Справа № 22-ц-2232/2011 Головуючий у I інстанції Жовток Є.А.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2011 року 01 серпня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про збільшення частки у нерухомому майні та виділ в натурі збільшених часток будинку, що є спільною частковою власністю,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про збільшення частки у нерухомому майні та виділ в натурі збільшених часток будинку, що є спільною частковою власністю , - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом не взято до уваги, що відповідачі не мають законних підстав на право власності на частки житлового будинку по вул. Кільцева, 1 в смт. Ріпки, що підтверджується відповідним судовим рішенням. Крім того, на думку апелянта, розгляд справи проведено судом однобічно. Крім того, рішення суддею 01 червня 2011року було проголошено швидко, тихо, невнятно, що як вважає апелянт, є порушенням його процесуальних прав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, оскільки судом його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено в ході судового розгляду даної справи та підтверджується її матеріалами, сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 листопада 1998 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією, в рівних долях належить житловий будинок № 1а, розташований по вул. Кільцевій в смт.Ріпки ( а. с. 25). Право власності на будинок зареєстровано за сторонами в Чернігівському МБТІ 19.11.1998 року.

В мотивувальній частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним, зобовязання органу приватизації вчинити передбачені законом дії щодо оформлення права власності на житло на ОСОБА_5, як єдиного власника ( а. с. 27 - 30), на яке посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначено, що відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 безпідставно включено до свідоцтва про право власності на спірний будинок . Разом з тим, вказаним рішенням суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним, зобовязання органу приватизації вчинити передбачені законом дії щодо оформлення права власності на житло на ОСОБА_5, як єдиного власника

з підстав пропуску ОСОБА_5 строку позовної давності. Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26 січня 2009 року ( а. с. 31 ). За даних обставин суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги посилання позивача на ту обставину, що відповідачі є особами, яким без належних правових підстав разом з позивачем на праві власності належить в рівних долях спірне будинковолодіння.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на положення ч.3 статті 357 Цивільного кодексу України, згідно якої співвласник має право на збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Зокрема, позивач вказує, що в період з 1998 по 2006 роки з метою поліпшення своїх житлово побутових умов він без участі відповідачів , але за їх згодою за власні кошти поліпшив стан будинку, провівши значний обсяг будівельних робіт з переобладнань та перепланувань будинку, перелік яких містить позовна заява, провів газифікацію будинку ( а. с. 5), внаслідок чого збільшилась житлова площа будинку на 16, 5 кв. м.

Відповідачі( дочка та онуки позивача) заперечуючи проти вимог позову, вказують, що позивач не здійснював поліпшення спільного майна за свої кошти; їх сімя на прохання позивача переселилася до спірного будинковолодіння, вони здійснили ремонт у жилому приміщенні та господарських спорудах, облаштували водогін, огорожу, впорядкували земельну ділянку, здійснили інші поліпшення спільної власності.

Відповідно до приписів ч.1, ч. 4 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування вимог заявленого позову, зокрема, значного поліпшення ним спільного майна за рахунок власних коштів , крім тверджень самого позивача ОСОБА_5, жодним доказом по справі не підтверджені.

На підтвердження вимог заявленого позову позивач представив копію робочого проекту газифікації житлового будинку № 1-а по вул. 40 років Перемоги в смт. Ріпки станом на 2000 рік ; копію накладної щодо лічильника ; копію технічного паспорту на спірне будинковолодіння , в якому зазначена його відновна вартість станом на 1998 рік, яка становить 16 грн. 83 коп. ( а. с. 16 - 24).

Жодних інших доказів щодо проведення позивачем поліпшення спільного майна, зробленого ним своїм коштом на підтвердження вимог заявленого позову про збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, ОСОБА_5 суду не представлено, клопотання про призначення по справі експертизи з приводу зазначених в позові вимог сторонами не заявлялося.

За даних обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо безпідставної відмови йому судом першої інстанції в задоволенні позову про збільшення частки у нерухомому майні та виділ в натурі збільшеної частки будинку не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом , оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Враховуючи вищенаведене, твердження апеляційної скарги не дають підстав апеляційному суду для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції , ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні .

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: