АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в 1 інстанції- ТарасенкоО.В.
Доповідач - Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ Іменем України

«18» січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача ВАТ «Кривбасзалізорудком» - Каретної Євгенії Василівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_3 Зінаіди Олександрівни до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ВАТ «Кривбасзалізорудком») про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що її чоловіку - ОСОБА_5 висновком МСЕК від 26.01.2005р. була встановлена вірата професійної працездатності у розмірі 85% безстроково. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер і висновком обласної МСЕК від 18.12.2009р. встановлено причинний зв'язок смерті її чоловіка з отриманим професійним захворюванням.

Її, як дружині померлого внаслідок професійного захворювання, відповідачем 26.01.2010р. була призначена одноразова допомога.

Вона проживала із чоловіком протягом 48 років у зареєстрованому шлюбі і після його смерті опинилася у скрутному матеріальному становищі.

Посилаючись на ці обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь 200тис. грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. На її користь з ВАТ «Кривбасзалізорудком» у відшкодування моральної шкоди стягнуто 80 тис. грн. та на користь держави стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ВАТ «Кривбасзалізорудком» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову позивачу у позові у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального і порушенням вимог процесуального права.

Зокрема відповідач вважає, що під час ухвалення рішення суд не встановив характер правовідносини сторін, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ВАТ «Кривбасзалізорудком» є правонаступником тресту «Лінінруда»; не звернув уваги, що актом №30 від 11.05.1989р. не встановлено винних осіб (фізичних або юридичних) в отриманні ОСОБА_5 професійного захворювання.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія судців вважає, що апеляційна скарга ВАТ «Кривбасзалізорудком» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з листопада 1961 року ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, який працював на ш. Гвардійська ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ВАТ «Кривбасзалізорудком» (а.с. 6, 9-11).

Висновком МСЕК від 26.01.2005р. чоловіку позивачки встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 85% (а.с. 15) ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер і після його смерті 25.07.2009р. було проведено патологоанатомічне дослідження. Висновком обласної МСЕК від 18.12.2009р. встановлено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (а.с. 43).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу ОСОБА_7 моральної шкоди, у зв'язку із смертю її чоловіка внаслідок отриманого ним професійного захворювання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Як вбачається з акту №30 розслідування професійного захворювання від 27.10.1995 року (а.с. 44 - 46) причиною професійних захворювань потерпілого ОСОБА_5 була робота протягом 18 років в умовах тривалої дії професійних факторів - пилу, шуму, вібрації, які виникли в результаті не виконання вимог ДСТУ 12.1.005-88 ССБТ.

Виходячи з викладеного, доводи відповідача про те, що Актом №30 не встановлено винних осіб (фізичних або юридичних) в отриманні ОСОБА_5 професійного захворювання є необгрунтованими, оскільки із зазначеного Акту вбачається, що його було складено комісією до складу якої входили представники підприємства де працював потерпілий, а саме - директор ш. «Гвардійська, голова профспілки (а.с. 44).

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), в якому зазначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Також спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності доказів заподіяння ОСОБА_7 моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку із смертю чоловіка внаслідок отримання ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні. Так, позивачка внаслідок втрати чоловіка, на утриманні якого вона знаходилась, переживає нервові потрясіння з його смертю, вона залишилася без його підтримки, змушена матеріально себе забезпечувати.

Однак, колегія судців вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, визначений судом без урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових

витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, є завищеним.

Суд першої інстанції при постановленні рішення не врахував тяжкість фізичних і моральні страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 80000 грн. до 55000 грн.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи і висновками суду і не можуть бути підставою для скасування рішення.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.З ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2010 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_3, з 80000 грн. до 55000грн. (п'ятдесяти п'яти тисяч грн.).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили. ................

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

судців, -

ВИРІШИЛА:

Л.В. Митрофанова