Справа № 2-685/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року

Комсомольський районний суд у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Ширай Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 Ріти Юріївни, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

встановив

Позивач звернувся до суду із названим позовом посилаючись на те, що він працював у Херсонському яслах-садку №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради на посаді сторожа.

Згідно з наказом №30 від 12.11.2010року його було звільнено з роботи за ст.40 ч.З КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Позивач вважає своє звільнення незаконним з тих підстав, що 5.11.201 Ороку він о 7 годині він закінчив чергування, передавши ключі за встановленим порядком.

ОСОБА_5 кілька годин в цей же день йому пред"явили претензію в тому, що він винен в тому, що за час його чергування впала люстра.

10 листопада 2010 року від нього було витребувано письмове пояснення з приводу того де він перебував 5 листопада з 6 години 35 хвилин до 7 години, а 12 листопада 2010 року його повідомили про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Наказ про звільнення та трудову книжку позивач отримав 20 грудня

201Ороку.

Позивач зазначив, що доказом незаконного звільнення його з роботи є те, що у наказі №30 від 12.11.2010року зроблено посилання на наказ №7 від 17.05.201 Ороку, який створює систему порушень, але цим наказом позивача притягли до дисциплінарної відповідальності не за порушення трудової дисципліни, а за порушення громадського порядку, яке було вчинено у неробочий час.

Просив визнати нечинним та скасувати наказ №30 від 12.11.2010року Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору про звільнення ОСОБА_1 за ч.З ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, поновити його на посаді сторожа Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору з 12.11.2010 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плата за час вимушеного прогулу за період з 12.11.2010 року по 10.12.2010 року, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

У судовому засіданні позивач уточнив та доповнив позовні вимоги, просив суд: визнати нечинним та скасувати наказ №30 від 12.11.2010року Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору про звільнення ОСОБА_1 за ч.З ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, поновити його на посаді сторожа Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору з 12.11.2010 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 12.11.2010 року по 19.01.2010 року у розмірі 2470,56 гривень, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000гривень, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Представники відповідача позов не визнали, просили суду у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач працював сторожем Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору.

Наказом №30 від 12.11.2010року був звільнений із займаної посади за п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку.

В оспорюваному наказі підстави для його звільнення визначено так: вранці 5.11.201 Ороку вихователі о 6 годині 45 хвилин виявили хаос та розбиту люстру у залі, пред"явити претензію сторожу не було можливості, оскільки о 6 годині 35 хвилин його вже на роботі не було. ОСОБА_1 було викликано для дачі пояснень щодо пошкодженого майна та відсутності його на робочому місці з 6.35год. до 7 год.5.11.201 Ороку. З урахуванням догани від 17.05.201 Ороку, винесену за вчинення аморального проступку, відсутність на робочому місці 5.11.201 Ороку та нанесення матеріальних збитків господарству ясел-садка під час чергування, ігнорування вимог адміністрації щодо виконання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Із змісту наказу незрозуміло за що конкретно був звільнений ОСОБА_1 - чи за те, що не був на робочому місці 5.11.201 Ороку з 6.35 до 7години, чи за нанесення матеріальних збитків господарству ясел-садка під час чергування, чи за ігнорування вимог адміністрації щодо невиконання правил внутрішнього розпорядку. У судовому засіданні представники відповідача також не зазначили і не обґрунтували конкретну причину звільнення ОСОБА_1.

Підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст.40КЗпП є систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Таким, що систематично порушують трудову дисципліну, є працівники, які мають дисциплінарне або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Визначаючи системність порушення трудової дисципліни, відповідач вказав на догану, винесену ОСОБА_1 наказом №7від 17.05.201 Ороку. Проте згідно змісту наказу №7 від 17 травня 201 Ороку, догана винесена за вчинення аморального проступку. За передбаченими п.3 ст.40 КзпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку.

Оскільки 17 травня 201 Ороку догана ОСОБА_1 оголошувалася не за порушення трудової дисципліни, то вона не може враховуватися для визначення системності невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як одна з підстав звільнення ОСОБА_1, зазначених в наказі №30, є те, що він не був на робочому місці 5.11.2010р. з 6.35 до 7години.

Судом встановлено, що 5 листопада 2011 року перебування ОСОБА_1 на робочому місці з 6 години 35 хвилин до 7 години ніким із уповноважених на те осіб не перевірялося, а тому і відсутність його на робочому місці не фіксувалася. Твердження позивача, що він перебував на робочому місці у вищезазначений час, не були спростовані представниками відповідача у судовому засіданні.

Згідно пояснень позивача, даних ним у судовому засіданні, та письмових пояснень, які у нього відбиралися керівником ясел-садка (а.с.27) 5 листопада 201 Ороку від ОСОБА_1 вимагали лише пояснень з приводу того, при яких обставинах впала люстра та чому він про цей факт нікого не повідомив. Представники відповідача також пояснювали, що основною причиною конфлікту з ОСОБА_1 стало падіння люстри, і в же в ході розгляду цієї події дійшли висновку, що ОСОБА_1 5.11.10 року не був на робочому місці з 6год.35 хв. до 7 години, а тому у ОСОБА_1 лише 10.11.10 року потребували пояснень "де він перебував з 6 до 7години 5.11.10 року."

Пояснення сторін узгоджуються з іншими доказами, які визнаються сторонами, а саме: доповідною запискою завгоспа ОСОБА_6 від 5.11.10 року, в якій також зазначено про люстру, яка впала у музичній залі.

Суд вважає, що таке порушення трудової дисципліни, як відсутність працівника на робочому місці у робочий час, має виявлятися саме в час, коли особа відсутня на робочому місці, а не шляхом аналізу певних подій, що має місце у випадку встановлення відсутності на робочому місці ОСОБА_1.

Належних доказів відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 6 год.35 хвилин до 7 години 5.11.2010року суду не надано, а тому суд прийшов до висновку, що підстав для звільнення ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни 5 .11.2010 року не було.

Зазначення у наказі про "ігнорування вимог адміністрації щодо виконання правил внутрішнього розпорядку" суд розцінює, як риторичну фразу, яка не визначена трудовим законодавством, як підстава притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За нанесення матеріальних збитків яслам-садку ОСОБА_1 не було підстав притягувати до відповідальності, оскільки припинення ОСОБА_1 збитків відповідачу не встановлено. Позивач не є матеріально-відповідальною особою, а тому на нього не покладається обов'язок по відшкодування вартості пошкодженого майна.

Оскільки судом не встановлено законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, то наказ від 12.11.10 №30 є незаконним і підлягає скасуванню, а відтак і звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа здійснено без законної підстави, а тому відповідно до вимог ст.235 КзпП України ОСОБА_1 повинен бути поновлений на роботі з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу збільшував щораз позовні вимоги, з урахуванням судового засідання. Згідно ч.2 ст.235 ЦПК України середній заробіток стягується за весь час вимушеного прогулу, тому середній заробіток підлягає стягненню за період з 15 листопада 201 Ороку по 31 січня 2011 року включно (12.11.10 року - день звільнення є робочим днем). З урахуванням заробітку за вересень-жовтень у розмірі 2213,23грн,( 1117.57 + 1095.66) 43 робочих днів у вересні-жовтні та 54 днів вимушеного прогулу(з 15.11.10 по 31.01.11р. середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 2779, 38гривень.( 2213,23грн.: 43 = 51.47 х 54=2779.38).

Суд вважає, що неправомірними діями відповідача по незаконному звільненню позивача, останньому причинена і моральна шкоди. Суд враховує ступінь вини відповідача, тривалість і глибину страждань позивача, при цьому виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000гривень.

З відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судові витрати у розмірі судового збору - 51 гривня. Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення при розгляді трудових спорів постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009року №825 не передбачена.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.60,88, 179, 209, 212 , п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі п.3 ст.40,233, ст. 235,237-ІКЗпП України, суд

вирішив

ОСОБА_7 Івановича до Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовільнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді сторожа Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради з 12 листопада 2010 року.

Стягнути із Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2779 гривень 38 копійок.

Стягнути з Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити через необґрунтованість.

Стягнути із Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради на користь держави судові витрати у розмірі 51 гривні.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді сторожа Херсонського ясла-садка №22 компенсуючого типу для дітей з вадами зору Херсонської міської ради з 12 листопада 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_5