Справа № 22-ц-2835/2011 Головуючий у I інстанції Коверзнев В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 року 25 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „ Ерсте Банк на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2011 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства „Ерсте Банк на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

В вересні 2011 року ПАТ „Ерсте Банк звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7 по відмові в передачі нереалізованого майна; зобовязати начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7 передати банківській установі арештоване майно житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0.0765 га за адресою : м. Чернігів 1-ий пров. Механізаторів 18 в рахунок погашення боргових зобовязань ОСОБА_8

Заявлені вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 14.06.10 року відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа , виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення солідарно з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 заборгованості за кредитним договором у сумі 135971.43 дол. США та 122198.33 грн. та накладений арешт на все нерухоме та рухоме майно боржників. Двічі проводилися торги по реалізації житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою : м. Чернігів 1-ий пров. Механізаторів 18 , що нажать ОСОБА_8, але придбати вказане майно бажаючих не виявилося. 22 липня 2011 року банківська установа отримала від Деснянського ВДС Чернігівського МУЮ пропозицію залишити вказане нерухоме майно за стягувачем в рахунок погашення боргових зобовязань. 04 серпня 2011 року банківська установа направила на адресу Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ листа, в якому погодилась на залишення вказаного нерухомого майна за стягувачем. В подальшому був отриманий лист за підписом начальника Деснянського відділу ДВС з відмовою передати банківській установі вказане майна у звязку з пропуском строку , встановленого для вирішення даного питання, з посиланням на ст. 49 Закону України „ Про іпотеку. Такі дії начальника Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ є неправомірними, оскільки за приписами ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження для надання згоди стягувачу надається 15-денний строк з моменту отримання такого повідомлення. Посилання начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ на ст. 49 Закону України „ Про іпотеку є помилковим, оскільки відкрите виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення заборгованості, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, і в даному випадку державний виконавець звертає стягнення на все майно боржників, а не тільке на те, що перебуває в іпотеці.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2011 року відмовлено у задоволені скарги.

В апеляційній скарзі ПАТ „Ерсте Банк просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. Апелянт посилається на те, що начальник відділу державної виконавчої служби також є державним виконавцем, а тому здійснює виконання судового рішення, але суд не зробив висновку по першому пункту скарги. Апелянт вказує на те, що за приписами ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження для надання згоди стягувачу надається 15-денний строк з моменту отримання такого повідомлення. Апелянт зазначає, що посилання начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ на ст. 49 Закону України „ Про іпотеку є помилковим, оскільки відкрите виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення заборгованості, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, і в даному випадку державний виконавець звертає стягнення на все майно боржників, а не тільке на те, що перебуває в іпотеці.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця Петренко С.В. Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 14.06.10 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3067/10, виданого 01.06.10 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ПАТ „Ерсте Банк заборгованості за кредитним договором в сумі 135971.43 дол. США та 22198.33 грн. та накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржників.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення дій по передачі майна стягувачеві вчиняє державний виконавець, а не начальник відділу ДВС, а останній лише перевіряє законність постанови про передачу майна та затверджує її.

Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 6, 7 ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження у разі якщо майно не реалізоване на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. У разі якщо стягувач у 15-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається та повертається боржникові.

Як вбачаєьться з матеріалів справи, 22 липня 2011 року ПАТ „Ерсте Банк отримало листа за підписом старшого державного виконавця Деснянського ВДС Чернігівського МУЮ ОСОБА_10 з посиланням на вимоги ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження з пропозицією залишити за стягувачем нереалізоване майно- житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0.0765 га за адресою : м. Чернігів 1-ий пров. Механізаторів 18 в рахунок погашення боргових зобовязань ОСОБА_8.

05 серпня 2011 року ПАТ „Ерсте Банк подало до Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ листа, в якому погодилось на залишення вказаного нерухомого майна за стягувачем.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що заявник з дотриманням приписів ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження повідомив Деснянський відділ ДВС про свою згоду на залишення за стягувачем нереалізованого майна, а тому дії начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7 по відмові передати ПАТ „Ерсте Банк нереалізоване майно слід визнати неравомірними.

Посилання начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7 на ст. 49 Закону України „ Про іпотеку є невірним, оскільки відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення заборгованості , а не виконавче провадження з виконання рішення суду або виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч. 9 ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3067/10, виданого 01.06.10 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ПАТ „Ерсте Банк заборгованості за кредитним договором в сумі 135971.43 дол. США та 22198.33 грн. не перебуває на виконанні у начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ПАТ „Ерсте Банк про зобовязання начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_7 передати нереалізоване майно узгоджується з матеріалами справи та приписами ст. 62 Закону України „ Про виконавче провадження, а доводи апеляційної скарги в цій частині є довільним тлумаченням правових норм.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Ерсте Банк задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2011 року в частині відмови у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства „Ерсте Банк про визнання неправомірними дій начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 скасувати.

Визнати неправомірними дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 по відмові в передачі Публічному акціонерному товаристу „Ерсте Банк нереалізованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0.0765 га за адресою : м. Чернігів 1-ий пров. Механізаторів 18 в рахунок погашення боргових зобовязань ОСОБА_8.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: