КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1158/11 р.
25.08.2011 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Непши О.І.,
при секретарі - Піроженко А.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - ОСОБА_2 , прокурора - Лютої А.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача - служба у справах дітей адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
18 лютого 2011 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити її колишнього чоловіка ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що з 05 вересня 2003 року до 15 серпня 2007 року перебувала із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 . З вересня 2007 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, аліменти не сплачу є, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не бере, з дитиною не спілкується. Позивачка вважає, що така поведінка відповідача у відповідності до п.2 ч.І ст.164 СК України може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила; суду додатково пояснила, що з кінця 2006 року мешкає разом з сином окремо від відповідача, за цей час останній дитиною не цікавився, аліменти на утримання сина не сплачує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких заперечень з приводу позову не представив.
Представник третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки тії піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 , вважала за можливе задовольнити позов.
Представник третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, проте надала заяву, у якій просила постановити рішення на розсуд суду оскільки відповідач мешкає на території Корабельного району м.Миколаєва.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку про можливість задоволення позову.
За згодою позивача суд в порядку ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
З показань свідка ОСОБА_6 слідує, що вона близько спілкується з позивачкою, їй відомо, що відповідач з вересня 2007 року з дитиною стосунків не підтримує, матеріально жодним чином не допомагав, від виконання аліментних обов`язків ухиляється, будь-якого інтересу до долі дитини не виявляє.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між сторонами по справі розірваний 15 серпня 2007 року (а с.9).
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах відповідач станом на 01 грудня 2010 року має борг по сплаті аліментів у розмірі 17 661, 99 грн., у добровільному порядку аліменти жодного разу не сплачував (а.с.12).
З довідки про склад СІМ`Ї від 14 грудня 2010 року вбачається, що дитина мешкає разом з матір`ю та перебуває на ЇЇ утриманні (а.с. 13).
У своєму висновку від 20 липня 2011 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради прийшов до переконання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 з тих мотивів, що відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та розумовий розвиток, коштів на утримання не надає, дитина перебуває на повному утриманні матері.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до таких висновків.
Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України покладають на батьків обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В той же час згідно із ч. 4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. За правилами, встановленими п.2 ч.І ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як наголошує Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року із наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прів на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які це виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і всукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач вочевидь ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_4 , свідомо ними нехтує, обірвав родинні зв`язки з дитиною, і за даних обставин лише така міра батьківської відповідальності, як позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.
За викладених обставин суд визнає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 208,213-215. 218 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 08 (вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції ,який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи ,які брали участь у справі ,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29 серпня 2011 року

Суддя О.І.Непша