Справа № 22-ц-2569/2011 Головуючий у I інстанції Лямзіна Н.Ю.
Категорія цивільна Доповідач - Хромець Н. С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,

в с т а н о в и в:

У травні 2011 року ОСОБА_5 заявила позов про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що у зв'язку із навчанням у Чернігівському радіо механічному технікумі з денною формою навчання сін потребує матеріальної допомоги від батька, а останній має можливість надавати таку допомогу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково, на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/7частини всіх видів заробітку щомісяця на час навчання, але не більше, як до досягнення ним віку 23 років, починаючи з 31.06.2011 р.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, а також на недоведеність потреби повнолітнього сина сторін у матеріальній допомозі, обумовленої саме навчанням, а також на необґрунтованість висновку про суду про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, а позивачка скаргу не визнала.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, у зв'язку з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що син сторін навчається за денною формою навчання і має дохід нижчий від прожиткового мінімуму, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу саме у такому розмірі.

Погодитись з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі не можна, оскільки судом без мотивно відхилені заперечення відповідача щодо наявності у нього інших утриманців, зокрема вагітної дружини та неповнолітньої дочки, на утримання якої він сплачує аліменти.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи із змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд зобовязаний враховувати в числі інших обставин і наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка чи дружини, інші обставини, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони мають, крім повнолітнього сина ОСОБА_8, і неповнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідача на користь позивачки на неповнолітню дочку стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (а.с. 26,27). Дружина відповідача ОСОБА_10 є непрацездатною у зв'язку з вагітністю, про що у матеріалах справи є відповідний доказ, а саме листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами (а.с. 30). За законом вагітна дружина має право на утримання від чоловіка ( ст. 84 СК України), а при стягнені аліментів на інших осіб суд, відповідно до ст. 182 СК України, зобовязаний врахувати наявність у платника аліментів непрацездатної дружини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у даній справі на повнолітнього сина, належить врахувати також інші істотні обставини. Зокрема, наявність у ОСОБА_11 стипендії станом на липень 2011 р. у розмірі 540 грн. 40 коп. (а.с. 48) і ту обставину, що позивачка також, за наявності у сина потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, зобовязана надавати таку повнолітньому синові.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_8 належить зменшити до 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача. Разом із стипендією дохід повнолітнього сина, виходячи із заробітку відповідача (а.с. 27), у такому разі становитиме приблизно 1090 грн., що є вищим від прожиткового мінімуму у 960 грн. для працездатних осіб, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2011 рік на період з 01 квітня по 30 вересня 2011 р.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішенням суду у даній справі аліменти присуджені з 31.06.2011 р., що суперечить закону, оскільки позов заявлено 31 травня 2011 року (а.с. 1), а зазначена судом дата 31.06.2011 р. є помилковою, бо шостий місяць року (червень) має 30 днів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2011 року змінити. Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця на період його навчання до 30.06.2012 р., але не більше як до досягнення 23 років, починаючи з 31 травня 2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: