Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду від 26 січня 2011р. були скасовані заходи забезпечення позову вжити ухвалою суду від 04 червня 201р. та знята заборона тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон (а.с.60).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 26 січня 2011р. скасувати, постановити нову ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, посилаючись на те, що суд необґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_2 про скасування ухвали суду від 04 червня 201р. (а.с.64-6).

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, розглянувши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (а.с.3-4).

27 травня 2010р. ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (а.с.15-17). ОСОБА_1 також подав заяву про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон (а.с.19).

Ухвалою суду від 04 червня 2010р. заява ОСОБА_1 була задоволена. Суд тимчасово обмежив ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього договором позики, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.37).

Ухвалою суду від 28 травня 2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 були обєднані в одне провадження (а.с.26).

Рішенням суду від 04 червня 2010р. у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. Позов ОСОБА_1 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 79259грн. та судові витрати в сумі 912грн.59коп. (а.с.38-39). Рішення суду вступило в закону силу.

21 січня 2011р. ОСОБА_2 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвалою суду про заборону у праві виїзду за кордон, порушуються його конституційні права на свободу пересування (а.с.53-57).

Ухвалою суду від 26 січня 2011р. заява ОСОБА_2 була задоволена та скасовані заходи забезпечення позову вжити ухвалою суду від 04 червня 201р., знята заборона тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон (а.с.60).

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994року «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника за рішенням суду про стягнення з боржника боргу.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Скасування заходів забезпечення позову може мати місце у разі вирішення спору.

Судова колегія вважає, що спір між сторонами вирішено, позов ОСОБА_1 про стягнення на його користь боргу з ОСОБА_2 задоволено. В даному випадку позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про заборону виїзду ОСОБА_2 за кордон, однак вже в порядку виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_2

Не може бути прийнято до уваги посилання апелянта на судову практику з питання заборони виїзду, що не передбачено законом. Представник апелянта надав суду апеляційної інстанції у якості судової практики ухвалу Вищого спеціалізованого суду України про залишення заборони виїзду. Однак, вказана справа розглядалась за позовом банку та в даному випадку суд користувався Указом Президента України №813/2009 від 08.10.2009р. «Про заходи щодо забезпечення відновлення стабільності у банківський системі» та Законом України «Про виконавче провадження», що не стосується даної справи за позовом ОСОБА_1

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції ніяких порушень при постановлені ухвали від 26.01.2001р. не допустив, а доводи апелянта не надають підстав для скасування вказаної ухвали суду.

Керуючись ст.ст.304, 311, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 січня 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_3