Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадського обєднання громадян «Івушка» і заяву ОСОБА_1, якій приєднався до апеляційної скарги на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2010р. по справі за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ГОГ «Івушка», Білгород-Дністровський аграрний технікум, Білгород-Дністровська районна рада про знесення самовільно збудованих будівель, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 лютого 2007р. заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора звернувся до суду в інтересах Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, та остаточно уточнив позовні вимоги просив зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно споруджену будівлю на базі відпочину «Івушка» на ОСОБА_2, повернути до земель запасу Білгород-Дністровського району земельну ділянку, що знаходиться під будинком ОСОБА_1, посилаючись на те, що вказана будівля була збудована відповідачем без належних документів, та без належного дозволу, тому на підставі ч.4 ст.376 ЦК України підлягає знесенню (а.с.2-3, 15-16).

19 червня 2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом про встановлення факту тривалого користування земельною ділянкою площею 27кв.м. для обслуговування деревяного будинку відпочинку, розташованому на базі відпочинку «Увушка» на ОСОБА_2 (а.с.31-33).

Ухвалою суду від 21 травня 2010р. до участі у справі була залучена Білгород-Дністровська районна рада (а.с.162).

Рішенням суду від 20 вересня 2010р. позов прокурора задоволено. Суд вказав в рішення суду: «Зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно збудованої будівлі, а саме: б/в «Івушка», що розташована на території ОСОБА_2 коси, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Стягнути з ОСОБА_1 на користь заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора витрати на ІТЗ в сумі 30грн.» (а.с.176-177, 178-180).

Ухвалою суду від 20 вересня 2010р. зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у звязку з повторною не явкою позивача в судове засідання без поважних причин (а.с.176).

Ухвалою апеляційного суду від 27 грудня 2010р. апелянту поновлений строк на оскарження рішення суду.

В апеляційній скарги апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову прокурору, посилаючись на те, що суд необґрунтовано у порушені вимог матеріального та процесуального права задовольнив позов прокурора.

ОСОБА_1 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги, та просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, у задоволені позову прокурору відмовити.

В апеляційній інстанції справа розглянута у відсутності прокурора, та інших осіб по справі, які були належним чином сповіщені про слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановлені фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів в їх сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора суд першої інстанції виходив з того, що 14 грудня 2006р. Білгород-Дністровською міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю за порушення вимог ст.37б ЦК України, відповідачу ОСОБА_1 були видані приписи про зупинення будівельних робіт, але зазначений припис відповідачем до теперішнього часу проігнорований та не виконаний, вищезазначене будівництво відповідачем здійснюється без отримання на це дозвільних документів відповідно до чинного будівельного законодавства України та це будівництво порушує права третіх осіб.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції судова колегія повністю погодитися не може, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, відповідним документам та судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційній суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор звернувся до суду в інтересах Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, та остаточно уточнив позовні вимоги просив суд зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно споруджену будівлю на базі відпочину «Івушка» на ОСОБА_2 та повернути до земель запасу Білгород-Дністровського району земельну ділянку, що знаходиться під будинком ОСОБА_1 (а.с.2-3, 15-16).

А суд першої інстанції постановив рішення яким зобовязав ОСОБА_1 знести самочинно збудованої будівлі, а саме: б/в «Івушка», та взагалі не розглянув позовні вимоги прокурора відносно повернення до земель запасу Білгород-Дністровського району земельну ділянку, що знаходиться під будинком ОСОБА_1 (а.с.176-177, 178-180).

Прокурор як позивач не уточнив яку саме будівлю необхідно знести, а суд взагалі вказав, що необхідно знести базу відпочинку «Івушка».

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №4 на право тимчасового користування землею від 07 квітня 1995р. Білгород-Дністровська районна рада народних депутатів на підставі рішення від 13 березня 1995р. за №72-Р надала, а Білгород-Дністровський сільськогосподарський технікум прийняв в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 342кв.м. на умовах оренди строком на один рік для використання під заклад відпочинку (а.с.37). За договором оренди земельної ділянки від 21 квітня 2000року Білгород-Дністровська рада надала в оренду Білгород-Дністровському сільськогосподарському технікуму вищевказану земельну ділянку строк на чотири роки а.с.38-41.

Відповідно наказу №34-гу від 18 серпня 1998р., та наказану №4-гу від 10 квітня 2000р. вищевказана земельна ділянка була передана в тимчасове користування громадському обєднанню «Івушка» для обслуговування бази відпочинку «Івушка» для робітників технікуму, пенсіонерів та їх сімей (а.с.46, 48). Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Громадське обєднання громадян «Івушка» зареєстровано 06 червня 2002р., та постійно сплачує відповідні кошти за оренду землі, що підтверджується копіями квитанцій в матеріалах справи (а.с.49, 51-63).

Відповідач ОСОБА_1 є членом Громадського обєднання «Івушка», за ним закріплений дачний будинок №2, що підтверджується довідкою на а.с.93.

Крім того, що суд при ухваленні рішення суду постанови рішення яке не відповідає позовним вимогам прокурора, суд першої інстанції також не надав належну оцінку вищевказаним обставинам, та не встановив про якій саме дачний будинок іде мова, та на яких підставах слід зобовязати відповідача нести самочинно збудовані споруди. Сам по собі факт надання відповідачу припису про зупинення будівельних робіт ще ні є підставою для висновку про зобовязання знести базу відпочинку «Івушка», як вказано в рішенні суду.

При вищевказаних обставинах рішення суду першої інстанції не може вважатися законним і обґрунтованим. Судова колегія була позбавлена вирішити справу по суті позовних вимог прокурора з зясуванням всіх обставин по справі, з наданням додаткових документів, так як прокурор а також сторони по справі, будучи належним чином сповіщені про слухання справи, в судове засіданні апеляційної інстанції не зявилися.

На підставі наведеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Громадського обєднання громадян «Івушка» і заяву ОСОБА_1, якій приєднався до апеляційної скарги задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2010р. скасувати, ухвалити нове рішення. У позові заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ГОГ «Івушка», Білгород-Дністровський аграрний технікум, Білгород-Дністровська районна рада про знесення самовільно збудованих будівель відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді С.О. Погорєлова

ОСОБА_3