ділянки площею 5 соток.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 ніколи не була власником квартири АДРЕСА_2 і земельної ділянки за цією адресою. Даний факт не оспорюється позивачкою.

Статтею 344 ЦК України визначено, до особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Ураховуючи, що ЦК України набрав чинності 01 січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року, а отже визнання права власності на нерухоме майно не може мати місце раніше 01 січня 2001 року, за умови державної реєстрації нерухомого майна за такою особою.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська підлягає залишенню без змін, оскільки постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: