АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

при секретарі: Ємельяновій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль про стягнення сум за депозитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль на користь ОСОБА_3 по договору на вклад «Універсальний» № 20/02-02/17 від 23 червня 2005 року 99025 грн., по договору на вклад «Універсальний» №20/02-02/09 від 12 серпня 2008 року 110122 грн. 48 коп., що по курсу НБУ ( 1 долар США 7,977 грн.) на день розгляду справи судом еквівалентно 13805 дол. США, а всього стягнуто 209147 грн. 48 коп. ( двісті девять тисяч сто сорок сім гривень сорок вісім копійок).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на користь ОСОБА_3 105 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат на оплату ІТЗ розгляду цивільної справи судом та стягнуто на користь держави 1496 грн. судового збору.

З рішенням суду не погодилося ПАТ ОСОБА_2 Аваль та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Апелянт вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, вказуючи на невідповідність наданого позивачем прибуткового ордеру, який не може бути оцінений судом як належний доказ внесення готівки на депозитний рахунок. Окрім того, посилався на невідповідність висновків суду щодо неможливості позивача бути відповідальною за порушення працівниками банку Інструкції про касові операції, а також того, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4, на час укладення договору мала право заміщувати будь-кого з працівників банку, у тому числі і касира, мала право приймати кошти від клієнтів, у тому числі і не в приміщенні каси, та висновків про укладення депозитного договору між сторонами.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що 25 червня 2005 року між позивачем ОСОБА_3 та ВАТ ОСОБА_2 Аваль в особі начальника Миргородського відділення Полтавського обласного філіалу АППБ Аваль ОСОБА_4, діючої на підставі наданих їй повноважень, було укладено договір № 20/02-02/17 на вклад Універсальний, відповідно до якого ОСОБА_3 передала готівкою відповідачу суму у розмірі 50000 грн., терміном на 6 місяців з виплатою банком 20 % річних, та 12 серпня 2008 року договір № 20/02-02/09 на вклад «Універсальний», за умовами якого ОСОБА_3 передала відповідачу 10000 доларів США терміном на 12 місяців з виплатою банком 20 % річних.

Для обліку сум вкладів позивача по кожному договору відповідачем були відкриті відповідні рахунки: № /17 та № /09.

Факт передачі коштів підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 23 червня 2005 року та прибутковим валютним ордером № 3 від 12 серпня 2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись нормами ст.ст. 525, 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача сум вкладів за депозитними договорами з процентами.

Даний висновок є правомірним, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності та звичаями ділового обороту.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірний договір відповідає вимогам названих норм, оскільки має просту письмову форму й містить всі умови, необхідні для договору даного виду: розмір вкладу, розмір відсотків за користування вкладом, порядок їх нарахування, термін дії договору.

Відповідно до пункту 8 глави 2 розділу ІІ Інструкції про касові операції у банках України визначено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція ( другий примірник прибуткового касового документа ) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки ( штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Надані позивачем прибуткові ордери відповідають вказаним вимогам Інструкції, внаслідок чого і підтверджує внесення нею грошових сум до банку.

Встановивши, що положення вищевказаної Інструкції встановлюють порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій і не встановлюють будь-яких обовязкових правил поведінки для клієнтів банку, суд дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що ОСОБА_5 не може нести відповідальність за порушення працівниками банку положень Інструкції та інших внутрішніх банківських нормативних документів.

Також, матеріалами справи підтерджується, що відповідно до посадової інструкції начальника Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ОСОБА_2 Аваль ОСОБА_4, остання на час укладення договору з позивачем мала право на заміщення будь-якого працівника банку, у тому числі і касира, забезпечувала належний стан організації касової роботи відділення, а також, на підставі діючої на той час довіреності, мала право підписувати від імені ВАТ ОСОБА_2 Аваль розрахунково-касові документи (прибуткові, видаткові та реєстри ) і одержувати майно.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при укладенні депозитних договорів сторонами були дотримані передбачені законодавцем їх зміст та форма.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наданої начальнику Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» ОСОБА_4 довіреностей, її посадових інструкцій та «Процедури щодо надання повноважень на право підпису від імені «ОСОБА_2 Аваль», затвердженої Постановою Правління «ОСОБА_2 Аваль» №П-101/11 від 11.09.2006 року, остання повинна була в своїй діяльності керуватися як діючим законодавством України, так і внутрішніми нормативними документами «ОСОБА_2 Аваль».

За рішенням комітету з управління активами та пасивами № КУАП-14/2 від 21 квітня 2005 року на час укладення спірного договору від 23 червня 2005 року за депозитними договорами на вклад у національній валюті діяла максимальна ставка на рівні 11 % річних.

З рішення Комітету з управління активами та пасивами ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» №080425/РІ/1 від 25 квітня 2008 року на дату укладення спірного договору від 12 серпня 2008 року за депозитними договорами на вклад у доларах США у ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» діяли максимальні розміри процентних ставок на рівні 9 % річних .

Даних про те, що начальник Миргородського відділення АТ «ОСОБА_2 Аваль» ОСОБА_4 мала повноваження укладати договори по депозитним вкладам з більш високими відсотками судом першої інстанції не встановлено.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що при визначенні відсоткової ставки по спірним депозитним вкладам слід виходити з вказаних вище розмірів, а не 20 % річних, як це зазначено в договорах, оскільки стягнення більших відсотків ніж офіційно встановив ОСОБА_2, не відповідатиме положенням ст.ст. 5,44 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Окрім того, Згідно ст. 626 та ст. 1058 ЦК України договори банківського вкладу є двосторонніми договорами, а тому внесення змін в умовами діючих договорів між фізичною та юридичною особами відповідно до вимог ст.ст. 202, 207 та 651 ЦК України повинні оформлятися відповідно двосторонніми угодами, належним чином укладеними у письмовій формі. При цьому одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно умов Договору № 20/02-02/17 на вклад «Універсальний» визначено, що строк дії договору не продовжується. Також пунктом 2.4.5 цього договору визначено, що ОСОБА_2 не нараховує відсотки на суму вкладу після закінчення строку вкладу, визначеного п.1.1. Договору.

Звідси, колегія суддів вважає помилковим рішення районного суду про стягнення з Банку відсотків після 23 грудня 2005 року, тобто після закінчення строку вкладу згідно п. 1.1 Договору. При цьому, наявність на тексті договору відмітки щодо продовження терміну дії договору до 23 червня 2007 року та до 23 червня 2009 року не може вважатися його належним чином оформленою пролонгацією.

Виходячи із меж позовних вимог ОСОБА_3., колегія суддів приходить до висновку, що з ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на користь позивача підлягає стягненню заборгованих відсотків по депозитному вкладу № 20/02-02/17 від 23 червня 2005 року в сумі 2750 грн., та по депозитному вкладу № 20/02-02/17 від 12 серпня 2008 року - 900 доларів США, що на момент постановлення рішення, виходячи з курсу НБУ: 1 долар США = 7,977 грн, еквівалентно: 7179 грн. 30 коп.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про зміну рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року, зменшивши стягувані з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль на користь ОСОБА_3 суми, а саме: по договору на вклад «Універсальний» № 20/02-02/17 від 23 червня 2005 року 52750 грн., по договору на вклад «Універсальний» №20/02-02/09 від 12 серпня 2008 року 101347 грн. 78 коп., що по курсу НБУ ( 1 долар США 7,977 грн.) на день розгляду справи судом еквівалентно 12705 дол. США, всього стягнувши 154097 грн. 78 коп. ( сто пятдесят чотири тисячі 97 гривень сімдесят вісім копійок). В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2011 року змінити, зменшивши стягувані з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль на користь ОСОБА_3 суми, а саме: по договору на вклад «Універсальний» № 20/02-02/17 від 23 червня 2005 року 52750 грн., по договору на вклад «Універсальний» №20/02-02/09 від 12 серпня 2008 року 101347 грн. 78 коп., що по курсу НБУ ( 1 долар США 7,977 грн.) на день розгляду справи судом еквівалентно 12705 дол. США, а всього стягнути 154097 грн. 78 коп. ( сто пятдесят чотири тисячі 97 гривень сімдесят вісім копійок)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ ОСОБА_1