АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Костюченко Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Коляді О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в у Жовтневому районі міста Запоріжжя

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі міста Запоріжжя про визнання незаконними дій, зобов'язання провести призначення та виплату відповідної пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2010 року по справі задоволено позов ОСОБА_2

Визнано дії управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя про відмову ОСОБА_2 в нарахуванні пенсії державного службовця і призначення пенсії за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" неправомірними.

Скасоване рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій №23 від 4 червня 2010 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя призначити ОСОБА_2, як судді, що продовжує працювати, пенсію на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», починаючи з 24 травня 2010 року та виплачувати в подальшому пенсію державного службовця.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2010 року ОСОБА_2 у відповідності до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" на загальних підставах була призначена пенсія.

Рішенням комісії по розгляду питань УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій №23 від 4 червня 2010 року, ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні пенсії державного службовця за Законом України «Про державну службу" із посиланням на абз. 1 ч. 2 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (суддям, які пішли у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст.37 Законом України «Про державну службу», як такій що продовжує працювати на час звернення за призначенням пенсії на посаді судді (тобто не вийшла в відставку)».

Згідно вимог ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

А ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової утрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення .

Відповідно до вимог ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Таким чином, незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу, конституційним принципом організації та функціонування суддів і професійної діяльності суддів.

Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус суддів», незалежність суддів забезпечується зокрема матеріальним та соціальним забезпеченням суддів відповідно до їх статусу.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що гарантії незалежності суддів, включаючи заходи його правового захисту матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року, до стажу державної служби зараховується робота (служба ) на посадах суддів.

За змістом статті 37 Закону України „Про державну службу", на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії (Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про державну службу" від 16 січня 2003 року №432-1У).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №8-рп/2005 від 11.10.2005 року (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України, посадових осіб органів місцевого самоврядування, працівників дипломатичної служби, суддів, службовців Національного банку України, працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз, працівників державних і комунальних засобів масової інформації, чотирьох помічників-консультантів народного депутата України.

Тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя рішенням комісії по розгляду суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсій №23 від 4 червня 2010 року безпідставно відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії держслужбовця та призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Протиправними діями відповідача порушені встановлені Конституцією України та відповідними законами гарантії матеріального та соціального забезпечення суддів та їх соціального захисту, обмежено гарантії незалежності суддів, передбачені ст.ст. 126, 130 Конституції' України, ст. 11 Закону України „Про статус суддів".

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2007 від 18 червня 2007 року (справа про гарантії незалежності суддів) однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм в майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Оскільки ОСОБА_2 працює на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, то набула право для призначення та отримання пенсії державного службовця на підставі Закону України „Про державну службу", а набуте нею право не може бути скасоване або звужене.

Суд обґрунтовано не врахував посилання відповідача на положення ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», оскільки вона регулює питання матеріального забезпечення судді, який пішов у відставку, та не обмежує права на отримання пенсії під час перебування на посаді судді.

Також положення ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» надає судді на момент виходу у відставку право вибору отримати пенсію на загальних підставах, пенсію на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу» або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання. Це право суддя реалізує за умови набуття одного із перелічених видів пенсійного забезпечення на свій вибір.

Таким чином, ОСОБА_2 продовжуючи працювати суддею, має право отримувати пенсію як державний службовець.

Суд обґрунтовано не врахував доводи відповідача, про те, що право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» суддя набуває тільки після виходу у відставку.

Крім того, згідно вимог ст. 37 Закону України „Про державну службу", державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 (десять) місячних окладів.

Загальний стаж державної служби ОСОБА_2 станом на 23 травня 2010 року становить 18 років 01 місяць 25 днів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 у відповідності до ст. 37 Закону України „Про державну службу" при вищезазначеному стажу державної служби має право на отримання при виході на пенсію грошову допомогу в розмірі 10 (десять) місячних окладів.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи та дав їм належну правову оцінку, постановив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи УПФУ не спростовують висновків суду та суперечать вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст. 197,198,200,205 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в у Жовтневому районі міста Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

СУДДІ: