Справа № 2-383/11
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

за участю

при секретарі - Чуприк Д.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні ОСОБА_1, діючи від свого імені та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі доручення, будучи допитаною у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України, пояснила, що вона та відповідач - ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

З 1997 року спільне господарство з відповідачем не ведеться. Відповідач проживає окремо, місце його проживання на даний час їй невідоме.

Вона, відповідач та її діти є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в місті Тараща, Київської області по вулиці Баляса, 29 загальною площею 51.20 кв.м. загальною вартістю 19363 грн.

Про дане свідчить Договір купівлі-продажу житлового будинку, який 31 жовтня 1995 року посвідчений приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у реєстрі за № 3971

Вона та її діти проживають у даному житловому будинку, що розташований в місті Тараща Київської області по вулиці Баляса, 29.

У 2005 році вказаний будинок частково згорів і вона з дітьми за власні кошти його відбудували: (Про дане свідчить Акт складений депутатом Таращанської міської ради 06.07.2007 року).

Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язання, пов'язаними із спільним майном.

Проте, всупереч цього відповідач з 1997 року не дбає про свою частину житлового будинку, не сплачує комунальні послуги та не проводить як поточний так і капітальний ремонт будинку.

Відповідно до статті 365 ЦК України співвласник має право на виділ із частки майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (річ є неподільною), співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Також п.2 статті 365 ЦК України передбачено випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, зокрема те, що у даному випадку 1/4 частина житлового будинку є неподільною.

У травні 2011 року вони звернулися до відділу містобудування, архітектури, розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Таращанської РДА Київської області по питанню можливості переобладнання їх житлового будинку з одноквартирного на двоквартирний, тобто виділити частку будинку відповідача в натурі.

На що отримали від відділу містобудування, архітектури, розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Таращанської РДА Київської області висновок у якому зазначено, що без порушення будівельних норм виділити в натурі вказані частки частини житлового будинку не можливо.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Частка відповідача у спільному майні є незначною -1/4 частина, не підлягає виділенню в натурі, тобто річчю неподільною, спільне володіння і користування є неможливим, а тому вони вимушені звернутися до суду про припинення частки відповідача на спільне майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов пре визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Оскільки їх право на частину житлового будинку, не може бути реалізоване без рішення суду вони змушені звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Просить суд виділити їм в натурі житловий будинок з відповідними господарськими буд1влями, що розташований в м. Тараща Київської області по вул. Баляса 29.

Судові витрати бере на себе.

Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Враховуючи позицію позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

За письмовим клопотанням позивачів розгляд справи проводиться без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Тараща по вул. Баляса, 29 Київської області вартістю 19363 грн, на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого 31 жовтня 1995 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого у реєстрі за № 3971.

Кожному із них належить по 1/4 частині.

На момент придбання будинку сторони проживали однією сімєю: позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

З 1997 року спільне господарство позивачі з відповідачем не ведуть. Відповідач проживає окремо, місце його проживання на даний час їм невідоме, хоча він зареєстрований в цьому будинку.

В даний час позивачі проживають у даному житловому будинку.

У 2005 році вказаний будинок частково згорів і позивачі за власні кошти його відбудували, про що свідчить Акт складений депутатом Таращанської міської ради 06.07.2007 року.

Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Проте, всупереч цього відповідач з 1997 року не дбає про свою частину житлового будинку, не сплачує комунальні послуги та не проводить як поточний так і капітальний ремонт будинку.

Стаття 364 ч. 1 ЦК України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (річ є неподільною), співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до висновку Відділу містобудування, архітектури, розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Таращанської РДА Київської області, без порушення будівельних норм виділити в натурі 1/4 частку житлового будинку не можливо.

Стаття 365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Також п.2 статті 365 ЦК України передбачено випадки припинення на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, зокрема те, що у даному випадку житловий будинок є неподільним.

Частка відповідача у спільному майні є незначною -1/4 частина і не може бути виділена в натурі.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивачка бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст.360, 364, 365, 392 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Тараща по вул.Баляса, 29 Київської області, вартістю 19363 грн.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Тараща по вул.Баляса, 29 Київської області, вартістю 19363 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вартість 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в м. Тараща по вул.Баляса, 29 Київської області, в розмірі 4840, 75 грн ( чотири тисячі вісімсот сорок гривень 75 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_6.