АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-6779/2011 р. Головуючий 1 інст.: Юрєва А.М.
Категорія - «стягнення аліментів» Доповідач: Піддубний Р.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М.,

при секретарі: Рогачевській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому 23 листопада 1990 року шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що їх повнолітній син продовжує навчання, а відповідач матеріальної допомоги не надає, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути зі ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 22 січня 2010 року до 01 червня 2013 року.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що за станом здоровя не працює, будь-яких інших доходів не отримує, у зв'язку з чим не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 10 березня 2011 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 6 квітня 2010 по 1 червня 2013 року. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції не врахував його стан здоровя та матеріальне становище, яке не дозволяє надавати матеріальну допомогу синові у будь-якому розмірі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з продовженням навчання, повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати у розмірі 200 грн. щомісяця до закінчення навчання - 01 червня 2013 року.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 23 листопада 1990 року до 25 грудня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частинами 1 та 2 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Судовим розглядом встановлено, що повнолітній ОСОБА_4 навчається у СDА Коледжі Кіпру в м. Лімасол за спеціальністю дизайн інтерєру та архітектурне планування, навчальний рік 2010 - 2011 і оплата за навчання складає 420 євро на місяць.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги.

Проте вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, згідно з ч. 1 ст. 199 СК України поставлено в залежність від наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу дитині.

Встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_1 з серпня 2009 року не працює, за станом здоровя йому протипоказаний важкий фізичний труд, проживає з дружиною ОСОБА_5, її дочкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та онуками 2007 та ІНФОРМАЦІЯ_4.

Належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, що є обовязковою умовою для стягнення з нього аліментів за рішенням суду, позивачкою не надано.

Проте враховуючи, що представник відповідача - ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції не заперечувала проти стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання сина у розмірі 200 гри. щомісяця починаючи з 06 квітня 2010 року до 31 червня 2011 року, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині строку, протягом якого буде проводитись стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року змінити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 200 гри. щомісяця, починаючи з 06 квітня 2010 року до 31 червня 2011 року за умови продовження ним навчання в цей період.

В іншій частині рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді