ряд №43
справа № 2-506/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 вересня 2011 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої - судді Корсун О. М.,

за участі секретаря Тютюнник А.О.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 (фізичних осіб), третьої особи ОСОБА_3 (юридичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася у серпні 2011 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по вул. Червоноармійська, 138, м. Пирятин Полтавська область.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і підтвердив зазначене у позовній заяві, а саме те, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в м. Пирятині по вул.. Червоноармійській №138. Разом з нею в цьому будинку на протязі тривалого часу проживали її син ОСОБА_5 та невістка ОСОБА_2. Останнім часом відносини між ними почали погіршуватися, сталося багато непорозумінь які перейшли у сварки і її син поїхав на заробітки до міста Києва, а невістка залишилася проживати з нею. Відносини між ними не покращилися і в кінці липня 2010 року невістка забрала все своє майно і переїхала проживати на квартиру, де до цього часу і проживає. 12 березня 2011 року її син та невістка розірвали шлюб і син переїхав проживати у Київську область. Вона також має намір продати свій будинок, та переїхати до нього і проживати разом з ним. Будинок вона не має змоги продати так як у ньому зареєстрована відповідач, яка більше року у цьому будинку не проживає.

Відповідач у судовому засідання пояснила, що з позовними вимогами вона не погоджується,оскільки з сином позивача вони проживали разом 22 роки у будинку,який належав його матері за адресою: вул. Червоноармійська, 138, м. Пирятин Полтавської області. Розлучилися вони 12.03.2011 після чого її колишній чоловік виїхав на постійне місце проживання до іншого міста, після чого вона деякий час проживала разом із позивачем, а потім знайшла собі інше житло де і проживає по теперішній час. ОСОБА_6,яка є її дочкою та дочкою ОСОБА_5 проживає разом з останнім.

Представник третьої особи у судовому засіданні погодилася з позовними вимогами позивача і просила суд їх задовольнити,оскільки неповнолітня ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації.

Судом встановлено:

Позивач ОСОБА_4, народження 26.11.1937 (а.с. 4).

Згідно технічного паспорту власником житлового будинку по вул. Червоноармійська, 138, м. Пирятин, Полтавської області, загальною площею 69,8 кв. м., є ОСОБА_4 (а.с.5-7).

У відповідності до домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку ОСОБА_2 є зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).

Відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.03.2011 по справі №2-227/2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано (а.с.10).

Згідно до договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: с. Дівички, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, вул. Дружби, 145 гр. ОСОБА_8 передав у власність житловий будинок (та прибудови) з надвірними будівлями та спорудами ОСОБА_5 (а.с.12-14).

Відповідно до довідки № 1182 від 02.09.2011 виданої виконкомом Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, Київської області у житловому будинку,який належить ОСОБА_5, за адресою: с. Дівички, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, вул. Дружби, 145, зареєстрована та постійно проживає його дочка ОСОБА_6, народження 1999 року (а.с.24).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він розлучився з відповідачем і проживає в іншому місті з іншою жінкою, у материній хаті не проживав більше року. Його мати хоче продати хату і переїхати на проживання до нього, а відповідач не хоче добровільно зніматися з реєстрації. У будинку,який належить його матері відповідач не проживає більше року.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача,третьої особи,свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані,оскільки у судовому засіданні було встановлено,те що відповідач добровільно залишила спірний будинок та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік, а тому вона втратила право на користування цим житлом у звязку з цим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п.3 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є припинення дії, яка порушує право.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст.15,16,391,405 ЦК України,ст.150 ЖК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Полтавська область, місто Пирятин, вулиця Червоноармійська,138.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати: судовий збір в сумі 17 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 37 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення Пирятинського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Пирятинський районний суд до апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: