АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченко Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

При секретарі: Ємельяновій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» про скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» про скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Стягнуто з Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку в сумі 864 ( вісімсот шістдесят чотири ) грн. 00 коп. без утримання прибуткового податку з громадян та інших обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» на користь держави судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп.

З рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове по суті позовних вимог, яким задовольнити заявлені ним вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду таким, що постановлено внаслідок неповного зясування судом фактичних обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що на підставі заяви та строкового договору від 13 червня 2011 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду матроса рятувальника Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» на строк з 13 червня 2011 року по 03 липня 2011 року.

Згідно наказу по Спортивному дитячому закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» № 34 від 13 червня 2011 року «Про купання дітей» відповідальним за виконання даного наказу призначено матроса-рятувальника ОСОБА_2

Згідно наказу по даному закладу № 33 від 13 червня 2011 року «Про охорону життя і здоровя дітей» під час роботи з дітьми на ОСОБА_2 покладено відповідальність за життя і здоровя дітей.

25 червня 2011 року директором Спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» видано наказ № 4з, згідно якого проводилася екскурсія до аквапарку у м. Харкові.

Також судом встановлено, що наказом по спортивному дитячому закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії» від 26 червня 2011 року № 25 «Про звільнення» ОСОБА_2 звільнено з посади з 25 червня 2011 року на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю.

Встановлюючи обставини, що передували звільненню, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги наступне.

Згідно показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 позивачу було пояснено, що він не повинен був супроводжувати дітей у поїздці до аквапарку. Після оголошення вказаного наказу ОСОБА_2 старшому вихователю ОСОБА_6 подав заяву про його звільнення за власним бажанням та покинув територію табору.

Про факт залишення ОСОБА_2 25 червня 2011 року території табору старший вихователь закладу ОСОБА_6 на імя директора табору написала доповідну, а комісія у складі: ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 склали акт.

За поясненнями представника відповідача директора спортивного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Олімпійські надії», директор не задовольнила заяву позивача про його звільнення за власним бажанням.

Правомірність даного рішення директора закладу витікає з наступного.

Положеннями кодексу законів про працю України визначено вичерпний перелік підстав розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу строковий договір підлягає розірванню достроково на вимогу працівника у разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору.

Пункт 1.2 строкового трудового договору, на який посилається позивач, обґрунтовуючи підстави позову, визначає перелік обовязків працівника.

Згідно пункту 3 посадової інструкції матроса-рятувальника останній зобовязаний: допомагати інструктору з плавання, інструктору з фізичного виховання в організації спортивно-масової роботи в закладі; чергувати на рятувальному посту під час перебування дітей на пляжі; не допускати порушень правил і графіка купання дітей, надавати екстрену допомогу людям, що потерпають на воді; за розпорядженням начальника закладу виконувати інші обовязки і доручення, що входять до його компетенції.

З урахуванням викладеного, вірним є висновок суду відносно того, що рішення про те, що позивач не буде їхати разом з табором до аквапарку м. Харкова не є порушенням умов строкового трудового договору, укладеного між сторонами.

Далі, встановивши, що при звільненні позивача з займаної посади керівництвом закладу допущено порушення вимог статті 149 КЗпП, а саме до застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення від позивача не відібрано письмових пояснень щодо причин допущення порушення трудової дисципліни, не ознайомлено під розписку з наказом про його звільнення, та взявши до уваги, що ОСОБА_2 заявлено вимоги про зміну формулювання причин звільнення, розглядаючи спір в межах позовних вимог, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав вирішення питання щодо законності наказу про звільнення з урахуванням вимог статті 149 КЗпП України.

З огляду на докази, зо містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції правомірно також не взяв до уваги посилання позивача та покази свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відносно того, що ОСОБА_2 не залишав місця роботи і протягом ще двох днів перебував у таборі.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що наказ про звільнення позивача за прогул під розписку йому не вручався, за місцем проживання не надсилався, про своє звільнення ОСОБА_2 дізнався 11 липня 2011 року, коли приїхав до табору та отримав трудову книжку.

На підставі вищенаведеного, керуючись нормами ст.ст. 116, 117, 236 КЗпП України, районний суд вірно постановив рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 864 гривні за період з 26 червня 2011 року по 13 липня 2011 року ( по день фактичного розрахунку).

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгулу справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у сумі першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2011 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_10 /підпис/ ОСОБА_11

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ ОСОБА_1