ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представників третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору відділ Державного комітету України із земельних ресурсів у м.Володимир-Волинський та ОСОБА_8 міськрайонний виробничий відділ Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним,-

встановив:

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_8 міської ради про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Під час розгляду справи судом до участі у даній справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору було залучено відділ Державного комітету України із земельних ресурсів у м.Володимир-Волинський та ОСОБА_8 міськрайонний виробничий відділ Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

В позовній заяві покликається на ту обставину, що на підставі договору дарування від 02 листопада 2009 року, їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Попередній власник квартири ОСОБА_9 успадкував її після смерті свого батька ОСОБА_10

Рішенням ОСОБА_8 міської ради № 199 від 18 липня 1996 року для обслуговування цієї квартири і інших господарських споруд ОСОБА_10 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 700 м.кв.,яка до цього перебувала в його користуванні, однак Державний акт на право власності на цю земельну ділянку ОСОБА_10 отримати не встиг, оскільки помер.

Земельна ділянка до цього часу не приватизована, так як між відпові дачкою ОСОБА_2, яка являється суміжним землекористувачем, та ОСОБА_9 виник спір за межу між їхніми земельними ділянками, які були надані для обслуговування житлових будинків та господарських будівель, який триває до цього часу.

Рішенням виконкому ОСОБА_8 міської ради № 76 від 05 серпня 1976 року ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 600 м.кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господар ських будівель по вул.О.Кобилянської, 15 в м.Володимирі-Волинському. Межі земельної ділянки були винесені в натурі, що стверджується відповід ним Актом від 14 вересня 1976 р.

03 червня 2005 року ОСОБА_8 міська рада прийняла рішення № 21/8, яким передала у власність ОСОБА_2для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул.О.Кобилянської, 15 земельну ділянку площею 999 м.кв., тоді як в користуванні ОСОБА_2 на той час перебувала земельна ділянка площею 600 м.кв.

На підставі цього рішення ОСОБА_2 було видано відповідний Державний акт серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку площею 999 м.кв.

04.05.2006 р. Володимир-Волинський міський суд Волинської області своєю постановою дане рішення ОСОБА_8 міської ради .N 21/8 від 03.06.2005 р. в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 999 м.кв. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.О.Кобилянської, 15 визнав протиправним та скасував його.

На даний час позивачу стало відомо, що Державний акт серії ВЛ № 064070, який було видано ОСОБА_2 на підставі рішення міської ради, скасованого судом, остання використала для отримання дозвільних документів для проведення реконструкції житлового будинку по вул.О.Кобилянської 15.

В суді знаходиться справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та ОСОБА_8 міської ради про знесення самочинного будів ництва (реконструкції будинку),оскільки воно проводиться на земельній ділянці, яка була надана відповідачці з порушенням чинного законодавства.

Оскільки Державний акт серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 виданий на підставі рішення ОСОБА_8 міської ради №21/8 від.03.06.2005 р.,яке скасовано судом, то даний Державний акт слід визнати недійсним.

Просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №064070,виданий 15.06.2005 р. на ім"я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 999 м.кв. по вул.Ольги Кобилянської, 15 в м.Володимир-Волинський та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні під час розгляду справи позивач ОСОБА_7 та її представники ОСОБА_1 та ОСОБА_11 позов підтримали, в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, суду пояснили, що ніяке право позивача наявність у відповідача державного акта серії ВЛ № 064070 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення ОСОБА_8 міської ради №21/8 від.03.06.2005 р.,яке скасовано судом, не порушено. Просять відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_8 міської ради ОСОБА_4 позов не визнала, суду пояснила, що попередньому власнику квартири №1 по вул. 20-го Липня. 43 у м. Володимирі-Волинському, ОСОБА_9, 22.10.2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового буднку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м.Володимир-Волинський, вул. 20-го Липня, 37 (нова адреса: вул. 20-го Липня 43/1). Земельна ділянка до складу спадкового майна не входила, оскільки не була набута у власність ОСОБА_10, відповідно й розпоряджатись нею він не міг. А тому, в результаті договору дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного 2.11.2009 року, ОСОБА_7 стала власницею 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. 20-го Липня, 43 (колишній номер будинку 37) в м. Володимирі-Волинському Волинської області. Позивач не надала жодного документа, який міг би засвідчити наявність у неї будь-якого права на земельну ділянку, яка знаходиться у м. Володимирі-Волинському на вул. 20-го Липня, 43 / 1.

ОСОБА_7 не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку і у зв»язку з цим не може бути належним позивачем у даній справі, так як Державний акт, виданий громадянці ОСОБА_2, жодним чином не порушує її прав, тим більше, що ОСОБА_7 стала власницею квартири. 02.11.2009 року, а ОСОБА_2 отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 15.06.2005 року. Попередній власник частини житлового будинку ОСОБА_9 - звертався з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі до ОСОБА_2 та до ОСОБА_8 міської ради. За результатами розгляду цієї справи в судах усіх інстанцій у задоволенні позову ОСОБА_9 було відмовлено. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили проти задоволення позову з тих же підстав, що й відповідачі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 02 листопада 2009 року, позивачу ОСОБА_7 на праві приватної власності належить ? частина будинку №43 з надвірними будівлями по вул.. 20-го Липня в м.Володимир-Волинський Волинської області. Дану частину будинку її попередній власник ОСОБА_9 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_10 Дана обставина стверджується копіями договору дарування, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та не заперечується відповідачами по справі.

Як встановлено судом, на час смерті ОСОБА_10 16 грудня 2006 року в нього не було Державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, а відтак - і не виникло право власності на неї. Чинним законодавством не передбачено перехід до спадкоємця права на всю земельну ділянку, яка перебувала в користуванні спадкодавця. Наявність рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради №199 від 18 липня 1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлових споруд ОСОБА_10 площею 700 м.кв. по вул.. 20-го Липня, 43/1, яке міститься на а.с.26 в оглянутій судом справі №2-а-81/06 за адміністративним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_8 міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про спір з приводу земельного користування, саме по собі не свідчить про наявність у ОСОБА_10 права власності на дану земельну ділянку, оскільки він свого права не реалізував та належним чином не зареєстрував.

Відповідно до ст. ст. 22, 23 Земельного кодексу (далі - ЗК) України в редакції 1990 року, що діяв на час надання у 1996 році рішенням ради земельної ділянки у власність ОСОБА_10, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, - державного акта, який видається і реєструється відповідною місцевою Радою народних депутатів. Аналогічні положення щодо моменту виникнення права власності на земельну ділянку містяться і в ст. ст. 125, 126 нині чинного ЗК України.

Судом встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 існує спір з приводу меж земельної ділянки останньої та проведення нею реконструкції власного житлового будинку, що стверджується копіями судових рішень у справі та не заперечується відповідачами.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №064070, виданого 15 червня 2005 року на підставі рішення ОСОБА_8 міської ради №21/8 від 03.06.2005 року, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 999 м.кв.

Повідомленням відділу Держкомзему у м.Володимир-Волинський та довідкою ОСОБА_8 міськрайонного відділу Волинської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», поясненнями самої позивачки стверджується, що земельна ділянка для обслуговування належної їй частини житлового будинку та господарських споруд не зареєстрована та Державний акт на неї відсутній.

Як вбачається з пояснень представника третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6, позивач зверталась із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд АДРЕСА_2. така документація була виготовлена, однак встановлені межі земельної ділянки позивачку не влаштували. Дана обставина також стверджується копією технічної документації, виготовленої за заявою ОСОБА_7

Як вбачається з копії постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2006 року у справі №2-а-81/06 за адміністративним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_8 міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про спір з приводу земельного користування, рішення ОСОБА_8 міської ради №21/8 від 03.06.2005 року в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд ОСОБА_2, площею 999 м.кв., яка знаходиться за адресою вул.. О.Кобилянської, 15 в м.Володимир-Волинський, визнано протиправним та в цій частині скасоване.

За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами.

Попередній власник частини житлового будинку ОСОБА_9 - звертався з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі до ОСОБА_2 та до ОСОБА_8 міської ради. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 08 липня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_9 було відмовлено. Дана обставина стверджується копією рішення суду та ухвалою Верховного Суду України від 09 листопада 2010 року.

Право власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 виникло значно раніше, ніж позивач набула право власності на частину житлового будинку, який розташований на суміжній земельній ділянці.

Суд вважає, що позивач не змогла довести в чому саме полягає порушення її прав суміжним землевласником ОСОБА_2, а тому підстав для задоволення позову не вбачає.

Судові витрати суд у відповідності до ст..88 ЦПК України покладає на позивача.

Керуючись ст..ст.10, 60, 88, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року, ст..ст.125, 126 ЗК України, суд-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору відділ Державного комітету України із земельних ресурсів у м.Володимир-Волинський та ОСОБА_8 міськрайонний виробничий відділ Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним відмовити повністю.

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача ОСОБА_7.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається на протязі десяти днів з дня його проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: