Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
№2-169/2011 р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2011 року Дніпровський суд м. Дніпродзержинська у складі:
головуючого Ковальової А. Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, звернення стягнення на предмет застави,-
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову від них не надійшло.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3. ОСОБА_4, яка діє за довіреністю (а.с. 32) в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов Банку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, звернення стягнення на предмет застави по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, і у випадку неявки відповідачів - згодна на розгляд справи за їх відсутності та ухвалення заочного рішення, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідачів. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України судовими повістками, які були направлені їм рекомендованими поштовими відправленнями за їх місцем проживання, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулися на адресу суду в зв'язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні, які долучені до матеріалів цивільної справи ( а.с. 45, 46, 52, 53, 54, 59, 60). Відповідно до ст. 77 ч. 1 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про зміну свого місця проживання суду не надали, що передбачено ст. 77 ЦПК України. суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:
- кредитний договір № 258/09/4 від 13 червня 2008 року (а.с. 7-10), яким
підтверджуються умови кредитного договору та строки погашення кредиту;
- розрахунок заборгованості за кредитним договором № 258/09/4 від 13 червня 2008 року станом на 22 червня 2010 року (а.с. 11-12), яким підтверджується сума заборгованості за кредитним договором;
- квитанція Банку (а.с. 13), якою підтверджується надання ОСОБА_1. суми кредиту;
виписки ( особового рахунку з 13.06.2008 р. по 22 червня 2010 р.), (а.с. 14- 18), якими
підтверджується нарахування та сплата обов'язкових платежів за кредитним договором №
- договір застави (а.с. 19), яким підтверджується передача автомобіля
марки Gelly , належного ОСОБА_1. в заставу;
- Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 22), яким
підтверджується факт внесення до реєстру відомостей про предмет застави;
- платіжне доручення №35-1 від 13.06.2008 р. (а.с. 23), яким підтверджується перерахування
Банком на рахунок ІП «АІС -Дніпропетровськ» вартості автомобілю;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 24), яким підтверджується реєстрація
придбаного за кредитні кошти автомобіля на ім'я ОСОБА_1;
- договір купівлі-продажу від 11 червня 2008 року (а.с. 25), яким підтверджується
продажа автомобіля ІП «АІС- Дніпропетровськ» відповідачу ОСОБА_1
- договір поруки (а.с. 27), яким підтверджуються умови договору поруки №
258/09/4/1П від 13.06.2008 р., укладеного між Банком та ОСОБА_2;
- копія паспорту ОСОБА_1 та копія довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру (а.с. 27). якими підтверджується його особа
громадянина України та його реєстрація у Державному реєстрі
- копія паспорту ОСОБА_2 та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру
(а.с.28), якими підтверджується його особа громадянина України та його
реєстрація у Державному реєстрі фізичних осіб;
- витяг із Статуту ПАТ акціонерного банку «Укргазбанк» (а.с. ЗО), яким визначений порядок створення, діяльності та припинення діяльності Банку;
свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 31), яким підтверджується факт та
дата зміни найменування юридичної особи ПАТ акціонерного товариства «Укргазбанк».
Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Загальними зборами акціонерів від 21 січня 2010 року в зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» АБ «Укргазбанк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ВАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 30 -витяг із Статуту ПАТ АБ «Укргазбанк», а.с. 31 - свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, видане після зміни найменування юридичної особи).
У свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця в розмірі не менше 814,83 грн. ( п. 3.3.1 Кредитного договору). Крім цього, відповідно доп.3.3.3 Кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку користування кредитом, в день дострокового погашення кредиту або в день дострокового . розірвання договору, а також, у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, сплатити Банку на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти, виходячи з процентної ставки, збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення прострочення заборгованості (п.п. 3.1.10 Кредитного договору).
12 червня 2008 року відповідачу ОСОБА_1 Дніпродзержинським МРЕВ ДА1 УМВС України в Дніпропетровській області видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 188196 на автомобіль Gelly, 2008 року, випуску реєстраційний номер АЕ 5847С1 (а.с. 24).
Крім, договору застави, для забезпечення сплати (повернення) кредиту Банком 13 червня 2008 року з відповідачем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 258/09/04/1П, відповідно до якого ОСОБА_2, який діяв з власної волі, взяв на себе обов'язок солідарно з позичальником відповідати за всіма його зобов'язаннями по Кредитному договору( а.с. 27).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 дійсно порушив умови Кредитного договору, і тому згідно пункту 5.1 Кредитного договору Банк дійсно має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та (або) розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів, належних до сплати комісій та витрат, понесених Банком за цим договором та будь-яку іншу заборгованість позичальника за цим договором.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, порушив графік погашення кредиту, суму кредиту та відсотки відповідно до умов Договору не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству.
А тому позивач дійсно має право вимагати виконання зобов'язань за Кредитним договором шляхом стягнення заборгованості за Кредитним договором солідарно з позичальника та з поручителя відповідно до договору поруки та шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно договору застави, що були укладені між Банком, та відповідачами в порядку забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором.
Відповідно до п. 3.1.5 Договору застави, що був укладений між Банком та відповідачем ОСОБА_1 в порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, позивач, як заставодержатель, дійсно має право задовольнити за рахунок Предмета застави вимоги щодо повернення суми кредиту шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залиши у своїй власності предмет застави шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з договором.
Пунктами 3.1.6, 6.1 Договору застави також передбачено, що заставодержатель має право та набуває права звернути стягнення на предмет застави у випадку одноразової прострочки сплати процентів за користування кредитними коштами або порушення інших умов договору, і звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється за рішенням суду.
В зв'язку з тим, що предметом заставне автомобіль Gelly, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та звернення стягнення на вищезазначений автомобіль.
Відповідно до ст. 23 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.
Згідно ст. 589 ЦК України, ст. ст. 19 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель за рахунок заставленого майна має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойку, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги; заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане.
Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України ). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до договору поруки взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1, що випливають із Кредитного договору від 12 червня 2008 року, суму заборгованості за кредитним договором, що був укладений між Банком та ОСОБА_1, та суму заборгованості за нарахованими відсотками і пенею належить стягнути у солідарному порядку з обох відповідачів у справі, так як відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо.
Належить солідарно стягнути з відповідачів і витрати, які складаються із судового збору в сумі 412,50 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 120 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення процесу розгляду цивільної справи (а.с. 1, 2)
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554. ч.2 , 589, 590, ст. 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88, 130, 174, 209, 212, 213-215, 224 -226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, звернення стягнення на предмет застави - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» сплачений судовий збір в сумі 412,50 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 30 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.Б. Ковальова