АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Григорченка Е.І., Лаченкової О.В.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк (далі ПАТ „УкрСиббанк) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ПАТ „УкрСиббанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 16 жовтня 2007 року вони надали ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 17.900 дол.США.

Зазначав, що у забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ „УкрСиббанк та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки 16 жовтня 2007 року за №0/П.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 неналежно виконує умови кредитного договору №0 позивач просить стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 145.873 грн.52 коп. та судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ „УкрСиббанк задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року, зазначаючи, що рішення суду ухвалене з порушення норм матеріального й процесуального права, з проведенням неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ „УкрСиббанк та ОСОБА_2 16 жовтня 2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 17.900 дол.США з умовою повернення зазначеної суми грошових коштів та сплати процентів, комісії до 15 жовтня 2014 року. У забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором 16 жовтня 2007 року між ПАТ „УкрСиббанк і ОСОБА_3 було укладено договір поруки за №0/П.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконує умови договору, станом на 13 березня 2010 року відповідач допустив заборгованість перед банком за кредитним договором №0 в сумі 145.873 грн.52 коп.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: