25.01.11 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа 22-420/11 головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_2
Категорія 57 доповідач Орловська Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року січня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Майданіка В.В.

ОСОБА_1

При секретарі Гонтар П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2010р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАК» до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором

встановила:

02 червня 2010р. представник ТОВ «ТАК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, вказуючи, що 26 травня 2007р. сторони уклали договір комерційного представництва за яким відповідач зобовязався надати послуги з комерційного представництва та отримав на реалізацію товар за актом від 26.05.2007р. Оскільки в установлені договором строки оплата не здійснена, просив стягнути борг в розмірі 13 562 грв. інфляційні втрати в розмірі 7 534,15 грв. та 3% річних за час прострочення зобовязання на суму 1081,33 грв. всього 22 178,40 грв. та судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2010р. позовні вимоги задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки суд не врахував наданих ним доказів щодо повного розрахунку за отриманий товар, просить рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони у належній простій письмовій формі уклали договір комерційного представництва від 26 травня 2007р., за умовами якого ОСОБА_4 взяв на себе зобовязання реалізувати товар, переданий йому товариством, а останнє оплатити надані послуги. Предметом реалізації є напої, загальною вартістю 24132,64 грв., доставлені силами власника в м. Скадовськ Херсонської області та передані відповідачу. Строк реалізації визначений договором 15-20 днів з часу доставки товару комерційному представникові. Сторони також узгодили порядок розрахунків, згідно п.3.1 договору комерційний представник здійснює оплату шляхом переводу на поточний рахунок підприємства. Зміни умов договору можуть бути внесені лише письмовою угодою сторін.

Заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, ОСОБА_3 посилався на ту обставину, що повністю розрахувався за отриманий товар шляхом перерахунку коштів на поповнення карткового рахунку імя ОСОБА_5, а також розрахунками за товар, оплачений згідно платіжних доручень ПП Шевченко на загальну суму 3000 грн. наявності залишку неоплаченого товару в Голопристанському РСС на суму 2155,04 грв.

У відповідності до положень ст. 526, 527, ч.1 ст.528 ЦК України зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою нею особою і несе ризик непредявлення такої вимоги. Виконання зобовязання може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору і вимог законодавства не випливає обовязок боржника виконати зобовязання особисто.

Враховуючи, що в ході виконання зобовязання за умовами договору відповідач не надав належних доказів щодо виконання ним обовязку по оплаті отриманого товару стороні у договору ТОВ «ТАК» чи уповноваженій особі останнього, а також належно оформлених доказів щодо правомірності покладання ним обовязку по оплаті коштів на інших осіб, зокрема ПП Шевченко, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо покладання на відповідача обовязку по сплату залишку боргу за договором комерційного представництва, а також обґрунтовано застосував наслідки несвоєчасного виконання грошового зобовязання у відповідності до положень ст.625 ЦК України.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суперечать наявним у справі письмовим доказам, яким суд надав належну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2010р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

судді