Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1267/11
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Сердинського В.С.

при секретарі Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири та стягнення грошової компенсації та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: центр опіки дитини служби у справах дітей Броварської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення з квартири,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири та стягнення грошової компенсації.

Позивачка зазначала, що відповідач по справі ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, з яким вона зареєструвала шлюб 29.08.2000 року, від якого у них є малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_2 рідна матір відповідача. 01 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після одруження сторони проживали в гуртожитку за адресою: м. Київ, вул. Новоукраїнська, 2/6, кім. 2, кв. 23.

В 2004 році за кошти батьків позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 7 000 доларів США та за кошти матері відповідача ОСОБА_2 в розмірі 11 000 доларів США для них була придбана квартира в м. Ірпінь по вул. Миру.

Пізніше відповідач працевлаштувався в стоматологічний кабінет в м. Бровари, в звязку з чим сторони продали квартиру за 44 тисячі доларів США в м. Ірпінь та прдбали квартиру в м. Бровари на імя відповідачки ОСОБА_2 В цей період позивачка та відповідач перебували на квартобліку в житловому відділі Шевченківської районної ради на отримання житла. При придбанні квартир у м. Бровари та м. Ірпінь між сторонами була домовленість, що частки будуть рівними.

Після розірвання шлюбу відповідач чинить перешкоди у проживанні в квартирі. Вважає, що їй належить ? частина квартири.

Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі 400 000 грн. за вартість ? частини квартири.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти позову та пояснила, що доводи, викладені ОСОБА_1 в позовній заяві є надуманими, не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами, спростовуються самою позовною заявою, викладеною особою, яка не володіє обєктивною інформацією, але має певні корисливі амбіції, що суперечать моральним принципам та юридичним нормам, намагаючись витлумачити колишнє одруження і послідуюче розлучення із її сином ОСОБА_3 в своїх корисних інтересах.

Ніяких домовленостей у неї ні і з сином, ні із позивачкою ОСОБА_1, ні з родичами позивачки щодо псевдооформлення квартири в м. Бровари на неї не було, як і не мало місця отримання будь-яких грошових коштів у будь-кого для придбання вказаної квартири.

Вона особисто, з метою придбання квартири в свою приватну власність, укладала договір дольової участі у будівництві наведеної квартири із будівельною організацією, при цьому це мало місце в інший час, ніж наводить позивачка.

В інший час нею була здійснена оплата, особисто їй належними та власно заробленими грошовими коштами, до яких позивачка не тільки юридично не може мати ніякого відношення, але за будь-яких обставин не може на них претендувати взагалі.

На право власності в даній квартирі також не може претендувати і її син ОСОБА_3, оскільки ніякої участі в придбанні квартири він не здійснював.

Вона в наведеній квартирі на час розгляду справи в суді не проживає лише по причині того, що працює за контрактом в Італії.

ОСОБА_1 не може виступати позивачем у справі, оскільки її права та інтереси щодо права власності не порушуються і не можуть порушуватися.

Для того, щоб ОСОБА_1 предявляти відповідні позовні вимоги в межах строків позовної давності, які виходячи з позовної заяви, вже минули, що може бути окремою підставою для відмови у задоволенні позову, позивачці необхідно подати належні письмові докази, які могли б свідчити про правові підстави можливості набуття права власності позивачкою, зокрема угоди (правочини), тощо. У випадку недотримання письмової форми позивачка позбавлена можливості довести свої вимоги в суді.

16.05.2011 року ОСОБА_2 також звернулась з позовом до ОСОБА_1, третя особа: центр опіки дитини служби у справах дітей Броварської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення з квартири.

Позивачка зазначала, що відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області № 524 від 22.11.2005 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 01.12.2005 р. виконкомом Броварської міської ради за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру № 57, що розташована в будинку № 18-б по вулиці Марії Лагунової в м. Бровари Київської області.

Згідно витягу № 9126233 від 01.12.2005 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Броварським бюро технічної інвентаризації, позивачка є власником вказаної квартири.

Вона тимчасово працює в іншій місцевості, тому дозволила проживати в даній квартирі своєму синові ОСОБА_3 разом із членами його сімї дружиною ( на той час) ОСОБА_7, сином ОСОБА_4. При цьому, будь-які договори щодо найму жилого приміщення не укладались, реєстрація зазначених осіб за адресою розташування квартири не проводилась.

В листопаді 2010 р. її син розлучився із відповідачкою ОСОБА_7, якій після розірвання шлюбу судом присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Ні її син, ні відповідачка не мають ніякого відношення до придбання вищевказаної квартири. Відповідачка разом із сином є учасниками приватизації власниками житла по вул. Новоукраїнська, 2/6, кім. 2, кв. 23 в м. Києві, де фактично і зареєстровані.

Проживання та користування відповідачкою належною їй квартирою порушує її права щодо реалізації права власності.

Посилаючись на викладене просила усунути перешкоди, шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_2 та стягнути з відповідачки всі судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 позов підтримали та просили суд задовольнити в повному обсязі. В задоволенні позову ОСОБА_2 просили відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки та третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 Позов ОСОБА_2 просив задовольнити.

В судовому засіданні представник третьої особи: центру опіки дитини служби у справах дітей Броварської міської ради ОСОБА_10 підтримав позов ОСОБА_2 та повідомив, що інтереси дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 нічим не порушуються.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він є рідним братом позивачки. Підтверджує той факт, що на придбання квартири в місті Ірпінь їх батько ОСОБА_11 давав 5 тисяч доларів для придбання квартири для позивачки, яку потім продали за 45 тисяч доларів США для купівлі квартири в м. Бровари. Його сестра ОСОБА_1 та її колишній чоловік ОСОБА_3 перебували на квартобліку в м. Києві в Шевченківському районі, тому квартири оформлялись на їх батька та відповідачку ОСОБА_2, яка взагалі коштів ніяких не давала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він є рідним батьком позивачки ОСОБА_1 При купівлі квартири в місті Ірпінь допомагали своїм дітям. Потім давали кошти на придбання квартири в м. Броварах. Спочатку давали 5 тисяч доларів США, потім ще 2 тисячі доларів США. Квартиру в місті Ірпінь купили приблизно за 18 тисяч доларів США. ОСОБА_3 дав 13 тисяч доларів США. Потім цю квартиру продали за 45 тисяч доларів США для купівлі нової квартири.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 було зареєстровано 29 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК № 0577932 (а.с.8).

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано. (а.с.10).

ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 є співвласниками житла по вул. Новоукраїнська, 2/6, кім. 2, кв. 23 в м. Києві де і зареєстровані.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2005 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3. (а.с.15).

Згідно рішення Броварської міської ради Київської області № 524 від 22.11.2005 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 01.12.2005 р. виконкомом Броварської міської ради за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру № 57, що розташована в будинку № 18-б по вулиці Марії Лагунової в м. Бровари Київської області. (а.с.6).

Згідно витягу № 9126233 від 01.12.2005 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Броварським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 є єдиним власником вказаної квартири. (а.с.7).

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що ні ОСОБА_1 ні її родичі ні третя особа ОСОБА_12 не надавали будь-яких грошових коштів ОСОБА_2 для придбання квартири № 57, що розташована в будинку № 18-б по вулиці Марії Лагунової в м. Бровари, не укладали із ОСОБА_2 будь-яких угод на спільне придбання або будівництво вказаної квартири, яка у відповідності до реєстраційних документів є особистою власністю ОСОБА_2, а також те, що позивачка ОСОБА_1 не є зареєстрованою у спірній квартирі та не набула права користування нею.

Тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, а позов ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 214, 215 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири та стягнення грошової компенсації відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права власності, шляхом виселення ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті держмита в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.С. Сердинський