Номер провадження:22-ц/2005/11
Головуючий у першій інстанції Сивоконь
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря Возіян Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення участі у вихованні дитини,усунення перешкод в спілкуванні з дитиною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.01.2011р.,-

в с т а н о в и л а :

11.06.2010р. ОСОБА_1 звернувся з названим позовом до ОСОБА_2 і в обгрунтування своїх вимог посилався на те,що він та відповідачка є батьками малолітньої дитини дочки ОСОБА_3,11.05.2008р. народження.

З відповідачкою він припинив подружні стосунки на початку 2009 р.,а розірвав шлюб 03.11.2009р.

Відповідачка вдруге зареєструвала шлюб,проживає із новою сім*єю в м.Татарбунари,а він,позивач,проживає окремо від дочки в м.Арциз.

Позивач як батько виконував обов*язок по утриманню дитини,перераховуючи аліменти,однак ОСОБА_2 відмовилась від їх отримання,мотивуючи тим,що дитина проживає в новій сім*ї.

22.04.2010р. ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» договір,згідно умов якого дочка отримує при досягненні повноліття певну суму коштів.

Відповідачка перешкоджає позивачку в спілкуванні з дитиною,не надає можливості бачитись із нею.

Звернувшись із заявою до органу опіки та піклування Татарбунарської райдержадміністрації,позивач отримав відмову в задоволенні заяви про визначення участі у вихованні дитини та встановленні часу для спілкування з дочкою,що підтверджується рішенням № 3 від 07.05.2010р.

Стверджуючи,що право на спілкування з дитиною йому гарантовано Конституцією України та законодавством про шлюб та сім*ю,позивач просив забов*язати ОСОБА_2 не чинити перешкод в спілкуванні з дитиною та встановити порядок спілкування та побачень один раз на тиждень у вихідний день неділю за місцем проживання дитини продовж двох годин без присутності матері.

_____________________________________________________________________

Головуючий 1 інстанції Сивоконь Т.І. Справа № 22ц-2005/2011

Доповідач Комаровська Н.В. Категорія - 46

Відповідачка позов визнала частково,погодившись з тим,що позивач має право на спілкування з дитиною,однак вважала,що зустрічі з донькою повинні відбуватись в її присутності.

Представник служби у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації позов визнав частково,вважаючи.що побачення без присутності матері пагано можуть вплинути на психічний стан дитини та призвести до негативних наслідків.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.01.2011р. позов задоволений ОСОБА_2 забов*язана не чинити перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною та визначений порядок спілкування шляхом надання ОСОБА_1 можливості систематичних побачень та спілкувань з дочкою ОСОБА_3 двічі на місяць у вихідний день в першу та третю неділю місяця з 11 год. до 13 год. за місцем проживання дитини в присутності матері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить про скасування рішення ,мотивуючи тим,що суд неправильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Вирішуючи спір,суд обґрунтовано виходив з того,що відповідно до ст.157 СК України той з батьків,хто проживає окремо від дитини,забов*язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.Той з батьків, з ким проживає дитина,не має права перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні,якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Встановивши,що відповідачка,яка є матір*ю ОСОБА_4,2008р. народження,перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною,суд правильно застосував ст.157 СК України,задов*язавши ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу в спілкуванні з дочкою.

Встановлюючи певний порядок спілкування позивача з дитиною,суд також обґрунтовано виходив із вимог ст.ст. 11,15 Закону «Про охорону дитинства»,які регулюють права дитини та її батьків,і насамперед,право дитини на регулярні особисті стосунки з батьками та прямі контакти з ними.

Разом з тим, встановивши порядок побачень з дитиною в присутності матері ОСОБА_2,суд зазначив в рішенні,що дитина не бачилась з батьком протягом тривалого часу,є малолітньою,вважає батьком іншу людину,а присутність матері налагодила би стосунки батька з дитиною для уникнення психологічної травми та забезпечення стабильного стану здоров*я.

З таким висновком погодитись неможна,оскільки суд дійшов до нього всупереч вимогам ч.4 ст.60 ЦПК України,яка передбачає,що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, та вимогам ст.213 ЦПК України,яка передбачає,що обґрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з*ясованих обставин і підтверджених доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Суд не навів в рішенні доказів,на яких ґрунтувався висновок про можливість виникнення психологічної травми або погіршення стану здоров*я дитини в результаті її спілкування з батьком без присутності матері.

Таких доказів не містять і матеріали справи.

Виходячи з права дитини на особисті стосунки та прямі контакти з батьками,передбаченого вищеназваними статтями Закону «Про охорону дитинства», а також відсутність будь-ких доказів ,які б свідчили про негативний вплив на дитину спілкування батька з нею без присутності матері ,судова колегія вважає,що рішення в частині встановлення способу спілкування позивача з дочкою ОСОБА_3 в присутності матері підлягає зміні за п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з виключенням із мотивувальної та резолютивної частини рішення судження про присутність матері.

Керуючись ст.ст.307 ч.1.п.3,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.01.2011 р. змінити,виключивши із мотивувальної та резолютивної частини рішення слова « в присутності матері ОСОБА_2».

В решті частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ( підпис) Н.В.Комаровська

Судді: ( підпис) ОСОБА_5

( підпис) ОСОБА_6