ун. № 2-7402/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Представництва «ОСОБА_2 ХАРБЕРТ ІНТЕРНЕШЕНЕЛ, Ел.Ел.Сі» про стягнення орендної плати та неустойки,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Представництва «ОСОБА_2 ХАРБЕРТ ІНТЕРНЕШЕНЕЛ, Ел.Ел.Сі» про стягнення орендної плати та неустойки. Вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2010р. між нею та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 строком до 09.08.2011р., проте відповідач продовжував користуватись її квартирою до 29.08.2011р., у зв»язку з чим позивачка просила стягнути орендну плату за вказаний період у розмірі 6685 грн. 10 коп. та неустойку у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення передачі їй майна - 13370,27 грн.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що вказаний договір оренди квартири укладався до 09.08.2011р., проте до 29.08.2011р. з вини відповідача не підписувався Акт здачі житлового приміщення, оскільки відповідачем не усувались виявлені нею недоліки заподіяні її майну в результаті його експлуатації, із переліком яких вона зверталась завчасно та які повністю не виправлялись відповідачем. Тільки після сплати грошової компенсації за завдані їй збитки вони підписали Акт здачі житлового приміщення.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вказана квартира була орендована представництвом для проживання їх працівника, до закінчення строку договору оренди вони готові були передати позивачці квартиру, проте остання відмовлялась підписувати Акт здачі житлового приміщення посилаючись на виявлені нею недоліки внаслідок експлуатації квартири, відповідач постійно намагався їх усунути, проте остання знаходила нові, тільки 29.08.2011р. було підписано Акт приймання-передачі житлового приміщення, а тому у задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2002 р. позивачка є власником квартири АДРЕСА_2.

08.07.2010р. між ОСОБА_1 та Представництвом «ОСОБА_2 ХАРБЕРТ ІНТЕРНЕШЕНЕЛ, Ел.Ел.Сі» було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 строком до 07.07.2011р., який Додатком № 4 від 06.07.2011р. до вказаного договору було продовжено до 09.08.2011р. (п. 4.1 Договору оренди, Додаток № 4 до Договору оренди).

Відповідно до п. 1.2 Договору оренди об»єкт нерухомості передається орендарю виключно для проживання в ньому фізичних осіб, в строки дії даного Договору.

Розмір орендної плати за вказаним договором складав 1100 доларів США, який було змінено Додатковою угодою № 1 від 08.07.2010р. до Договору оренди на 1300 доларів США (п.3.1 Договору оренди, Додаткова угода № 1).

Згідно п.п. 3.1.1. Договору оренди нарахування орендної плати здійснюється з дня передачі відповідачу об»єкту нерухомості відповідно до Акту приймання-передачі житлового приміщення.

Акт приймання-передачі житлового приміщення було підписано 08.07.2010р., відповідно до якого позивачка передала, а відповідач прийняв у тимчасове відплатне користування у відповідності до строку дії вказаного договору квартиру вказану вище.

Згідно п.п. 4.1.2 Договору оренди моментом закінчення фактичного використання майна є підписання сторонами Акту здачі житлового приміщення.

У судовому засіданні встановлено та представником відповідача не заперечується, що згідно укладеного договору в орендованій квартирі проживав співробітник «ОСОБА_2 ХАРБЕРТ ІНТЕРНЕШЕНЕЛ, Ел.Ел.Сі».

Акт здачі житлового приміщення між сторонами було підписано 29.08.2011р., тоді як строк дії Договору оренди закінчився 09.08.2011р., тобто через 20 днів встановленого строку.

У передбачений договором строк Акт здачі житлового приміщення не було підписано, оскільки позивачкою була виявлена заподіяна її майну шкода в результаті його експлуатації особою, яка проживала в орендованій квартирі про що починаючи з 04.08.2011р. вона неодноразово повідомила відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала щодо заподіяння їх працівником, який проживав в орендованій квартирі шкоди майну, яке знаходилось в квартирі позивачки, що також підтверджується підписаним сторонами Актом компенсації збитків, згідно якого в рахунок виконання пунктів 2.3.7, 5.2, 5.3.1 Договору оренди відповідач зобов»язався компенсувати позивачці понесені нею збитки заподіяні в результаті експлуатації орендованої квартири у розмірі 10858 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов»язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, майно не поверталось позивачці з вини відповідача, який не міг повернути його у належному стані.

Отже, із вище викладеного вбачається, що відповідач після закінчення строку дії Договору оренди продовжував користуватись майном позивачки до 29.08.2011р., що є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за вказаний період орендної плати у розмірі 6685 грн. 10 коп., яка вираховується наступним чином: вартість місячної орендної плати 1300 доларів США/ 31 день серпня = 41,94 доларів США вартість орендної плати за один день х 20 днів = 838,71 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 6685 грн. 10 коп.

Посилання представника відповідача на не підписання Акту здачі житла з вини позивачки є необґрунтованими, недоведеними та спростовуються вище встановленими обставинами.

Якщо наймач не виконує обов»язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч.2 ст. 785 ЦК України).

Умовами Договору оренди встановлено право позивача вимагати з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення передачі/не передачі майна позивачу (пп..2.2.2 п. 2.2), яка з урахуванням прострочення в 20 днів складає 13370 грн. 27 коп.

Проте, зважаючи на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних позивачці збитків, суд вважає необхідним застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити її розмір до 6685 грн. 10 коп., задовольнивши частково в цій частині позовні вимоги позивачки та відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 551, 759, 761, 762, 763, 785 ЦК України, 10, 59, 60, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Представництва «ОСОБА_2 ХАРБЕРТ ІНТЕРНЕШЕНЕЛ, Ел.Ел.Сі» на користь ОСОБА_1 суму орендної плати у розмірі 6685 грн. 10коп. та суму неустойки у розмірі 6685 грн. 10коп., а всього стягненню підлягає: 13370 (тринадцять тисяч триста сімдесят) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва.

Суддя