Справа № 2/2506/3968/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

при секретарі Верещагіній А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Продакшнпро стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач 17.10.2011 року звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з ТОВ ОСОБА_3 Продакшнневиплачену при звільненні заробітну плату в розмірі 10981 грн. 01 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20692 грн. 42 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, у звязку з добровільною сплатою відповідачем компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати, так як останній платіж відповідач здійснив 10 листопада 2011 року, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27590 грн. 32 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач невірно розрахувала середньоденний заробіток, а також просив відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди через безпідставність цієї вимоги.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до трудової книжки та копії наказу від 05.08.2011 року №02/8к, ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ ОСОБА_3 Продакшн з 05 серпня 2011 року на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України. (а.с.3).

Згідно довідки про нарахування та виплату заробітної плати, наданої відповідачем, в день звільнення розрахунок з позивачем не проведено. Після звільнення позивачу заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, тобто розрахункові виплачувалися частинами, останній платіж в сумі 1314 грн. відповідачем здійснено 10 листопада 2011 року, що підтверджується відомістю зарахувань на картковий рахунок №29 від 10.11.2011 року.

Позивач розрахувала компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27590 грн. 32 коп., виходячи із розміру середньоденного заробітку в сумі 405 грн. 74 коп. за 68 днів прострочення виплати розрахункових коштів.

З врахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, заробіток позивача за два останніх календарних місяці склав 16635 грн. 58 коп. з розрахунку на 41 робочий день у червні липні 2011 року (два святкових дня), середньоденний заробіток складає 405 грн. 74 коп.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.117 КЗпП України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праціпередбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 27590 грн. 32 коп., а тому вказана сума компенсації підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також суд знаходить підстави для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 237 1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати (розрахунку при звільненні) призвела до втрати нормальних життєвих звязків позивача та необхідності прикладення додаткових зусиль для організації життя.

Враховуючи характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 221, 237-1 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в :

уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Продакшнпро стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Продакшнна користь ОСОБА_1 27 590 грн. 32 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 28590 грн. 32 коп. (двадцять вісім тисяч пятсот девяносто гривень 32 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Продакшнна користь держави 370 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: