АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц- 8424 2011р. Головуючий 1-ї інст. - Харабадзе К.Ш.
Категорія - трудові Доповідач -- ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Левшиній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Юрївського районного суду Дніпропетровської області, Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та компенсації моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та компенсації моральної шкоди до відповідачів звернулась ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позов зазначала, що працювала з 05 липня 2001 року у ОСОБА_5 районному суді Дніпропетровської області на посаді друкарки. З 07 червня 2010 року по 10 липня 2010 року їй була надана щорічна відпустка. Перед відбуттям у відпустку, позивач подала відповідачу заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати за період з 13 по 27 липня 2010 року за сімейними обставинами, проте в задоволенні цієї заяви їй було відмовлено.

З місця проведення відпустки 30 червня 2010 року ОСОБА_4 направила відповідачу повторну заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за хворою матірю чоловіка, яка є інвалідом першої групи по зору, за висновком МСЕК потребує постійного стороннього догляду, але в задоволенні заяви їй також було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась зі скаргами щодо порушення свого права до голови апеляційного суду Дніпропетровської області, начальника ТУ ДСА в Дніпропетровській області, які результату не дали.

По прибуттю з відпустки 28 липня 2010 року відповідачем було видано наказ про звільнення позивача з посади у звязку з прогулом без поважних причин.

Враховуючи зазначене, позивач просить зобовязати Юрївський районний суд Дніпропетровської області видати наказ про надання відпустки без збереження заробітної плати за заявою від 30 червня 2010 року на період з 13 по 27 липня 2010 року; визнати наказ № 15-к від 28 липня 2010 року про звільнення з посади друкарки з 13 липня 2010 року незаконним, поновити її на роботі; стягнути з Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи з визначеної позивачем заробітної плата у розмірі 1674, 05 грн. Також, позивач вважає, шо порушенням законних трудових прав їй було завдано моральну шкоду, розмір якої позивач визначає в сумі 888 грн. за кожен місяць порушення її прав, починаючи з липня 2010 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 січня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Обгрунтовуючи скаргу посилається на ненадання належної оцінки всім доказам по справі, не повне зясування обставин, які мають значення для справи, та на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦП К України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст, 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що ОСОБА_4 1.М. з 05 липня 2001 року працювала на посаді друкарки у ОСОБА_5 районному суді Дніпропетровської області. Наказом відповідача від 21 квітня 2010 року на підставі заяви від 20 квітня 2010 року їй було надано основну щорічну чергову оплачувану відпустку за період роботи 2009-2010 років тривалістю 28 календарних днів з 07 червня 2010 року по 05 липня 2010 року по 05 липня 2010 року, включно з виплатою .матеріальної допомоги на оздоровлення. За графіком відпусток працівників Юрївського районного суду Дніпропетровської області на 2010 рік, затверджений 14 грудня 2009 року, дата відпустки ОСОБА_4 1.М. зазначалася червень-липень.

Наказом відповідача № 20-В від 03 червня 2010 року на підставі заяви від 02 червня 2010 року ОСОБА_4 було надано дні відпочинку на 06, 07, 08, 09, 12 липня 2010 року за чергування у вихідні дні під час проведення виборів Президента України у 2010 року.

02 червня 2010 року ОСОБА_4 подала заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 13 по 27 липня 2010 року за сімейними обставинами, у задоволенні якої їй було відмовлено Головою суду.

30 червня 2010 року позивач повторно звернулась до відповідача з заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати на період з 13 по 27 липня 2010 року, посилаючись на те, що здійснює догляд за хворою матірю чоловіка, яка є інвалідом 1 групи.

ОСОБА_5 районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2010 року № 902 ОСОБА_4 повідомлено, що відповідач підстави, викладені в заяві позивача, вважає надуманими та не вбачає причин для задоволення заяви.

По закінченню щорічної відпустки та днів відпочинку, 13 липня 2010 року ОСОБА_4 на роботу не вийшла, про що працівниками відповідача було складено відповідний акт.

Наказом відповідача № 15-К від 28 липня 2010 року ОСОБА_4 у звязку з відсутністю на робочому місті без поважних причин з 13 по 17 липня 2010 року, з 19 по 23 липня 2010 року, з 26 по 27 липня 2010 року, включно, на підставі ст. 147, п. 4 ст. 40 КЗпП України було звільнено з займаної посади друкарки з 13 липня 2010 року, проведено розрахунок за відпрацьований період.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції позивачем та її представником не надано достовірних доказів на підтвердження поважності причин, які перешкоджали їй стати до роботи 13 липня 2010 року.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано застосував до виниклих правовідносин п. 4 ст. 40 КЗпП України та розяснення, викладені у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 визначивши неявку працівника ОСОБА_4 без погодження з відповідачем днів відпустки як прогул.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та компенсації моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якшо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: