Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц - 1286/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Наумова І. Й.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» березня 2011 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2

При секретарі: Карацюпі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2010 року по справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_3, ОСОБА_5 Шогік Сержаєвни, ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Оріхівським відділенням та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №394 від 29 квітня 2003 року, згідно з яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. на споживчі потреби строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення кредиту 29 квітня 2005 року та сплатою 23 відсотків річних.

На забезпечення виконання зобов'язань було укладені договори: поруки №1 та №2 від 29.04.2003р між Банком як кредитором, ОСОБА_3 як позичальником та ОСОБА_7, ОСОБА_5 як поручителями; договори застави від 06.05.2003 року № - 1440, № 1-1441 між ОСОБА_3, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та Банком та між Банком та ОСОБА_3 відповідно.

Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконав, а саме частково погасив суму основного боргу та частково сплатив відсотки за кредитом, чим порушив умови договору та приписи цивільного законодавства.

Станом на 01.02.2010р. у відповідача існує заборгованість по кредиту у розмірі 15000,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам - 17129,18 грн., пеня за прострочені відсотки у розмірі 3402,22 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 3298,72 грн., що в загальному розмірі складає 38830,12 грн.

Посилаючись на вказані обставини , позивач просив суд стягнути суму заборгованості в розмірі 38 830,12 грн. та судові витрати з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2010 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованість за кредитним договором №394 від 29 квітня 2003 року, яка складається з непогашеної суми по кредиту в розмірі 15000,00 грн., несплачених відсотків за користування кредитом - 17129,18 грн., пені за прострочені відсотки у розмірі 3402,22 грн., пені за прострочений кредит 3298,72 грн., що в загальному розмірі складає 38830,12 грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 388,30 грн. та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач по справі не заперечує існування кредитних відносин між ним та ВАТ "Державний ощадний банк України", оформлених кредитним договором № 394 від 29 квітня 2003р., та факту отримання ним на споживчі потреби на підставі цього договору 30000 грн. З кінцевим терміном повернення кредиту 29 квітня 2005 року зі сплатою 23,0% річних.

Проте ОСОБА_3 зобовязання належним чином виконані не були, унаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що вимоги банку ґрунтуються на умовах кредитного договору, строк дії якого не сплив відповідно до п. 6.3 цього договору.

Тому у відповідності до ст.ст. 526,651,553,554 ЦК України стягнув з відповідачів належні за цим договором грошові кошти та пеню за несвоєчасне їх повернення.

З такими висновками погоджується колегія суддів, визнавши необгрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права щодо строку позовної давності.

У відповідності до ч. 1 ст. 631 ЦК України , строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Пунктом 6.3 кредитного договору № 394 від 29 квітня 2003 року строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного повернення кредиту, а також одержання банком всіх належних йому процентів, а п. 3.4 договору визначений порядок погашення суми позичкової заборгованості, відповідно до якого, погашення кредиту позичальник зобовязується здійснювати по закінченню дії кредитного договору

З огляду на ці умови кредитного договору, та з урахуванням положень ч.5 ст. 261 ЦК України суд обґрунтовано визнав, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

Таким чином, підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду колегія не вбачає, тому у відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2010 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: