Справа № 2-5056/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" грудня 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Зелді Е.С., Кошелєві С.В., Косенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та аліменти за минулий час,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 просила присудити кошти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати їх з ОСОБА_2, в розмірі 2000,00 грн. щомісячно; стягнути з відповідача аліменти за минулий період від дати розлучення, а саме 102 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, пояснила, що з 24 квітня 1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу нарадилась дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З листопада 2005 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами було припинено, що в подальшому стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилась проживати разом з матірю, відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, тому всі витрати на утримання дитини позивач несе самостійно. На даний час, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, від другого шлюбу позивач має малолітню дитину, тому не має змоги працювати, займається вихованням дітей, всі спроби позивача вирішити питання про надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їх дитини були марними, відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, будучи добре обізнаним про стан здоровя дитини, яка потребує постійного лікування, та є байдужими до інших потреб дитини виходячи з його віку, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000,00 грн., та стягнути аліменти за минулий час, починаючи з моменту їх розлучення, які розраховані позивачем з розміру аліментів 2000,00 грн. щомісячно, що загалом складає 102000,00 грн., також позивач наполягає, що відповідач є особою працездатного віку, матеріально забезпечений, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предявленого позову відповідач не скористався, вимоги суду про витребування у відповідача документів на підтвердження його матеріального становища, залишились поза увагою відповідача.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

За нормою частини першої ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що з 24 квітня 1999 року ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_2) та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Після припинення сімейно-шлюбних відносин, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вирішити питання в досудовому порядку про участь кожного батьків в утриманні дитини не має можливості.

Як зясовано судом, ОСОБА_1О, мати дитини, з 15 червня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від цього шлюбу народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач не працює, син позивача від першого шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2, батько дитини, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, як і не надано відомостей про наявність у відповідача інших утриманців та інших соціальних зобовязань, які могли бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, відповідач суду не надав, ухвала суду про витребування доказів у відповідача щодо його матеріального становища, не була виконана відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов ОСОБА_1, який поданий в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню частково, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, при цьому визначаючи розмір аліментів у відповідній частці від доходу відповідача, суд враховує відсутність належних доказів, які мали підтвердити матеріальний стан відповідача, та відповідність отриманих ним доходів та розміру аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі , що має узгоджуватись з положеннями ст.70 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Разом з тим, під час розгляду судової справи позивачем не надано доказів, які мали підтвердити той факт, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, обґрунтовуючи заявлені вимоги в цій частині тим, що після розірвання шлюбу, відповідач відмовляється сплачувати аліменти, однак ці обставини не підтверджено позивачем належними доказами, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліменти за минулий час, тобто з 05 квітня 2007 року по день звернення позивача з даними позовом до суду, оскільки позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані, в той же час аліменти за минулий час можуть бути присуджені відповідно до вимог ч.2 ст. 191 СК України, лише за умови, що позивач надасть суду докази , що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому всупереч вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, таких доказів позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог в цій частині суду надано не було.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст.141 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини , незалежно від розірвання між ними шлюбу та проживання їх окремо від дитини, що не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та аліменти за минулий час підлягає задоволенню частково, суд присуджує до сплати ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України, які діяли в редакції чинній на момент звернення позивача з даними позовом до суду, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 141, 150, 160, 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та аліменти за минулий час задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 16 січня 1973 народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5/21 кв.46, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання відповідачем копії судового рішення.

С у д д я