Справа № 2-235/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Іллінецького району про визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку в порядку забезпечення виконання зобовязань за договорами позики шляхом звернення стягнення на майно боржників,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні свої вимоги підтримав і пояснив, що 15 червня 2008 року в с.Якубівка він позичив 5000 грн. ОСОБА_2 На підтвердження такої позички ОСОБА_2 дала йому власноручну розписку із засвідченим ОСОБА_4 сільським головою Іллінецького району її підписом про отримання грошей і зобовязання повернути їх йому. У забезпечення свого зобовязання про повернення позичених у нього грошей відповідач ОСОБА_2 вказала про передачу йому в заставу належної їй в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2003 року в с.Якубівка Іллінецького району, частки належного на день смерті батька житлового будинку № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області.

Вказане підтверджується наявністю у нього оригіналу власноручної розписки ОСОБА_2 від 15 червня 2008 року про позичку у нього 5000 грн.

28 червня 2008 року в с.Якубівка він позичив 4000 грн. ОСОБА_3 На підтвердження такої позички ОСОБА_3 дала йому власноручну розписку із засвідченим ОСОБА_4 сільським головою Іллінецького району її підписом про отримання грошей і зобовязання повернути їх йому. У забезпечення свого зобовязання про повернення позичених у нього грошей відповідач ОСОБА_3 вказала про передачу йому в заставу належної їй в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2003 року в с.Якубівка Іллінецького району, частки належного на день смерті батька житлового будинку № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області.

Вказане підтверджується наявністю у нього оригіналу власноручної розписки ОСОБА_3 від 28 червня 2008 року про позичку у нього 4000 грн.

У обумовлені нами строки відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не повернули йому позичених грошей. Вони також не виконали свого зобовязання переоформити на нього право власності на належні їм в порядку спадкування за законом після смерті батька частки у належному покійному на день його смерті житловому будинку № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району, ухиляючись від цього. Разом із тим відповідачі фактично передали йому належний їм в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 цілий житловий будинок № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, вартість якого на день його смерті 27 квітня 2003 року складала 12047 грн., що фактично майже відповідає сумі боргів відповідачів перед ним за вказаними вище договорами позики.

Таким чином він залишився ошуканим неповерненням боргів за договорами позики.

Наразі боржники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не заперечують проти оформлення ним на себе права власності на житловий будинок їхнього покійного батька, однак він не може зробити цього, оскільки їхнє право власності на нього не було оформлене і зареєстроване належним чином.

Вказаний житловий будинок розташований на необхідній для його обслуговування земельній ділянці по вул.Щорса, 20 в с.Якубівка Іллінецького району, яка рішенням ОСОБА_4 сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 11 листопада 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» була передана у приватну власність ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2003 року в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області.

За відсутності іншої законної можливості він просить суд захистити його порушене право сторони за договорами позики, забезпечивши виконання зобовязань позичальників про повернення йому боргів шляхом звернення стягнення на належний їм в порядку спадкування після смерті батька житловий будинок і визнання за ним права власності на нього та на необхідну для його обслуговування земельну ділянку.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов визнали повністю, про що кожна подала до суду відповідну заяву із проханнями вирішити справу в їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільський голова ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, проти його задоволення не заперечує.

За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 сільською радою Іллінецького району і задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до ст.ст.509, 526, 527, 590 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.120 ЗК України врегульовано перехід права власності на земельну ділянку при переході права на житловий будинок, будівлю або споруду. Згідно цієї статті, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Ст.377 ЦК України передбачає, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті 27 квітня 2003 року батька ОСОБА_5, відповідно, 15 червня 2008 року і 27 червня 2008 року позичили у ОСОБА_1 гроші, про що вчинили відповідні розписки із зобовязаннями повернути позички і забезпечивши їх заставою спадкового майна домоволодіння № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, яке розташоване на належній покійному на праві власності земельній ділянці площею 0,28 га, в порушення таких своїх зобовязань позичені гроші позивачу не повернули і не переоформили на нього право власності на належне їм у рівних частках спадкове домоволодіння..

Ці обставини, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджується також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: довідкою КП «Гайсинське МБТІ» від 11 січня 2011 року про вартість домоволодіння № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району на день смерті його власника (а.с.6), копією технічного паспорта домоволодіння (а.с.7 9), оригіналами власноручних розписок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про позичку ними грошей у ОСОБА_1 із забезпеченням їх заставою часками в спадковому житловому будинку (а.с.10, 11), витягом із рішення ОСОБА_4 сільської ради Іллінецького району від 11 листопада 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (а.с.12), копією паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 (а.с.13, 14) та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с.15).

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача і визнає необхідним захистити його охоронюваний законом інтерес шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку забезпечення виконання зобовязань за договорами позики шляхом звернення стягнення на майно боржників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.377, 509, 526, 527, 590 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 20 по вул.Щорса в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області вартістю 40720 грн., що належав ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2003 року в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, та на земельну ділянку площею 0,28 га, що розташована в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, яка рішенням ОСОБА_4 сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 11 листопада 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» була передана у приватну власність ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2003 року в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, в порядку забезпечення виконання зобовязань його спадкоємців першої черги дочки ОСОБА_7 про повернення ОСОБА_1 5000 грн. боргу за договором позики від 15 червня 2008 року та дочки ОСОБА_3 про повернення ОСОБА_1 4000 грн. за договором позики від 27 червня 2008 року шляхом звернення стягнення на майно боржників.

Скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 11 листопада 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» в частині передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,28 га, що розташована в с.Якубівка Іллінецького району Вінницької області, по вул.Щорса, 20.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Суддя Ю.В. Димбіцький