Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-3985/11
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 28 липня 2010 року помер її чоловік ОСОБА_5, який є сином ОСОБА_6, який помер 24 жовтня 2008 року, та ОСОБА_7, яка померла 17 квітня 2010 року.

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: село Соболівка Броварського району Київської області, вулиця Шевченка, 19, та земельну ділянку, на якій вони розташовані, що належала його батькові ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 022853 від 07 липня 1999 року.

Зазначений вище спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами належав батькові її померлого чоловіка ОСОБА_6, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області від 19 січня 2011 року, з якої вбачається, що останній згідно із записами у погосподарській книзі за 1961-1963 р.р., особовий рахунок № 304, є головою господарства за вказаною вище адресою.

Ще за життя 04 серпня 2004 року ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідав ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_6 її чоловік ОСОБА_5 є таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк подав до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини.

Згідно із заповітом, посвідченим 06 лютого 2008 року секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_9, зареєстрованим у реєстрі за № 60, мати її померлого чоловіка ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй і на що вона за законом матиме право, теж заповідала ОСОБА_5.

Після смерті 17 квітня 2010 року матері ОСОБА_7 її чоловік ОСОБА_5 подав до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини.

30 серпня 2003 року її чоловік ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склав заповітне розпорядження, яким все належне йому майно заповідав їй, ОСОБА_3

Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 5975.

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 вона звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За направленням державного нотаріуса Комунальним підприємством Київської обласної ради Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації на імя ОСОБА_6 на зазначений спірний спадковий житловий будинок за адресою: село Соболівка Броварського району Київської області, вулиця Шевченка, 19, виготовлений технічний паспорт, згідно з яким до його складу входять: житловий будинок А-1, загальною площею 86,1 м2, житловою площею 30,1 м2, і господарські будівлі та споруди: літня кухня Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N.

Після смерті батьків її померлого чоловіка вказаний вище спірний спадковий житловий будинок, так і рахується за ОСОБА_6, її покійний чоловік ОСОБА_5 своїх спадкових прав на будинок у звязку зі смертю оформити не встиг, правовстановлюючі документи на будинок не отримав. У звязку з цим, на даний час вона, ОСОБА_3, проживаючи фактично у цьому житловому будинку, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок не може, тому змушена звернутися до суду.

Просила визнати за нею право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 86,1 м2, житловою площею 30,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Соболівка, вулиця Шевченка, 19, у порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 28 липня 2010 року.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_11 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому зазначає, що позов визнає, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Розяснивши позивачу та її представнику наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК № 137279 ОСОБА_6 помер 24 жовтня 2008 року.

Із заповіту, посвідченого 04 серпня 2004 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_12, зареєстрованого в реєстрі за № 167, видно, що ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_5.

Суд встановив, що на момент смерті ОСОБА_6 належав житловий будинок загальною площею 86,1 м2, житловою площею 30,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, погріб, сарай, сарай, вбиральня, колодязь та огорожа, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Соболівка, вулиця Шевченка, 19.

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_6 спірного спадкового житлового будинку підтверджується викопіюваннями із погосподарських книг за 2006-2010 р.р., довідками виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області від 19 січня 2011 року та від 04 квітня 2009 року № 180, згідно з якими ОСОБА_6 був зареєстрований у вказаному житловому будинку і значився власником особового рахунку. На день смерті з ним у цьому житловому будинку постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_7. Житловий будинок побудований у 1961 році.

Даний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,267 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 022853 від 07 липня 1999 року.

Із спадкової справи № 338/2009 до майна померлого 24 жовтня 2008 року ОСОБА_6 видно, що 22 квітня 2009 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся ОСОБА_5. Спадкоємець першої черги за законом дружина спадкодавця ОСОБА_7 того ж дня подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття своєї частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_6 на користь сина ОСОБА_5 та відмову від обовязкової частки у спадщині.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 у виді спірного житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК № 187053 ОСОБА_7 померла 17 квітня 2010 року.

Згідно із заповітом, посвідченим 06 лютого 2008 року секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_9, зареєстрованим у реєстрі за № 60, ОСОБА_7 все своє майно заповідала ОСОБА_5.

Із спадкової справи № 465/2010 до майна померлої 17 квітня 2010 року ОСОБА_7 видно, що 22 липня 2010 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся ОСОБА_5. Інших спадкоємців не має.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БК № 173403 ОСОБА_5 помер 28 липня 2010 року.

Згідно із заповітом, посвідченим 30 серпня 2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованим у реєстрі за № 5975, ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому і на що він за законом матиме право, заповідав дружині позивачу ОСОБА_3.

Із спадкової справи № 1491/2010 до майна померлого 28 липня 2010 року ОСОБА_5 вбачається, що 26 листопада 2010 року в установлений законом строк позивач ОСОБА_3 звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5 Інших спадкоємців не має.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивач ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_5 успадкувала квартиру у місті Києві, автомобіль та грошові вклади.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою листом за № 3103/2-14 від 06 травня 2011 року позивачу ОСОБА_3 відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, рекомендовано звернутися до суду.

Із технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 27 січня 2009 року Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що за адресою: село Соболівка Броварського району Київської області, вулиця Шевченка, 19, знаходяться: збудований у 1961 році житловий будинок А-1, загальною площею 86,1 м2, житловою площею 30,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N.

У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5, якому після смерті його батька ОСОБА_6 належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 174, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 86,1 м2, житловою площею 30,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Соболівка, вулиця Шевченка, 19.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.