АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1468 / 2011 р. Головуючий: 1 інстанції
Категорія: встановлення Доповідач: Даниленко В.М факту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2010 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року заявниця ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій вказувала на те, що з 02 грудня 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, і з того часу почала мешкати у його будинку № 3 по пров. Новому в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області.

У цьому ж будинку разом із ними мешкали також мати чоловіка ОСОБА_5 та його рідний брат ОСОБА_6.

22 серпня 2002 року ОСОБА_5 померла.

18 лютого 2008 року помер і чоловік заявниці ОСОБА_6

Після смерті чоловіка вона успадкувала належну йому після матері 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку, інша 1/2 частина цього будинку в порядку спадкування за законом належала його рідному брату - ОСОБА_6

З часу смерті чоловіка заявниця та ОСОБА_6 продовжували жити однією родиною, тому що вона була вдовою, а ОСОБА_6 ніколи не перебував у шлюбі й був самотньою людиною.

З червня 2008 року вони стали проживати з ОСОБА_6 однією сімєю як чоловік і жінка, однак шлюб не реєстрували й бажали зробите це пізніше, оскільки боялися пліток, а тому справжні свої шлюбні стосунки тримали в таємниці.

За час спільного життя з ОСОБА_6 вони зробили капітальний ремонт усього будинку, поміняли вікна, двері, опалення, в літній кухні встановили водяну станцію та котел.

Весною 2010 року зробили ремонт двору, заасфальтували все подвіря, вели спільний бюджет.

Коли ОСОБА_6 хворів, заявниця доглядала за ним.

18 липня 2010 року цивільний чоловік заявниці помер і вона поховала його.

При цьому в установлений законодавством строк вона звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, однак державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні права на спадщину з огляду на недостатність документів для оформлення спадкових прав та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що встановлення юридичного факту, тобто їхнього проживання зі спадкодавцем однією сімєю без шлюбу, має значення для належного оформлення нею права на спадщину після останнього, заявниця ОСОБА_3 просила суд у судовому порядку встановити факт її проживання з ОСОБА_6 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник підтримали подану нею заяву й просили суд задовольнити її у повному обсязі.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2010 року заяву ОСОБА_3 про встановлення юридично значимого факту задоволено.

Визнано встановленим факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однією сімєю без реєстрації шлюбу з лютого 2008 року по день смерті останнього - 18 липня 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції, як постановленого з порушенням норм цивільного процесуального законодавства, та залишення вищевказаної заяви ОСОБА_3 про встановлення юридично значимого факту без розгляду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що вона є рідною тіткою ОСОБА_6, померлого 18.07.2010 року, тобто спадкоємцем по закону третьої черги після смерті останнього.

В установлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після її померлого племінника, куди також звернулася з відповідною заявою й інший претендент на спадкове майно - заявниця ОСОБА_3, однак остання про вказану обставину та наявність інших спадкоємців суд не повідомила, в звязку з чим суд першої інстанції безпідставно розглянув та задовольнив її заяву про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу із спадкодавцем, не залучивши до участі в цій справі інших спадкоємців, тим самим вирішивши питання про їх права та обовязки щодо відкритої спадщини.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення міського суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався доведеністю факту проживання заявниці та ОСОБА_6, померлого 18 липня 2010 року, однією сімєю без шлюбу і розглянув справу в порядку окремого провадження.

Однак, при цьому суд першої інстанції не врахував норм цивільного процесуального права, які регламентують розгляд таких справ.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вирізняючими ознаками окремого провадження є несумісність із спором про право, відсутність сторін із протилежними інтересами, неможливість застосування низки правових норм та принципів, які притаманні позовному провадженню, а саме, щодо змагальності, диспозитивності, процесуальної рівності та інш.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб).

При цьому судове встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження можливе лише в разі, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Згідно з ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає чи буде виявлений спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі про встановлення факту проживання заявниці ОСОБА_3 однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_6 без шлюбу, зазначені положення цивільного процесуального законодавства залишив поза увагою, із суттю ініційованого заявницею питання про встановлення юридичного факту та його подальшої реалізації належним чином не визначився, наявність існуючих спадкоємців після померлого ОСОБА_6 та їх коло не зясував і не перевірив, а тому безпідставно розглянув справу в порядку окремого провадження, не зважаючи на те, що в даному випадку присутній конфлікт протилежних інтересів, тобто має місце спір про право, який повинен вирішуватися, виключно в порядку позовного провадження з дотриманням загальних принципів цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності щодо встановлення дійсних обставин справи та перевірки їх доказами.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2010 року не може бути визнане законним, обґрунтованим і таким, що постановлене з дотриманням вимог процесуального закону, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України скасувати це судове рішення, залишивши подану ОСОБА_3 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. 234, ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256, ст.ст. 303, 304, п. 4. ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2010 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Розяснити заявниці ОСОБА_3, що для встановлення вищезазначеного, юридично значимого для неї факту, вона має право звернутися до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: