Справа №: 2-371/2011
Провадження №: -
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді- Андрусіва 1.М.,

з участю секретарі-Литвинюк І.М.,

адвоката- ОСОБА_1,

представника позивача- Керницького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Долині справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування .

встановив:

ОСОБА_2 зазначив, що 3 січня 2001 року, помер його батько ОСОБА_4. Він являється його сином .про що підтверджує свідоцтво про його народження, запис в книзі реєстрації актів про народження №38. Шлюб батьків був невдалим і тривав недовго. Розшукавши батька він підтримував з ним зв»язки спілкувався із відповідачкою рідко оскільки працював у Росії .приїзджав рідко за браком коштів часу .сімейних справ. Про погіршення стану здоров»я батька та його послідуючу смерть його ніхто не повідомляв. Тільки в листопаді 2010 року він дізнався про смерть батька. На день смерті батькові належала квартира по вул..Б.Хмельницького 19/45 в м.Долина Івано-Франківської області.Таким чином він вважає.що пропустив з поважної причини строк передбачений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

На його думку відповідачка умисно усунула його від прийняття спадщини .тому що вона заволоділа належною квартирою .подавши в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини як спадкоємець другої черги без повідомлення нотаріуса про існування його як спадкоємця першої черги.

Вважає.що пропустив з поважних причин встановлений ст.1270ЦК України строк звернення у нотаріальну контору через відсутність інформації про смерть батька довготривале перебування за кордоном .введення його відповідачкою в оману,що стало причиною звернення до суду з даним позовом.

В зв'язку із смертю батька відкрилась спадщина.яка складається з будинковолодіння яке знаходиться в с. Тяпче вул. Затеплична 12 Долинського району. Спадкоємцем першої черги на спадкове майно батька за законом являється він. Однак йому стало відомо, що батько все своє майно заповів ОСОБА_5. Позивач вказав,що він є непрацездатною особою. Після смерті батька із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну кантору не звертався. Таким чином, видавши вказане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 було порушено його право на спадщину на частину будинковолодіння після смерті батька.

ОСОБА_7, у позовній заяві зазначила .що право власності на спірну квартиру вона отримала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 10.2001 року. НА підставі вказаного свідоцтва Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 25.01.2006 року їй надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9667867, згідно якого вона стала власником квартири, яка знаходиться по вул. Б.Хмельницького 19/45.

Вона являється рідною сестрою ОСОБА_4, який після розлучення переїхав жити в м.Долина, працював в Долинському будівельному управлінні, де отримав спірну однокімнатну квартиру.

В даній квартирі ОСОБА_4 проживав один, вона готовила йому їсти, допомогала у веденні господарства, прибила квартиру.У 2000 році брат захворів і вона була біля нього, купляла ліки та здійснювала за ним догляд, він на протязі тривалого часу був хворим і потребував стороннього догляду .

В 2001 році брат помер, вона його похоронила і оплатила всі витрати повяязані з його похованням.

Відповідач будь-якої допомоги батькові не надавав, не хоронив його отже ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві який через похилий вік і хворобу був у безпорадному стані тому згідно ст.1224 ч.5 ЦК України підлягає усуненню від права на спадщину.

Вона після смерті брата прийняла спадщину, отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право про право на спадщину за законом і оформила право власності на спірну квартиру.

Позивач, він же відповідач, ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, зустрічного позову не визнав та пояснив, що з батьком спілкувався по телефону. В листопаді 2010 року дізнався, що батько помер 10 років тому, однак про це його ніхто не повідомив. Він до батька за життя жодного разу не приїжджав, востаннє його бачив до розлучення у Воркуті. Батькові будь-якої допомоги не надавав, оскільки за ними доглядала відповідачка. Доказів про те, що працював у Москві по 2008 рік не має, оскільки офіційно почав працювати з 2008 року.

Відповідачка, вона ж позивачка, ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, зустрічного позову не визнала та пояснила про те, що у брата був син дізналась в листопаді 2010 року. Про похорон брата знала сестра ОСОБА_8 яка була з своїм сином на похороні, яка проживає у Київській області, та наміру прийняти спадщину не було в неї. Про те, що брат спілкувався з сином вона не знала, оскільки він про це не говорив. Похоронила брата вона за свої кошти. Відповідач не має права на спадкування, оскільки не доглядав за ним .

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, а ОСОБА_3 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином ОСОБА_4, який помер 3.01.2001 року.

НА обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зіслався на те, що умисно був усунутий відповідачкою від прийняття спадщини, тому що вона заволоділа належним його батьку майном шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини як спадкодавець другої черги без повідомлення нотаріуса про існування його як спадкоємця першої черги. Після смерті батька він із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався.

Вважає,що із поважних причин пропустив строк звернення до суду по причині відсутності інформації про смерть батька, його довготривале перебування за кордоном, сімейні обставини та введення відповідачкою його в оману.

У відповідності до вимог ст.60 ЦГІК України .кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених статтею 61 Кодексу.

Позивач на обгрунтування факту роботи у Росії намагався довести показаннями свідка ОСОБА_9, який суду пояснив, що вони з позивачем дружать і з 1995 по 2008 рік займались ремонтами квартир на хуторі Михайлівським в Московській області. Не були працевлаштовані легально.

З показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що вони являються сестрами з ОСОБА_3 про смерть брата в 2001 році їй було відомо, оскільки вона була на його похоронах. Вона знала, що у брата був син. Після смерті брата запропонувала сестрі оформляти спадщину на себе.

Доводи позивача про те, що він пропустив строк звернення до суду по причині відсутності інформації про смерть батька, його довготривале перебування за кордоном судом не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_2 в суді не довів факту спілкування з батьком до 2001 року. Він жодного разу його не відвідував по місцю проживання . Вперше приїхав у м. Долина до ОСОБА_3 в листопаді 2010 року, від якої дізнався про смерть батька та місце його поховання. Дані факти свідчать про відсутність будь-якого спілкування з батьком.

Даючи оцінку показанням свідка ОСОБА_9, судом вони не беруть до уваги, окільки свідок являється товаришем ОСОБА_2, а також у свідка відсутні письмові докази на підтвердження його роботи за межами України та спілкування ОСОБА_2 з батьком до 2001 року.

Відповідно до частини 1.2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не проживав постійно із спадкодавцем, не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщину.

Позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ст. 1224 ч.5 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено,що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв»язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Довідка №484 від 04.04.201 1 року, видана Долинсько ЦРЛ Івано-Франківської області підтверджується те. що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділі з 30.12.2000 року гіо 2.01.2001 року.

З даних довідки №48 від 3.01.2001 року .вбачається що ОСОБА_3 похоронила на Долинському міському кладовищі свого брата ОСОБА_4 за власні кошти.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України із заявою про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК України строк звернулась ОСОБА_3.

Свідоцтво про право на спадщину за законом підтверджує, що спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер 2.01.2001 року є сестра ОСОБА_3.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації, квартира однокімнатна яка знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину Д-№899.

В судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_3 здійснювала догляд за ОСОБА_4 який був у безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу.

З показань свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні встановлено.що вона як депутат на виборчому окрузі де проживав ОСОБА_4 знає, що він хворів ОСОБА_10 доглядала за ним, надавала допомогу, готувала їжу проводила інші необхідні роботи.

Свідок ОСОБА_12 суду дала показання про те, що з ОСОБА_4 працювала останні два роки, він хворів ОСОБА_10 його доглядала.

З показань свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 встановлено, що вони являлись сусідами ОСОБА_4, за яким доглядала позивачка, оскільки він хворів. Про те. що сусід ходив на переговори та спілкувався з сином їм невідомо.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення по»язане з винною поведінкою особи яка усвідомлювала свій обов»язок мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 працював виїжджав на роботи.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 був у безпорадному стані та потребував допомоги від сина, який матеріальну та фізичну допомогу батьку не надава, хоча мав можливість її надавати, тому підлягає усуненню від права на спадщину.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ст. ст.1224 ч.5 ст1241,1272 ЦК України, ст.88 ЦПК України, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини-відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадкового майна після смерті ОСОБА_4, яке знаходиться в місті Долина вул. Б.Хмельницького 19/45 Долинського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом 10 днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: