Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №2-162/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Ільяшук А.В.

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права на спадкування та права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2010 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд визнати за нею право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, визнати за нею право власності по праву спадкування на земельну ділянку №103А, площею 0,0544 га, що розташована в садовому товаристві «Судоремонтник-5» садового масиву «Бурдівський» на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 15.03.1994 року ОСОБА_3, який помер 13 липня 1997 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.07.1997 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. Позивач є його єдиною спадкоємицею, яка фактично вступила у володіння спадковим майном, була прийнята у члени СТ «Судоремонтник-5» замість батька, сплачує членські внески, обробляє земельну ділянку. На теперішній час позивач вирішила розпорядитися земельною ділянкою та звернулася із заявою до Третьої Одеської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадкове майно, де було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки та виписки із державного земельного кадастру про її реєстрацію. Отримати кадастровий номер на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки її власник помер, а державні акти, видані до 2003 року, до земельного кадастру не вносилися. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду за захистом свого права на спадкування. ОСОБА_3 за життя отримав у власність земельну ділянку в СТ «Судоремонтник-5» масиву «Бурдівський», що підтверджується Державним актом від 15.03.1994 року, загальна площа земельної ділянки 0,0544 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №860. Земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення №16 Єреміївської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 05 березня 1994 року (ділянка №103А площею 0,0544 га). Ніхто за життя спадкодавця не оспорював його право на цю земельну ділянку. Позивач після смерті батька продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою, обробляє її, сплачує необхідні платежі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, надав суду заяви про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позивача та її представника, заяви відповідача, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено наступне. 13.07.1997 року помер батько позивача ОСОБА_3, актовий запис №5557 від 14.07.1997 року, місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів (а.с.16). ОСОБА_4 народилася 30.06.1965 року, батьком її записаний ОСОБА_3 (а.с.11). 06 липня 1985 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_5 (а.с.12). Після смерті її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. Спадкодавець не заповів своє майно нікому, і позивач є його єдиною спадкоємицею по закону. ОСОБА_2 фактично вступила у володіння спадковим майном, була прийнята у члени СТ «Судоремонтник-5» замість батька, сплачує членські внески, обробляє земельну ділянку (а.с.18,19-23). На теперішній час позивач вирішила розпорядитися земельною ділянкою та звернулася із заявою до Третьої Одеської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадкове майно, де було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки та виписки із державного земельного кадастру про її реєстрацію (а.с.26). Отримати кадастровий номер на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки її власник помер, а державні акти, видані до 2003 року, до земельного кадастру не вносилися. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду за захистом свого права на спадкування. ОСОБА_3 за життя отримав у власність земельну ділянку в СТ «Судоремонтник-5» масиву «Бурдівський», що підтверджується Державним актом від 15.03.1994 року, загальна площа земельної ділянки 0,0544 га (а.с.14). Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №860. Земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення №16 Єреміївської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 05 березня 1994 року (ділянка №103А площею 0,0544 га) (а.с.15). Ніхто за життя спадкодавця не оспорював його право на цю земельну ділянку. Позивач після смерті батька продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою, обробляє їх, сплачує необхідні платежі. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позов в цій частині оснований на законі, доведений матеріалами справи,доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

Позовна вимога про визнання за позивачем права на спадщину не підлягає задоволенню, оскільки ніхто це її право не оспорює, а п.1 ч.2 ст.16 ЦК України передбачає визнання права, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Частина 1 ст.15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідач право ОСОБА_2 на спадщину після смерті ОСОБА_3 не оспорює, визнає і не порушує.

Позивач сплатила судовий збір у сумі 1700 гривен та 120 гривен ІТЗ розгляду справ у суді і на стягненні цих коштів з відповідача не наполягає.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.529, ст.549 ЦК УРСР (ред.1963) ,ст.ст. 1223, 1233, 1235, 1268 - 1270 ЦК України, ст.81,ст.131 Земельного кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності по праву спадкування на земельну ділянку під №103А (сто третім «А»), площею 0,0544 га, що розташована в садовому товаристві «Судоремонтник-5», садового масиву «Бурдівський» на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 15.03.1994 року ОСОБА_3, який помер 13 липня 1997 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.В.Ільяшук.