Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2760/11 Головуючий у 1-й інст. Гришковець
Категорія 19, 27 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в особі філії Житомирське регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною угодою

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопадами і и року, -

встановила:

У червні 2010 ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнило, та остаточно просило /а.с. 50-52/ стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою №НМ-03-07 від 03.03.2007 року в розмірі 544597 грн. Об коп., яка виникла станом на 23.04.2010 року та судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 23 листопада 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість в сумі 544597 грн. 06 коп., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Зазначив, що суд прийняв до свого провадження заяву позивача, в якій він змінив предмет та підстави позову одночасно, чим порушив вимоги ст. 31 ЦПК України. Крім того, позивач просив стягнути всю суму за кредитною угодою, строк виконання за якою ще не настав, і при цьому не просив розірвати вказаний договір. У матеріалах справи відсутнє повідомлення Банку про зміну умов кредитного договору в частині строку настання виконання угоди. Також, судом не було враховано, що після 23.04.2010 року ОСОБА_1 продовжував сплачувати кошти за кредитною угодою, що не було враховано судом при визначення суми заборгованості.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 03.03.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк в особі філії Житомирське регіональне управління та ОСОБА_1 підписано кредитну угоду № НМ-03-07 /а.с. 22-27 /, в рамках якого укладено договори про видачу траншів, а саме:

-№НМ-06-07 від 19.03.2007 року, на підставі якого відповідач отримав 50000 грн. у кредит зі сплатою 18 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 18.03.2013 року /а.с. 18-19/;

-№НМ-03-07-03 від 29.11.2007 року, за яким ОСОБА_1 отримав у кредит 280000 грн. зі сплатою 18 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29.11.2012 року /а.с. 14-15/.

Сторонами погоджено та підписано графік погашення заборгованості по вказаних траншах /а.с. 16-17, 20-21/.

В забезпечення виконання кредитної угоди між сторонами 03.03.2007 року укладено договір іпотеки /а.с. 28-33/.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив умови договорів про видачу траншів щодо своєчасного погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 23.04.2010 року утворилась заборгованість: за договором № НМ-06-07 від 19.03.2007 року в сумі 346597 грн. 29 коп. /а.с. 53-57/; за договором № НМ-03-07-03 від 29.11.2007 року в сумі 197999 грн. 77 коп. /а.с. 58-60/.

Відповідно до умов кредитної угоди 09.04.2009 року, 20.04.2010 року Банком направлялися ОСОБА_1 листи - повідомлення з вимогою сплатити заборгованість у визначений строк, та розяснено наслідки невиконання таких дій /а.с. 148-151/. Проте, відповідачем борг погашено не було, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про дострокове стягнення коштів за кредитною угодою.

Та обставина, що відповідач після 23.04.2010 року вносив певні платежі не впливає на правильність прийнятого судом рішення, оскільки заборгованість визначена Банком, з якою погодився і суд першої інстанції, станом на 23.04.2010 року. Всі платежі, здійснені ОСОБА_1 після цієї дати будуть зараховані в якості сплати визначеної судом суми заборгованості.

Також, є безпідставними доводи апелянта з приводу того, що позивач одночасно змінив предмет та підстави позову, оскільки під час подання заяви про уточнення позовних вимог, Банком було змінено тільки спосіб виконання відповідачем зобовязання /а.с. 50-52/.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді