Справа № 2-216/11
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року смт. Баришівка.

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М. при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на будинок. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 січня 1992 року його бабуся ОСОБА_5 уклала з його матір'ю, відповідачкою по справі ОСОБА_2, та його дядьком ОСОБА_4, третьою особою по справі два договори дарування. У відповідності до договору дарування мати позивача отримала в дар 1/2 частину розпочатого будівництва індивідуального житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0.15 га по вулиці Радянська 29-б в селі Морозівка Баришівського району Київської області. На момент укладення договору дарування було в наявності 11% готовності будівлі, а саме фундамент по периметру будинку розміром 12.80 метри на 15.40 метри.

Отримавши в дар частину розпочатого будівництва мати позивача передала йому нерухоме майно, але належним чином передача не була оформлена. Оформлення не було проведено, оскільки нерухоме майно було незначним. Оформити перехід права власності вирішили завершити після закінчення будівництва будинку.

Позивач, коли навчався то підробляв під час канікул і зміг зібрати певну частину коштів, яких йому вистачало на початок будівництва, оскільки на той час вартість будівельних матеріалів була невеликою.

Разом з ОСОБА_6 ОСОБА_1 добудували фундамент та звели стіни будинку, побудували дах будинку, після чого кожен проводив внутрішнє облаштування належної йому частини будинку. Оскільки будинок будувався за власні кошти позивача то мати звернулась до ОСОБА_3 сільської Ради з заявою про відмову від користування прибудинковою земельною ділянкою на користь позивача. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської Ради № 55 від 24 листопада 1999 року земельна ділянка площею 0.157 га по вулиці Радянська 29 в селі Морозівка Баришівського району Київської області була передана ОСОБА_1 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ № 052826 від 8 червня 2001 року. Закінчивши будівництво будинку, на належній позивачу на праві власності земельній ділянці, він звернувся до Баришівського бюро технічної інвентаризації по питанню виготовлення технічного паспорта на будинок. 5 вересня 2010 року було виготовлено технічний паспорт у якому власниками будинку зазначені його мати ОСОБА_2 - відповідачка по справі та його дядько ОСОБА_4 - третя особа по справі. Мати позивача зазначена співвласником будинку, оскільки в Баришівському БТІ вона рахується власником недобудованого будинку на підставі договору дарування від 18 січня 1992 року. З цих підстав позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на нерухоме майно та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Вважає, що неможливо на даний час оформити перехід до нього права власності від матері за цивільно-правовими угодами оскільки земельна ділянка належить йому на праві приватної власності на землю. Разом з тим він набув право власності на належне матері - відповідачці по справі, незавершене будівництво 5.5% ( 11% :2=5.5%) у відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України. Нерухоме майно 5.5% розпочатого будівництва індивідуального житлового будинку було добровільно передано позивачу у 1992 році. На даний час він відкрито, безперервно володіє нерухомим майном на протязі 18 років. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку за № 29-б по вулиці Радянська в селі Морозівка Баришівського району Київської області, яка складається з приміщень: 1-1 площею 8.40 кв.м.; 1-2 площею 6.10 кв.м.; 1-3 площею 1.00 кв.м.: 1-4 площею 2.10 кв.м.; 1-5 площею 6.10 кв.м.; 1-6 площею 18.60 кв.м.; 1-7 площею 27.10 кв.м.: 1-8 площею 10.20 кв.м. першого поверху та приміщень 1-9 площею 10.30 кв.м.; 1-10 площею 27.90 кв.м.; 1-11 площею 26.90 кв.м. другого поверху, приміщення сараю площею 79.2 кв.м.; воріт з каліткою та 1/2 частини огорожі.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заявлені ОСОБА_1 до суду позовні вимоги.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з,явилася, подала заяву до суду про розгляд справи у її відсутність. Заявлений позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від відповідача надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з позовними вимогами погоджуються.

Третя особа по справі ОСОБА_4 в судове засідання на розгляд справи також не з,явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. З заявленим позовом погоджується.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18 січня 1992 року ОСОБА_5 уклала з матір'ю позивача, відповідачкою по справі ОСОБА_2, та дядьком позивача, третьою особою по справі, два договори дарування. У відповідності до договору дарування мати позивача отримала в дар 1/2 частину розпочатого будівництва індивідуального житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0.15 га по вулиці Радянська 29-б в селі Морозівка Баришівського району Київської області. На момент укладення договору дарування було в наявності 11% готовності будівлі, а саме фундамент по периметру будинку розміром 12.80 метри на 15.40 метри. Отримавши в дар частину, розпочатого будівництвом будинку, мати позивача передала йому зазначене майно, але належним чином передача не була оформлена. Оформлення не було проведено, оскільки нерухоме майно було незначним. Оформити перехід права власності вирішили завершити після закінчення будівництва будинку. Разом з ОСОБА_6 ОСОБА_1 добудували фундамент та звели стіни будинку, побудували дах будинку після чого кожен проводив внутрішнє облаштування належної йому частини будинку. Оскільки будинок будувався за власні кошти позивача то мати позивача звернулась до ОСОБА_3 сільської ради з заявою про відмову від користування прибудинковою земельною ділянкою на користь позивача. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 55 від 24 листопада 1999 року земельна ділянка площею 0.157 га по вулиці Радянській 29 б в селі Морозівка Баришівського району Київської області була передана ОСОБА_1 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ № 052826 від 8 червня 2001 року. Закінчивши будівництво будинку, на належній позивачу на праві власності земельній ділянці, він звернувся до Баришівського бюро технічної інвентаризації по питанню виготовлення технічного паспорта на будинок. 5 вересня 2010 року було виготовлено технічний паспорт у якому власниками будинку зазначені його мати ОСОБА_2 - відповідачка по справі та його дядько ОСОБА_4 - третя особа по справі. Мати позивача зазначена співвласником будинку оскільки в Баришівському БТІ вона рахується власником недобудованого будинку на підставі договору дарування від 18 січня 1992 року. З цих підстав позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 344 ЦК України згідно якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( надувальна давність).

Згідно з п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки на набрання чинності цим кодексом тобто з 2000 року. За таких обставин він користується нерухомим майном більше 10 років.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1 серія СН № 695295 від 27.01.1998 року;

- ксерокопією договору дарування від 18.01.1992 року;

- ксерокопією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Радянська, 29 б в с. Морозівка Баришівського району Київської області на ім.,я ОСОБА_2, ОСОБА_4;

- ксерокопією Державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 052826 від 8.06.2001 року;

- товарно-транспортною накладною № 4159 від 10.08.1995 року;

- товарно-транспортною накладною № 4158 від 10.08.1995 року;

- накладною № 28 від 31.01.1991 року,

- накладною № 72 від 15.05.1994 року,

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 30, 62, 88, 145, 208, 209- 214, 215,218 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року з наступними змінами " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину жилого будинку 29-Б по вулиці Радянська в селі Морозівка Баришівського району Київської області, яка складається з приміщень: 1-1 площею 8.40 кв.м.; 1-2 площею 6.10 кв.м.; 1-3 площею 1.00 кв.м.: 1-4 площею 2.10 кв.м.; 1-5 площею 6.10 кв.м.; 1-6 площею 18.60 кв.м.; 1-7 площею 27.10 кв.м.: 1-8 площею 10.20 кв.м. першого поверху та приміщень 1-9 площею 10.30 кв.м.; 1-10 площею 27.90 кв.м.; 1-11 площею 26.90 кв.м. другого поверху, приміщення сараю площею 79.2 кв.м.: воріт з каліткою та 1/2 частини огорожі.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_8