У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючого судді: Хилевича С.В.

суддів: Гордійчук С.О., Шеремет А.М.

при секретарі судового засідання Панас Б.В.

за участю представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рокитнівського районного суду від 7 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рокитнівського районного суду від 7 квітня 2011 року зазначені вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 560 гривень матеріальної шкоди, 3 500 гривень моральної шкоди та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідача від сплати судового збору звільнено відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито як потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погодившись з законністю та обґрунтованістю рішення, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де покликалася на невідповідність висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначала, що всупереч ч. 1 ст. 1166 ЦК України матеріальну шкоду їй відшкодовано не в повному обсязі, оскільки в дійсності вона понесла значно більші затрати на лікування і відновлення свого здоровя.

З наведених підстав просила змінити рішення Рокитнівського районного суду від 7 квітня 2011 року в частині відмови в позові про відшкодування матеріальної шкоди і ухвалити в цій частині нове про стягнення з відповідача на її користь 2 018 гривень. В решті - рішення суду не оскаржувалось.

ОСОБА_3, бувши повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась.

Представник ОСОБА_1, заперечуючи задоволення апеляційної скарги, посилався на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, і зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи апелянта, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності і обґрунтованості заподіяної їй матеріальної шкоди ОСОБА_1 у частині 560 гривень.

Справа №22-1015-11 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк М.В.

Категорія: 30.31 Суддя-доповідач у апеляційному суді: ОСОБА_4

Погоджуючись з такими висновком суду попередньої інстанції, колегія суддів виходила з такого.

Матеріалами справи встановлено, що 14 травня 2009 року близько 1 години відповідач в с. Дубно Рокитнівського району умисно наніс ОСОБА_3 кілька ударів цеглиною в область голови, правої руки та ногами в різні частини тіла, завдавши їй тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, поєднаного з садном лобної ділянки справа, забійною раною мяких тканин нижньої третини правого плеча, садном на передній поверхні третини правої гомілки і садном на тильній поверхні правої стопи, які за ступенем своєї тяжкості віднесено до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Вироком Рокитнівського районного суду від 13 грудня 2010 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді 1 020 гривень штрафу (а.с. 7-7, зв.).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Обґрунтовано врахувавши зясовані в судовому засіданні факти та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, місцевий суд встановив наявність матеріальної шкоди. При визначенні її розміру він правильно оцінив зібрані докази в їх сукупності, прийнявши одні й відхиливши інші.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи їх, суд ґрунтувався на правилах доказування про допустимість і належність доказів.

За змістом ст.ст. 58 і 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановивши, що вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди доведена такими доказами лише в межах 560 гривень, районний суд умотивовано стягнув цю суму в рахунок відшкодування шкоди з відповідача на користь ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність досягнутих висновків обставинам справи через фактичне понесення витрат, які значно перевищують заявлені позивачем вимоги, на увагу не заслуговують, адже не обґрунтовуються обєктивними і переконливими доказами.

Оскаржуване рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом зясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі. Апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Рокитнівського районного суду від 7 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно. Сторони мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, починаючи з моменту проголошення цієї ухвали.

Головуючий: Судді: