КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-1163/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі - Кошурко Є.В., Малаховій О.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крон Ч та К» про зобов'язання повернути трудову книжку, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крон Ч та К», в якій просив суд зобов'язати відповідача повернути трудову книжку, стягнути 18914 грн. заробітної плати, нарахованої за час затримки у видачі трудової книжки та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач вказував, що з березня 2005 року він працював водієм на товаристві з обмеженою відповідальністю «Крон Ч та К» та при звільненні з товариства 24.01.2007 року йому не було видано трудову книжку. Оскільки трудову книжку він до теперішнього часу не може отримати, хоча неодноразово звертався з відповідною вимогою до директора товариства ОСОБА_3, він позбавлений можливості працевлаштуватися, а тому просить суд зобов'язати відповідача повернути трудову книжку, стягнути 18914 грн. заробітної плати, нарахованої за час затримки у видачі трудової книжки. Крім того, зазначає, що незаконним утриманням трудової книжки відповідач спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при прийнятті на роботу позивач не надавав трудову книжку до відділу кадрів. Крім того, просив суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши належну оцінку показанням свідків, суд вважає позов таким, що не пілягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 19 від 14 березня 2005 року позивача ОСОБА_2 було прийнято на роботу водієм 1-го класу на товариство з обмеженою відповідальністю «Крон Ч та К».

Згідно із записами у журналі обліку трудових книжок по підприємству, копія якого знаходиться у матеріалах справи та оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні, ОСОБА_2 прийнятті на роботу на товариство не надав трудову книжку до відділу кадрів. Зазначене також підтвердила у судовому засіданні допитана у якості свідка начальник відділу кадрів ОСОБА_4

Наказом № 7 від 24 січня 2007 року ОСОБА_2 було звільнено з посади водія товариства на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або нтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 фактично дізнався про порушення свого права 24 січня 2007 року, коли відмовився від ознайомлення з наказом № 7 від 24 січня 2007 року. Крім того, 31 вересня 2009 року прокуратурою Корабельного району м. Миколаєва листом № 86-07 позивачу було роз'яснено його право звернутися до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що представник відповідача звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строків позовної давності, а позивач по справі ОСОБА_2 не просив суд поновити строки позовної давності та не навів поважних причин цього пропуску, підстави для задоволення позову у суду відсутні.

На підставі викладеного не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 208-209, 210 - 215, 294 Цивільного процесуального кодексу України,

СУД,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крон Ч та К» про зобов'язання повернути трудову книжку, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.А.Чернявська