_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-2338/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у здійсненні право користування житлом та вселення,

ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила права користуватися

житловою площею в квартирі,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2009 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_4 районна адміністрація Одеської міської ради та просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування житлом у квартирі АДРЕСА_1, які він чинить сину ОСОБА_2, шляхом передання ключів від квартири та забезпечення вільного доступу та користування приміщеннями квартири та рухомим майном, побутовими приладами, що в ній знаходяться, вселити неповнолітнього ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2, в якій він є постійно зареєстрований, та стягнути з ОСОБА_3 судові витрати позивача та витрати на правову допомогу.

3 серпня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради та просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 117 в будинку № 7/4 по вул. Варненській в м. Одесі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2010 року обєднано цивільну справу № 2-2328/2010 року за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третьої особи ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення і цивільну справу № 2-6280/2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третьої особи ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила права користування житлом, присвоєно обєднаній справі № 2-2328 за 2010 рік.

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, посилається на те, що з березня 1993 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 8 грудня 2004 року шлюб між ними був розірваний. Від вказаного шлюбу 24 січня 1997 року у них народився син ОСОБА_2, який з 1998 року проживав з батьками та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 вигнав позивачку та дитину з вказаної квартири. На теперішній час дитина проживає разом з ОСОБА_1 та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_3. Оскільки на момент предявлення позову дитині практично було 13 років, а на теперішній час йому вже 14 років, він сам може обирати з ким із батьків йому проживати. Також відносини між дитиною та новим чоловіком позивачки не склалися, дитина не бажає проживати з матірю, тому позивачка була вимушена звернутися до суду. Що стосується позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_1 пояснила, що його ствердження, що ОСОБА_2 вже багато часу не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 за власним бажанням є оманливим, оскільки дитина покинула квартиру не добровільно, та на протязі всього часу бажає проживати з батьком.

Представник відповідача, а за зустрічним позовом позивача ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки ще рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2004 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 було визначено з матірю. Місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_4, тому позивачка була зобовязана після зміни мешкання дитини зареєструвати її за своїм місцем реєстрації. Також оскільки неповнолітній ОСОБА_2 не проживає у квартирі понад рік, його батько вважає, що він втратив право щодо користування квартирою № 117 в будинку 7/4 по вул. Варненській в м. Одесі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 просили відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, та просив їх задовольнити.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підтримала, вважає, що вони підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, представника позивачки, представника відповідача, представника третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_4 районної адміністрації Одеської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. 24 січня 1997 року у них народився син ОСОБА_2. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний, та місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 визначено з матірю.

17 грудня 1997 року ОСОБА_3 придбав на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна квартиру № 177 в будинку № 7/4 в м. Одесі.

Відповідно до довідки № 121(витяг з домової книги про склад родити та прописці) від 21 січня 2010 року виданої КП «ЖКС «Вузівський»в квартирі № 117, по вулиці Варненській № 7/4 в м. Одесі з 23 січня 1998 року зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

На теперішній час, коли дитини стала неповнолітньою позивачка ОСОБА_1 говорить, що дитина висловлює думку щодо проживання разом з батьком, оскільки стосунки між її чоловіком та дитиною не склалися.

Посилання представника відповідача ОСОБА_3 на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 листопада 2004 року місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 визначено з матірю не приймаються судом до уваги оскільки, у 2004 році дитина була малолітня, а на теперішній час дитині вже 14 років, та дитина в праві обирати місце проживання з одним з батьків, а позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 потребує батьківської турботи та бажає проживати з батьком.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі № 117, по вулиці Варненській № 7/4 в м. Одесі він має право на проживання за місцем своєї реєстрації, та відповідно до ст.156 ЖК України на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згода власника не потребується.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 до предявлення позову ОСОБА_1, а саме до 3 серпня 2010 року, не заявляв вимог щодо визнання неповнолітнього ОСОБА_2 втратившим право користування вказаною квартирою, суд приходить до висновку, що він визнав, що дитина має право на користування квартирою, та виходячи з захисту прав неповнолітньої особи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись 11, 60, 88, 213,215 ЦПК України, ст. ст. 107, 156 ЖК України, Закон України «Про охорону дитинства», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні право користування житлом та вселення задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні квартирою № 117 по вулиці Варненській, 7/4 в м. Одесі.

Вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 54 гривень 00 копійок.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що витратила права користуватися житловою площею в квартирі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Калініченко Л. В.