АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 22-ц-823/11
Справа №22ц - 823 Головуючий в І інстанції:
Категорія: 53 Доповідач: Майданік В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року лютого місяця 08 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_2

при секретарі Шаповаловій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства "Виробничий південний біотегнологічний центр" на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства "Виробничий південний біотегнологічний центр" про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Виробничий південний біотегнологічний центр" (далі ДП "Виробничий південний біотегнологічний центр") про стягнення заборгованості по заробітній платі. Просив з урахуванням уточнень стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по підсзіту в сумі 1820грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 3648грн., компенсацію за затримку повного розрахунку при звільненні в сумі 11604грн., а також моральну шкоду в розмірі 3000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працював з 03.01.2006 року у відповідача на посаді головного інженера, звільнений з роботи по скороченню штатів з 19.01.2009 року (в даний час не працює). Проте повний розрахунок при звільненні з ним не проведено і, крім того, відповідач постійно порушував терміни виплати заробітної плати. Сума 1820грн., яку відповідач повинен йому виплатити, виникла за рахунок придбання за власний кошт матеріальних цінностей на усунення аварійних ситуацій на протязі трьох років, на що в бухгалтерії відповідача є відповідні бухгалтерські документи.

За заявою позивача від 19 травня 2009 року його позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди залишена без розгляду.

Заочним рішенням суду від 19 липня 2010 року позов було задоволено. Суд вирішив: стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок заборгованості по заробітній платі 1820грн., без утримання податку та інших обовязкових платежів; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки при розрахунку в сумі 12710грн.40коп. та 3648грн. компенсації за затримку виплат заробітної плати, спільною сумою 16358грн.40коп.; стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 181грн.79коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

Ухвалою суду від 22 грудня 2010 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ДП "Виробничий південний біотегнологічний центр" просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи. Зокрема зазначило, що суд не звернув увагу на те, що у справі відсутні будь-які бухгалтерські документи, повязані з невиплатою заробітної плати позивачу і що відповідачем при звільненні позивача належним чином проведено повний розрахунок. Також вказало, що суд при ухвалені рішення не врахував положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про неможливість задоволення позовних вимог через порушення 30.07.2009 року відносно відповідача справи про банкрутство і винесення судом ухвали від 28.10.2009 року про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно копії трудової книжки та наказу про звільнення позивач працював у відповідача на посаді головного інженера з 17.08.2006 року, звільнений з роботи на підставі наказу від 13.01.2009 року з 19.01.2009 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України через скорочення штату працівників (а.с.5-7, 8).

Відповідно до листа, адресованого 04.04.2009 року позивачу головним державним інспектором праці ОСОБА_4 територіальної державної інспекції праці у Херсонській області на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати не нараховується та не виплачується, чим порушено вимоги ст.34 Закону України "Про оплату праці". На підприємстві порушується ст.11 вказаного закону про розмір мінімальних ставок (окладів) заробітної плати. Остаточний розрахунок з працівниками в день звільнення не проводиться (а.с.10).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх належних йому сум провадить в день звільнення (якщо в цей день він не працював то не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок).

Згідно ч.1 ст.117 вказаного Кодексу в разі невиплати зазначених сум у вказані строки при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановленні рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини.

Відповідно до п.25 вказаної постанови непроведення розрахунку з працівником в день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України; в цьому випадку перебіг трьохмісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом на адресу відповідача неодноразово (24.12.2009 року-а.с.16, 14.01.2010 року-а.с.19, 10.03.2010 року-а.с.27, 25.03.2010 року-а.с.30, 19.04.2010 року-а.с.44-47, 25.05.2010 року-а.с.53) направлялися листи з проханням надати відповідні докази про нарахування та отримання заробітної плати позивачем, матеріальні звіти, середньомісячну заробітну плату. Лише на запит від 19.04.2010 року відповідачем, який так і не з'явився в судове засідання, надано заперечення проти позову та довідка про відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі. Проте відповідні первісні бухгалтерські документи надані не були.

Таким чином, виходячи з положень ч.1 ст.60 ЦПК України, пояснень позивача про наявність заборгованості по заробітній платі, листа на його адресу територіальної державної інспекції праці у Херсонській області та розрахункового листа про виплату заробітної плати за жовтень 2008 рік з зазначенням наявності боргу підприємства на листопад 2008 рік в розмірі 889грн.55коп., колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції відносно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 1820грн., без утримання податку та інших обовязкових платежів, середнього заробітку за час затримки при розрахунку в сумі 12710грн.40коп., а також компенсації за затримку виплат заробітної плати в розмірі 3648грн. При цьому колегія суддів враховує, що відповідні первинні бухгалтерські документи про нарахування та виплату заробітної плати працівникам підприємства обєктивно знаходяться тільки у відповідача і не можуть знаходитися у позивача.

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи в цій частині та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому на підставі ст.ст.115, 116 та 117 КЗпП України і ст.34 Закону України "Про оплату праці" прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, оскільки не обґрунтовані законом, належними доказами і зазначених висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції у вказаній частині прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду в цій частині без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Виробничий південний біотегнологічний центр" відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: