АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Болтунової Л.М.

суддів Тамакулової В.О., Козлова С.П.

при секретарі Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2011 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - сектор громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Самарського РВ ДМУ ГКМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільною власністю та визнання права власності , -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

Відповідачка подала до суду зустрічний позов і просила визнати домоволодіння № 74 по вул. Новгородській в м. Дніпропетровську спільною власністю її та позивача , а також визнати за нею право власності на ? його частини.( а.с.27)

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог сторін було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач за основним позовом, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про часткове скасування рішення суду, в частині відмови в задоволенні його позовних вимог, та ухвалення нового рішення про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним домоволодінням.( а.с.87)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 лютого 2005 року на підставі укладення договору купівлі-продажу позивач придбав у ОСОБА_4 домоволодіння № 74 по вул. Новгородській в м. Дніпропетровську та в установленому порядку провів його реєстрацію.

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У лютому 2007 року сторони зареєстрували свій шлюб і відповідачка та їх син були зареєстровані в спірному домоволодінню 13 листопада 2006 року. ( а.с.7)

ОСОБА_2 також проживає в даному домоволодінню, маючи реєстрацію в домоволодінні № 46-а по вул. Папаніна в с. Водяне, Синельниківського району Дніпропетровської області, власником якого він являється.( а. с. 38)

Як вбачається з матеріалів справи, чого не заперечувала і сама відповідачка, з травня 2008 року вона не проживає в спірному домоволодінню, посилаючись на те, що позивач чинить їй перешкоди в проживанні, оскільки між ними склалися вкрай неприязні стосунки.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні його позову, зазначивши, що відповідачка не проживає в будинку з поважних причин, що зумовлено негативним відношенням до неї позивача.

Вказані обставини підтверджуються набраним законної сили рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2009 року про розірвання шлюбу між сторонами. (а.с.29)

Щодо відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції , ухвалюючи рішення по справі зазначав, що не знайшло свого підтвердження та обставина, що сторони проживали однією сім*єю, оскільки до реєстрації шлюбу спільне господарство вони не вели і постійно разом не проживали.

Рішення суду в цій частині вимог ОСОБА_3 оскаржено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційної скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: