РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенова О.А.,

при секретарі - Кравченко М.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

роглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Іллічівська Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про стягнення грошової компенсації, заробітної плати за час вимушеного прогулу та вхідної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом стверджуючи, що він працювавюр исконсультом в ПАТ "Марфін Банк" (далі - Банк) звідки звільнений 31 травня 2010 року. При розрахунку та до теперішнього часу йому не було виплачено компенсацію за невикористані дня щорічної додаткової відпустки, як працівнику з ненормованим робочим днем. За уточненим позовом просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової дпустки - 12334,83грн., середній заробіток за весь час затримання - 3856,56грн., тримісячний середній заробіток - 19662,06грн., інфляційне збільшення - 33585,35грн., на відшкодування моральної шкоди - 19662,06грн.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Представник ОСОБА_4, ОСОБА_2, в судовому засіданні вимоги не визнала, пояснила, що посилання позивача на те, що його посада відноситься до посад з ненормованим робочим днем безпідставне, так як в ОСОБА_4 відсутній колективний договір за яким встановлюється перелік таких посад та у наказі про прийняття ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта відсутнє посилання на встанонлення йому ненормованого робочого дня. Посадова інструкція, на яку посилається позивач, не відноситься до переліку документів, якими встановлюється та визначається конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день; вказана інструкція не є доказом фактичної роботи позивача в умовах ненормованого робочого дня. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду, так як вказані виплати не пов'язані з оплатою праці.

Дослідивши матеріали по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу до АКБ «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є Банк,а.с.63-66) з 03 вересня 2002 року за наказом від 02 вересня 002 року №84 ОС на посаду юрисконсульта юридичного управління (а.с.57).

Наказом ВАТ «Морський транспортний банк» від 01 листопада 2005 року №203-СС ОСОБА_3 призначено на посаду начальника юридичного відділу Філії ВАТ «МТБ» у м. Іллічівську з 01 листопада 2005 року (а.с.58).

Наказам ОСОБА_4 від 31 травня 2010 року позивача звільнено з посади начальника юридичного цдділу Філії ВАТ «МТБ» у м.Іллічівську у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та грошової компенсації за частково невикористану відпустку у 2009 -2010 роках (а.с.50).

Юрисконсульт юридичного відділу АКБ «МТБ», юрисконсульт філії АКБ «МТБ» в м. Іллічівську, начальник криничного відділу АКБ «МТБ» в м. Іллічівську за посадовими інструкціями є робітниками з ненормованим робочим днем (а.с.24-28).

Згідно п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про відпустки» щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці надається працівникам з ненормованим робочим днем - тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договорам, угодою.

Виплати грошової компенсації за всі не використані дні щорічної, а також додаткової відпустки, у разі звільнення працівника, передбачено ст.24 Закону України «Про відпустки» ст.83 КЗпП.

Згідно ч.1 ст.47, ч.1 ст.116, ст.117 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу повинні виплатити працівникові його й заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст.34 КЗпП компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно преамбули та ст.2 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях (далі підприємства) незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману пращо і мають право юридичноїособи з метою сприяння регулюванню трудових відносин та соціально-економічних інтересів працівників і власників.

Судом враховується, що в ОСОБА_4 не було укладено колективного договору з представницькою організацією трудящих, наділеною трудовим колективом відповідними повноваженнями, але враховуючи, що для позивача ОСОБА_4 встановлено ненормований робочий день, відсутність вказаного договору не може порушувати його права на мінімальні пільги передбачені діючим законодавством.

Судом враховується, що облік залучення до праці за ненормованим робочим днем покладається на власника або уповноваженого ним органу, разом з тим, приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів обсягу залучення його до праці за ненормованим робочим днем, суд визначає розмір додавткової відпустки за особливий характер праці тривалістю в один календарний день за кожний тобто - 8 днів.

Грошова компенсація за невикористану щорічну додаткову відпустку складає 1810,85грн. (82620,09грн./365х8дн.).

Розмір середньої заробітної плати за день за розрахунком складає 321,38грн.(а.с.31).

Позивач не був працевлаштований 12 днів: з 01 по 08 червня 2010 року та з 15 по 19 жовтня2010 року (а.с.32-33).

Середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням того періоду коли позивач працевлаштувався складає: 3856,56грн.(321,38грн.х12дн.).

Індекс інфляції складає з наростаючим підсумком за цей період - 109,63% (99,6%*99,8%*101,2*102,9%*100,5%*100,3%*100,8%*109,1%*101,0%*100,9%*101,41*101,3%*100,8%*100,4%*98,7%*99, 6%*) .

Інфляційне відшкодування заборгованості за період з червня 2010 року по вересень 2011 року складає: ((1861,84грн.+ 3856,56грн.)*109,63%)=6269,06грн.-5718,4грн.=550,66грн..

Інші вимоги не підлягають задоволенню як такі що не доведені.

Критично оцінюючі позицію відповідача, що виплати за позовом не пов'язані з оплатою суд вважає їх компенсаційними, що відноситься до структури заробітної плати відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці».

Вимоги в частині стягнення судових витрат підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 62,69грн. (6269,06*1%) та судовий збір за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120,00грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 294 ЦПК України, суд,

ВИР І ШИ В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерною "ОСОБА_5 Банк" про стягнення грошової компенсації, заробітної плати за час вимушеною прогулу та юридичної допомоги, задовольнити частково.

Стягнути з Публічною акціонерною товариства «Марфін Банк» на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку - 1861,84грн., середній заробіток за час затримки - 3856,56грн., інфляційне збільшення - 62,90грн..

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Публічною акціонерною товариства «Марфін Банк» на користь Держави судовий збір - 57,81грн. та судовий збір за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120,00грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Іллічівський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя