Справа № 2-3309/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ГРИГОР`ЄВОЇ А.О.
при секретарі - КВІТЧАСТІЙ О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль`про визнання кредитного договору недійсним,
Установив:
Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що у відповідача на момент укладення зазначеного кредитного договору від 26.04.2007 року індивідуальна ліцензія видана НБУ на використання іноземної валюти при здійсненні платежів за вказаним договором кредиту була відсутня, що є значним порушенням діючого законодавства України.
Також, йому чинним законодавством не було надано права здійснювати використання готівкової іноземної валюти при здійсненні платежів за спірним договором кредиту, а внесення плати за користування кредитом на користь відповідача шляхом внесення доларів США в його касу або безготівкового перерахування на рахунок. Йому на момент укладення договору, як особі, що є споживачем послуг, а не спеціалістом з питань валютного законодавства, ця обставина не була відома.
Оскільки відповідач є фахівцем у галузі кредитних відносин, він повинен був розуміти, що не має відповідного дозволу (індивідуальної ліцензії) на видачу кредиту в іноземній валюті та використання іноземної валюти в якості засобу платежу, що іноземна валюта не може бути використана ним за цільовим призначенням, а саме для придбання однокімнатної квартири, як вказано в п.1.4 договору, а потім для розрахунків з відповідачем в погашення заборгованості за договором, а тому, маючи за мету одержання певної користі отримання відсотків, запропонував йому і уклав з ним кредитний договір, що суперечить діючому законодавству. При цьому, оскільки відповідач умовчав про існування вказаних обставин при укладенні договору, він фактично обманув його.
Також, на сьогоднішній день порівняно з часом укладення кредитного договору від 26.04.2007 року істотно змінився курс долара США по відношенню до української гривні, що є істотною зміною становища щодо виконання боргових зобов`язань за кредитним договором та порушенням принципу справедливості.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність`кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто, відповідно до законодавства України гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, в той час коли обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»(далі Декрет КМУ).
Відповідно до статті 5 цього Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету.
Статті 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність`визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Указані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.
Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлюється також Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженим постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, у п. 5.3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМУ.
Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банк як фінансова установа, отримавши в установленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів і іноземній валюті.
Щодо вимог пп. «в`п.4 ст.5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують установлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті.
Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій достатньою правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку, тобто отримання письмового дозволу НБУ на операції, пов`язані з іноземною валютою.
Тобто, надання кредитів у валюті за наявності в банку відповідної генеральної ліцензії (дозволу НБУ на здійснення кредитних операцій у валюті) не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Відповідач у справі - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль`має банківську ліцензію № 10, зареєстровану НБУ 27 березня 1992 року за номером 94 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність`та дозвіл НБУ № 10-4, зареєстрований 27 березня 1992 року за номером 94 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною 4 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність».
Таким чином, суд прийшов до висновку про безпідставність посилань позивача, як на підставу недійсності кредитного договору від 26.04.2007 року, на видачу ОСОБА_1 кредиту в іноземній валюті.
Крім того, згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до статей 640, 1047 ЦК України договір від 26.04.2007 року було укладено про що свідчить взаємна згода сторін, а саме договір укладено у письмові формі і засвідчено підписами сторін.
Відповідач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 26.04.2007 року надав позивачу грошові кошти у розмірі 151500,00 доларів США, тобто у відповідності до статті 1046 ЦК України кредитний договір від 26.04.2007 року є укладеним.
Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача ОСОБА_1 щодо невідповідності умов договору від 26.04.2007 року вимогам чинного законодавства.
Також, суд не вважає суттєвою зміною обставин зміну курсу гривні відносно долару США, оскільки зміна курсу долару США існує протягом багатьох років, стабільність курсів валют не гарантується діючим законодавством, у зв`язку з чим сторони під час укладенні кредитного договору не мали підстав вважати, що зміни курсу долару не відбудеться.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 10,11,14,27,31,60,88,213-215,224,226,227 ЦПК України ст.ст. 526,610,625,1054,1055 Цивільного кодексу України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю`суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль`про визнання кредитного договору недійсним відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: