Справа №22-ц-2027/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Куцан
Категорія - 26 Суддя-доповідач - Попруга
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Попруги С. В.,

суддів - Рибалки В. Г., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі Сумської області на рішення Буринського районного суду Сумської області від 10 серпня 2011 року в цивільній справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі Сумської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2, управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Сумській області про визнання недійсними актів про нещасний випадок повязаний з виробництвом,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Буринського районного суду від 10 серпня 2011 року відмовлено в задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі Сумської області (далі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП - ОСОБА_1В.), ОСОБА_2, управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Сумській області (далі ОСОБА_3 державного комітету з промислової безпеки) про визнання недійсними актів про нещасний випадок повязаний з виробництвом.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування фактично посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування доводить, що на момент коли трапився нещасний випадок з ОСОБА_2 той не працював за трудовим договором у ФОП ОСОБА_1 Роботодавець ОСОБА_1 не сплачував Фонду соціального страхування страхові внески за ОСОБА_2 Суд першої інстанції не обєднав у одне провадження дану справу із справою за заявою прокурора в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, що вплинуло на висновки суду в даній справі

У судовому засіданні представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ОСОБА_3 державного комітету з промислової безпеки ОСОБА_5, заперечував проти них, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що 22 вересня 2009 року ФОП - ОСОБА_1 дав розпорядження кранівнику ОСОБА_6 та водію ОСОБА_7 на завантаження за допомогою крану залізобетонних блоків, при цьому стропальниками призначив різноробочих ОСОБА_8 та ОСОБА_2 В цей же день, близько 9 години при виконанні ОСОБА_2 робіт по стропуванню одного із блоків, без належних для того навиків та знань, з однієї із сторін блоку зірвалася стропа і блок падаючи придавив ОСОБА_2 руку, що спричинило отримання ним тяжких тілесних ушкоджень у вигляді травматичної ампутації правої верхньої кінцівки на рівні нижньої третини плеча.

У звязку з цим випадком було створено комісію, яка провела розслідування нещасного випадку та відносно потерпілого ОСОБА_2 26 листопада 2009 року було складено акт про нещасний випадок повязаний з виробництвом № 1 за формою Н-1 та акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, який стався 22 вересня 2009 року.

Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування ОСОБА_9, який входив у склад названої комісії виклав окрему думку, зазначивши, що ОСОБА_2 не перебував з ФОП ОСОБА_1 у трудових відносинах, за результатами розслідування необхідно скласти акт за формою НПВ.

За фактом отримання ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбачено ч.2 ст. 272 КК України, і вироком Буринського районного суду від 12 лютого 2010 року, який набрав законної сили, його визнано винним у вчиненні названого злочину.

Рішенням Буринського районного суду від 10 грудня 2010 року в цивільній справі №20-117/10 за заявою прокурора Буринського району встановлено факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 станом на 22 вересня 2009 року.

Трудові відносини, які склалися між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 мали довготривалий (з листопада 2007 року по 22 вересня 2009 року) і сталий характер. При цьому робітник виконував роботу визначену ФОП ОСОБА_1, який в свою чергу регулярно виплачував йому заробітну плату в кінці кожного тижня, надавав два вихідні на тиждень та забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, і зазначені ознаки притаманні саме трудовому договору в розумінні положень ст. 21 КЗпП України.

Не оформлення роботодавцем трудового договору в письмовому виді та не сплата ним страхових внесків до Фонду соціального страхування щодо найманого працівника не є підставою для цивільної відповідальності чи відмови у захисті конституційних прав працівника.

Позивач хоча і виклав, через свого представника, окрему думку щодо результатів розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, однак повторного його розслідування чи перегляду складених актів форми Н-1 та Н-5 не вимагав. ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з відповідними заявами не зверталися.

За встановлених обставин, право позивача не порушено, протилежного ним не доведено, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 державного комітету з промислової безпеки, тоді як відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на порушення положень ст. 60 ЦПК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд першої інстанції правильно встановив, що сам факт складання оскаржуваних актів, за встановлених обставин, не свідчить про порушення прав та інтересів позивача.

Позивачем не спростовано висновки суду, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1, який фактично допустив його до роботи, під час виконання якої з ОСОБА_2 стався нещасний випадок. Несплата ФОП ОСОБА_1 страхових внесків до Фонду соціального страхування за працівника ОСОБА_2, не є в даному випадку достатньою правовою підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України обєднання позовів це право суду, і той факт, що суд не обєднав з цим позовом в одне провадження заяву прокурора в інтересах ОСОБА_2, з урахуванням того, що рішення в тій справі набрало законної сили, і відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування його не оскаржило, не дає підстав для перегляду даного рішення.

Колегія суддів також вважає, що при розгляді справи не було допущено порушень процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі Сумської області відхилити.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 10 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -