АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Романюк М.М.

суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-я особа орган опіки та піклування виконкому Жовтневої в м.Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі по 18 лютого 2004 р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній час між ними виникли суперечки щодо місця проживання дитини, оскільки відповідачка веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим мала приводи до органів міліції, та не може забезпечити дитині ані належного виховання, ані матеріального забезпечення. Просить визначити місце проживання дитини з ним.

Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання з нею. Але, у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від свої позовних вимог, яка ухвалою суду від 20 жовтня 2010 р. була прийнята, провадження по справі в цій частині було закрито.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідачка посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 та задоволення її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що визначення проживання дитини з батьком відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам дитини та не порушує прав відповідача. Даний висновок суду є законним та обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2002 р. по 18 лютого 2004 р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що відповідачка зловживає спиртними напоями, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дані обставини знайшли своє підтвердження письмовими доказами і відповідачкою спростовані не були. Крім того, виконком Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради у своїх висновках від 19 грудня 2008 р. та 24 червня 2010 р. вважає за доцільне, виходячи з інтересів дитини, визначити її місце проживання з батьком.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджені усі докази по справі і при прийнятті рішення суд прийняв до уваги всі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідачки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або змін рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: