Справа № 2-475/11
УХВАЛА

01.08.2011 р. м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

при секретарі судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2011 року до Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором без № від 30.09.2008 р. на загальну суму 16873,51 грн.

Крім того, позивачем подано письмову заяву про забезпечення вказаного вище позову, в якій позивач просить суд:

1. Накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно даного майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

2. Обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань:

- заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Черкаській області видачу відповідачу по справі паспорта/проїзного документа;

- Адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у Відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 розяснень вказаної вище Постанови Пленуму Верховоного Суду України від 22 грудня 2006 р. за № 9 суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову, крім виду забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Будь які докази того, що позивач вживав заходів для отримання потрібної для забезпечення позову інформації у відповідних державних органах, відсутні та позивачем суду не надані.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про виконавче провадженняу виконавчому документі повинні бути зазначені в т.ч.: найменування боржника, його адреса, дата і місце народження боржника та місце його роботи, місцезнаходження майна, його адреса.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 даного Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

А тому, виходячи з даних вимог Законів та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, так як у заяві не вказано, зокрема, місце роботи боржника, місцезнаходження майна (рухомого та нерухомого майна, а також грошових коштів), його адреса.

Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що позивач вживав заходи для отримання потрібної для забезпечення позову інформації у відповідних державних органах.

Також вимога позивача про обмеження відповідача у праві виїзду за межі України шляхом тимчасового обмеження права виїзду за кордон є безпідставною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника в порядку способу забезпечення заявленого до нього позову, а тому правових підстав для задоволення заяви банку про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" у праві виїзду за межі України немає.

Згідно вимог ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити відповідні заходи забезпечення позову при наявності підстав у тому разі, коли невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в справі. Суд вважає, що такі підстави відсутні, оскільки позивач не надав належних доказів для вжиття заходів забезпечення позову по справі.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову по даній справі, як такої, що не відповідає вищевикладеним вимогам Закону, та повернути її позивачу.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України; ст. 19 Закону України Про виконавче провадження,

суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкпро забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в звязку з ненадання позивачем належних доказів, потрібних для забезпечення позову.

Повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк Приватбанкзаяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом 5 днів з дня її проголошення не буде подано апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Сторонами ухвала може бути оскаржена в такий же спосіб і протягом тих же строків з дня отримання ними копії даної ухвали.

Суддя

ОСОБА_2