Справа № 22-ц-2223/2011 Головуючий у I інстанції Морз К.В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2011 року 05 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ТОВ „Планета Плюс ОСОБА_6, представника відповідача ПАТ СТ „Гарантія ОСОБА_7, третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Планета Плюс, Приватного акціонерного товариства „Страхове товариство „Гарантія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

- третя особа ОСОБА_8, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2011 року позов ОСОБА_5 до ТОВ „Планета Плюс, ПАТ СТ „Гарантія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Планета Плюс на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 3189 грн. 84 коп., та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 зводяться до того, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що суд безпідставно задовольнив позов частково, стягнувши з відповідача величину втрати товарної вартості в розмірі 2 689, 84 грн. та 500 грн. витрат на проведення експертизи, пославшись на те, що позивач, отримуючи кошти від страхової компанії фактично погодився на суму відновлювального ремонту 23 352, 36 грн. Такий висновок суду, на думку апелянта, суперечити вимогам ст.ст. 1166 та 1192 ЦК України, в яких зазначено, що матеріальна шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується винною стороною в повному обсязі. Крім того, апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні з відповідача 20% від суми 23352, 36 грн., виплату яких не здійснила страхова компанія, обгрунтовуючи це нормами Закону України „Про податок на додану вартість, оскільки цей закон втратив чинність з 01.01.2011 року, а виплати страховою компанією проводилися вже в 2011 році. Також суд, на думку позивача, суд безпідставно не стягнув на його користь завдану моральну шкоду, оскільки в суді було доведено причинно-наслідковий звязок між шкодою та протиправними діями відповідача, що призвело до моральних страждань позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

По справі встановлено, що 15.08.2010 р. між ПАТ СТ „Гарантія та ТОВ „Планета Плюс був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована цивільно-правова відповідальність ТОВ „Планета Плюс щодо експлуатації забезпеченого транспортного засобу МАЗ 5551, держ. номер НОМЕР_1, що підтверджується страховим полісом (а.с.34).

24.11.2010 р. в м. Чернігові по вул.. Київське шосе, 2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21101, держ. номер СВ 5712 під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля МАЗ 5551, держ. номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8, який перебуває у трудових відносинах з ТОВ „Планета Плюс. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

24.11.2010 р. ОСОБА_9 звернувся до ПАТ СТ „Гарантія із заявою-повідомленням про випадок із транспортним засобом.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2010 р. ОСОБА_8 визнаний винним у ДТП та притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.6-7).

Відповідно до вимог п. 34.1 ст. 34 Закону України „Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ СТ „Гарантія направило представника страхової компанії до місця знаходження автомобіля ОСОБА_5 для визначення розміру заподіяних внаслідок ДТП збитків. За результатами огляду 05.01.2011 р. була складена калькуляція № 3415, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 23 352, 36 грн.

18.02.2011 р. ПАТ СТ „Гарантія виплатила потерпілому ОСОБА_5 на підставі страхового акту №029 страхове відшкодування в сумі 18 681, 89 грн. (вартість відновлювального ремонту 23 352, 36 грн. за мінусом 20 % ПДВ), з врахуванням того, що ОСОБА_9 не надав доказів здійснення відновлювального ремонту автомобіля зі сплатою ПДВ та пояснив, що він вже продав пошкоджений автомобіль.

Зазначені обставини підтверджені доказами та визнаються сторонами.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги як доказ розміру заподіяної внаслідок ДТП шкоди наданий позивачем ОСОБА_5 висновок авто товарознавчого дослідження, складений 17.12.2010 р. субєктом оціночної діяльності, експертом автотоварознавцем ОСОБА_10, згідно якого вартість матеріального збитку становить 28 187, 79 грн. (а.с.8-17), оскільки така оцінка проведена не у відповідності до вимог Закону України „Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Також суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача податку на додану вартість, який складає 20 % від суми 23 352, 36 грн., оскільки позивачем не надано доказів про проведення ремонтних робіт у платника податку на додану вартість, тобто про реальну сплату такого податку. В засіданні апеляційного суду позивач підтвердив, що таких доказів він не має, а пошкоджений автомобіль ним проданий. Висновок місцевого суду про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди та недоведеність заподіяння такої шкоди обґрунтована відповідно до норм матеріального та процесуального закону, та з врахуванням розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № „про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки судом по справі експертиза не призначалась, доводи ОСОБА_5 щодо відшкодування йому витрат за проведення експертизи в сумі 500 грн., є безпідставними.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: