АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-241/2011р.
Категорія: поновлення порушеного
Головуючий 1 інст. - Шелудько Т.М.
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Яцини В.Б.

суддів колегії - ОСОБА_1, Карімової JI.B.

при секретарях Коршун І.О., Уманської М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області про поновлення порушеного і права та повернення майна, третя особа Зміївська центральна районна лікарня Харківської області, та за зустрічним позовом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, третя особа Зміївська районна опікунська рада Харківської області, -

ВСТАНОВИЛА:

16 березня ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, в якому після його уточнення просили зобовязати Таранівську сільську раду звільнити та передати позивачам квартиру №9 по вул.. Привокзальній в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області, посилаючись на те, що відповідач протиправно утримує належну позивачам в результаті приватизації квартиру.

На обгрунтування позову послалися на те, що 30 жовтня 1996 року вони приватизували вказану квартиру в будинку ДСУ по вул.. Привокзальній в селі Безпалівка Зміївського району Харківської області, в якій вони тоді проживали, що підтверджує відповідне свідоцтво про право власності, і яка на день приватизації належала Зміївській районній шляховій ремонтно- будівельній дільниці. У 1997 році позивачі тимчасово переїхали до матері позивачки, а їх особисті речі залишилися у спірній квартирі.

У 2000 році голова Таранівської сільської ради став вимагати від позивачів звільнити спірну квартиру, посилаючись на те, що вона необхідна для проживання завідуючої ФАП, після чого позивачка ОСОБА_2 дозволила їй тимчасове проживання у своїй квартирі.

Оскільки у 2008 році позивачі за вимогою власника їх тимчасового житла були змушені його звільнити, позивачка 04 серпня 2008 року та 12 лютого 2009 року зверталася до відповідача з вимогою звільнити їх квартиру або укласти з нею договір оренди.

Однак відповідач заперечує проти звільнення квартири позивачів, посилаючись на те, що з 1971 року у спірній квартирі знаходиться ФАП, однак ніяких документів на підтвердження знаходження ФАП у квартирі позивачів або про належність квартирі Таранівській сільській раді не надає та продовжує порушувати права власників, передбачені ст.ст. 311, 321 ЦК України, ст.. 155 ЖК України та ст. 41 Конституції України.

Відповідач позов не визнав та 16.04.2009 року звернувся до ОСОБА_2 із зустрічним позовом, в якому після його уточнення поставив питання про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру. Послався на те, що позивачі вселилися до спірної квартири, з порушенням існуючого порядку, а сама квартира належить Таранівській сільській раді, яка за протоколом № 4 засідання виконавчого комітету від 24.02.1972р. була виділена для розміщення фельдшерсько-акушерського пункту.

Третя особа своїм право участі в судовому засіданні не скористалася.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 був задоволений. Зобовязана Таранівська сільська рада Зміївського району Харківської області звільнити та передати ОСОБА_2, ОСОБА_3 квартиру № 9 по вул. Привокзальній у с. Беспалівка Зміївського району Харківської області.

У задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідач в апеляційній скарзі просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріально і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1996 року, виданого Зміївською районною шляховою ремонтно-будівельною дільницею та належним чином зареєстрованим в Зміївському малому, державному підприємстві технічної інвентаризації, спірна квартира № 9 по вул. Привокзальній у с. Беспалівка в результаті приватизації належить позивачам.

12.02.2009 року ОСОБА_3 Т С. звернулася до голови Таранівської сільської ради про звільнення їх квартири від фельдшерсько-акушерського пункту, однак її заява не була задоволена.

На день приватизації спірної квартири позивачка була зареєстрована у зазначеному будинку ДСУ і разом зі своїм малолітнім на той час сином ОСОБА_4 реалізувала передбачене Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію. Ухвалене з цього приводу розпорядження органу приватизації № 12 від 30.10.1996р. є чинним і нічим не спростоване (а.с. 176).

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна квартира належить, або належала на день її приватизації територіальній громаді, у суду відповідно до наведених норм права не було правових підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності позивачів на цю квартиру, а тому суд першої інстанції законно та обґрунтовано захистив їх право приватної власності.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення виконавчого комітету Таранівської сільської ради депутатів трудящих від 24 лютого 1972 року про виділення приміщення для Беспалівського ФАП у 8-квартирному будинку Харківського шляхово-будівельного управління є безпідставним, оскільки по справі не було доведено, що це рішення було належним чином реалізовано і приміщення було взято на баланс, а також, що воно стосується спірної квартири, яка розташована в іншому, 12-квартирному будинку (нині будинок № 17 по вул.. Привокзальній) (а.с. 181).

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, апеляційний суд з підстав, передбачених ст.. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 317, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у 20-денний термін після набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: