Справа № 2-181/11
Провадження № 2/1001/1355/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року смт.Баришівка.

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк » до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором на майно та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання незаконною підвищення процентної ставки, недійсною умову договору та застосування наслідків нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором на майно та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання незаконною підвищення процентної ставки, недійсною умову договору та застосування наслідків нікчемного правочину .

ПАТ КБ «Приват Банк» мотивує позовні вимоги тим, що 06.05. 2008 року між ПАТ Комерційний банк «Приват-банк та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № КЗРОGК15006774 з сумою кредиту 266422 грн. 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05 2028 року. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує і має просрочену заборгованість по кредиту, яка станом на 01.12.2010 року складається з 241265 грн. 20 коп., а саме: заборгованості за кредитом-203565 грн. 27 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом 24992 грн. 08 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 917 грн. 82 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобов,язань за кредитним договором-63 грн.12 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна частина) -11476 грн. 91 коп.

ОСОБА_1 в поданому до суду зустрічному позові свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 травня 2008 року між нею та ЗАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір № КЗРОGК15006774 Згідно п. 8.1 даного договору відповідач надав їй грошові кошти в сумі 266 422 гри. 00 коп. на строк з 06.05.2008 р. по 06.05.2028 р. у вигляді не поновлювальної лінії - кредит з річною ставкою 20,04 %. З 01.02.2009 року процентна ставка в розмірі 20,04%, яка була обумовлена кредитним договором, з невідомих для неї причин збільшилася на 27,96%. Просить суд визнати недійсною умову пункту 2.3.1 Кредитного договору №КЗРООК150006774 від 06.05.2008 року з 01 лютого 2009 року в частині виникнення однієї з подій, зазначених у вказаному пункті, в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом та зобов'язати публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору з урахуванням нікчемності умови договору про під вішення процентної ставки в односторонньому порядку і підвищення процентної ставки до 27.96% з 01 лютого 2009 року.

Представник позивача начальник Баришівського віддалення Київського ГРУ ЗАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 та юрисконсульт ОСОБА_4 підтримали в судовому засіданні заявлений до суду ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк „Приват Банк» позов та просять суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КЗРОGК15006774 від 06.05.2008 року в розмірі 241265 грн. 20 грн.:

1).звернути стягнення на будинок та на земельну ділянку площею 46.3 кв.м., який розташований за адресою с.Рудницьке вул. Черняхівського, 3 Баришівського району Київської області шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № КЗРОGК15006774 від 06.05.2008 року ОСОБА_2 акціонерним товариством з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

2).виселити відповідачку ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого за адресою с. Рудницьке вул. Черняхівського, 3 Баришівського району Київської області із зняттям з реєстраційного обліку у ГІРФО.

3). Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1708 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання незаконною підвищення процентної ставки, недійсною умову договору та застосування наслідків нікчемного правочину просили відмовити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти заявленого до ОСОБА_1 позову. Відповідачка заявила зустрічний позов про визнання незаконною підвищення процентної ставки, недійсною умову договору та застосування наслідків нікчемного правочину та зазначили, що 06 травня 2008 року між нею та ЗАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір № КЗРОGК15006774 Згідно п. 8.1 даного договору відповідач надав їй грошові кошти в сумі 266 422 гри. 00 коп. на строк з 06.05.2008 р. по 06.05.2028 р. у вигляді не поновлювальної лінії - кредит з річною ставкою 20,04 %. Зазначений кредит було надано на наступні цілі: 205 000, 00 грн. на придбання нерухомості; - 6 150,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 1 607,00 грн. на страхування майна; 1 025,00 грн. на особисте страхування.

Окрім зазначених виплат, згідно умов кредитного договору 52 640,00 грн. із загальної суми кредиту були призначені та взагалі їй не виплачувалися кошти для наступних виплат:

-на сплату страхових платежів у випадках та в порядку передбачених п.п. 2.1.3.

2.2.7 кредитного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у

розмірі 1.67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом;

-винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми

виданого кредиту у момент надання кредиту на місяць на суму затишку

заборгованості за кредитом;

-винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми

виданого кредиту щомісячно в період сплати;

-винагороди за резервування ресурсів у розмірі 2,04% річних від суми

зарезервованих ресурсів;

-винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного

договору.

Відповідно до абзацу 2 п. 8.1. кредитного договору погашення заборгованості за договором повинно здійснюватись в наступному порядку: « щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 4036,02грн. згідно графіку погашення кредиту (Додаток № 2 Кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.»

У виконання умов договору вона кожного місяця, своєчасно, сплачувала на зазначений в договорі рахунок гроші в сумі місячного платежу, а часто і більшу суму оскільки їй не було надано відповідачем графіку погашення кредиту. По її розрахунках, вона на даний час сплатила відповідачу гроші в сумі, яка значно перевищує розмір, який вона повинна сплатити на даний час згідно договору.

В лютому 2011 року ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви від банку до неї про звернення стягнення. В додатках до даного позову знаходився розрахунок нібито її заборгованості за кредитним договором. В даному розрахунку, в графі « % ставка» зазначено, що з 01.02.2009 року процентна ставка в розмірі 20,04%, яка була обумовлена кредитним договором, з невідомих для неї причин збільшилася на 27,96%. Незрозуміла і сума заборгованості, яку в позові зазначив банк, а саме 241265 грн. 20 коп. ОСОБА_1 вважає, що розмір заборгованості, яка нібито існує по кредитному зобов'язанню, виникла в зв'язку з незаконним підвищенням процентної ставки, яку здійснив банк в односторонньому порядку, про яку їй навіть не повідомили про збільшення процентної ставки всупереч вимогам п.2.3.1 Договору. Вважає дії банку, щодо здійснення в односторонньому порядку збільшення відсоткової ставки по кредитному договору до 27, 96 % є незаконними, а умова кредитного договору в частині прав відповідача в односторонньому порядку розірвати договір - недійсною. З первісного позову відповідача, як вказує ОСОБА_1, їй не зрозуміло, які саме істотні зміни обставин примусили «Приват Банк» змінити умови кредитного договору в односторонньому порядку. В своєму позові банк взагалі не зазначає факт збільшення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором, а тому ОСОБА_6. вважає, що таким шляхом відповідач намагається ввести суд в оману для винесення незаконного рішення на користь банку, оскільки, відповідно до ч.З ст. 1056-1 ЦК України умова договору, щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до вимог ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Позовні вимоги відповідача, які пов'язані з нібито виникненням у ОСОБА_7 перед «Приват Банком» великої заборгованості за кредитним договором на її переконання, є необгрунтованими, оскільки, згідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України «Про правові наслідки недійсності правочину» - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крій тих, що пов'язані з його недійсністю. В даному випадку єдиними наслідками, що пов'язані з незаконним збільшенням відповідачем процентної ставки по даному договору є визнання недійсною умову п. 2.3.1 Кредитного договору № КЗРООК150006774 від 06.05.2008 року в частині виникненні однієї з подій, зазначених у вказаному пункті, в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. ОСОБА_6 щомісячно платила і продовжує сплачувати до банку кошти відповідно до умов кредитного договору від 06.05.2008 року. Просить суд відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення в повному обсязі та визнати недійсною умову пункту 2.3.1 Кредитного договору №КЗРООК150006774 від 06.05.2008 року з 01 лютого 2009 року в частині виникнення однієї з подій, зазначених у вказаному пункті, в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Зобов'язати публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № КЗРООК150006774 від 06.05.2008 року з урахуванням нікчемності умови договору про під підвищення процентної ставки в односторонньому порядку і підвищення процентної ставки до 27.96% з 01 лютого 2009 року.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона працює начальником відділення Київського ГРУ «Приват Банк» в м. Березань. ОСОБА_6 вона знає, як клієнта банку. До підвищення процентної ставки до лютого 2009 року, просрочки у ОСОБА_6 по кредиту не було, а навпаки була переплата. Прос рочка виникла через 6 місяців після підняття процентної ставки. Про підвищення процентної ставки клієнтів повідомляли в усній формі.

Таким чином, суд заслухавши представників позивача, відповідача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заявлений первісний позов ПАТ КБ «Приват Банк» не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 527 ЦПК України боржник зобов,язаний виконати свій обов,язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов,язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов,язанні має право вимагати доказів того, що обов,язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою і несе ризик наслідків непред,явлення такої вимоги.

Згідно до розрахунку заборгованості за договором № КЗРОСК150006774 від 06.05.2008 р. станом на 01.12.2010 року, який додав відповідач до первісної позовної заяви, процентна ставка за зазначеним договором була підвищена відповідачем в односторонньому порядку 01.02.2009 року. Зазначена норма Цивільного Кодексу набрала чинності з 12.12.2008 року.

Суд вважає, що одностороннє підвищення процентної ставки кредитором, суперечить вимогам зазначеної норми цивільного законодавства і порушує законні права позичальника за кредитним договором.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України «Про свободу договору»: сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства.

Суд також вважає, що відповідачем були порушені вимоги ч.І ст. 651 ЦК України «Про підстави та зміни або розірвання договору», згідно якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За п. 2.3.1 Договору відповідач не мав законного права в односторонньому порядку змінити або розірвати укладений сторонами договір.

Стаття 652 ЦК України «Про зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин» передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.24 Закону України « Про забезпечення вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку встановленому цим Законом ( ст.11) Позивач, який звертається до суду з вимогою вернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

З матеріалів не вбачається, що ПАТ КБ «Приват Банк» вчиняв будь-які дії, про повідомлення усіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього майна щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку. Так, як ПАТ КБ «Приват Банк» в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за користування кредитом, то відповідно змінилися розміри щомісячних процентних нарахувань, що стягуються з позичальника за договором.

Відповідно до "Правил надання банками України інформації споживачу щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту", затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року № 541/ 13808, а саме пункту З.5: Банки мають право змінювати процентну ставу за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку . Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому

порядку є нікчемною. Дані зміни до Цивільного кодексу України набрали чинності

31.12.2008 року.

Пунктом 2 статті 3 розділу II Закону України "Про запобігання впливу світової

фінансової кризи на розвиток будівельного та житлового будівництва" від 25.12.2008 року

№ 800: "Кредитно-фінансовим установам за укладеними договорами забороняється

збільшувати процентну ставку за кредитами, отриманими фізичними та юридичними

особами на придбання або будівництво житла. Така ставка може бути змінена лише за

згодою сторін ".

В частині 4 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зазначено:"Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом" .

Посилання представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на внутрішнє розпорядження про зміну процентної ставки не може слугувати підставою для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо визнання неправомірними дій банку про підвищення процентної ставки, а так само дій банку щодо її підвищення, оскільки дані зміни були прийняті всупереч наведеним нормативним та законодавчим актам. Про дане розпорядження відповідача по первинному позову ніхто не попереджав. Підвищення банком в односторонньому поряду процентної ставки, на думку суду привело в нерівноправне становище клієнта банку. Також, банком було проігноровано звернення ОСОБА_6 про незгоду щодо зміни процентної ставки.

Таким чином, суд вважає, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не мав права змінювати процентну ставку за кредитом за власним волевиявленням.

Статтею 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право

звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну

виконання зобов язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано .

Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває прав звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов 'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом .

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_1 згідно наданих графіків погашення заборгованості за Кредитним договором до моменту підвищення процентної ставки Банком добросовісно виконувала умови договору та здійснювала відповідні платежі у встановлений термін, а підвищення процентної ставки Банком відбулося в порушення Законодавства та умов договору то вимоги Банку щодо звернення стягнення на майно передане в заставу є безпідставними оскільки термін виконання зобов'язання взагалі не настав, так як даний термін визначений банком з порушенням Закону.

Таким чином сторони у зобов,язанні мають право вимагати доказів того, що зобов,язання виконується належним чином боржником, а виконання приймається належним кредитором.

Встановлені судом обставини підтверджуються :

-ксерокопією кредитного договору № КЗРОGК15006774 між «Приват-Банком» та ОСОБА_1 від 061.05.2008 року,

-ксерокопією договору іпотеки(на підставі договору іпотеки № КЗРОGК15006774 від 06.05.2008 року ,

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1А .

- розрахунком суми заборгованості,

- ксерокопіями квитанцій про сплату ОСОБА_1А коштів за кредитним договором

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 208, 209,212, 214, 215,218 ЦПК України, ст.ст. 11, 203, 215,216, 525, 526, 549, 554, 590, 617, 623, 624, 625, 627, 651,652, 653, 1054,1055,1056-1, 1057,1067 ЦК України, Законом України «Про заставу» Законом України «Про захист прав споживачів» п.3.5 Постанови Національного Банку України №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», п.2 ст.3 розділу 11 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 року №800, Закону України « Про банки і банківську діяльність», ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором на майно відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання незаконною підвищення процентної ставки, недійсною умову договору та застосування наслідків нікчемного правочину задовольнити.

Визнати недійсною умову пункту 2.3.1 Кредитного договору №КЗРОGК150006774 від 06.05.2008 року з 01 лютого 2009 року в частині виникнення однієї з подій зазначених у вказаному пункті в односторонньому поряду збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом.

Зобов,язати ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №КЗРОGК150006774 від 06.05.2008 року з урахуванням нікчемності умови договору про підвищення процентної ставки в односторонньому порядку і підвищення процентної ставки до 27.96% з 01 лютого 2009 року.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_9