Справа № 22-ц-2437/2011 Головуючий у I інстанції Майборода С.М.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтрансавтострой про розірвання договору оренди,

в с т а н о в и в:

В липні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі від 18 жовтня 2007 року за №06, укладений нею з ТОВ „Інтрансавтострой. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 3,8994 га, яка знаходиться на території Кархівської сільської ради, і яку вона передала в оренду відповідачу для сільськогосподарського використання строком на 10 років на підставі зазначеного вище договору. Проте, всупереч п.п. 9, 11 даного договору оренди та ст.ст. 24, 32 Закону України „Про оренду землі, орендна плата ТОВ „Інтрансавтострой з листопада 2009 року і по даний час не сплачувалась. Враховуючи наведене та у звязку зі скрутним матеріальним становищем, викликаним неможливістю обробляти власну земельну ділянку, збирати врожай та хоч якось себе забезпечувати, позивачка просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 жовтня 2007 року за №06, укладений нею з ТОВ „Інтрансавтострой.

Рішенням Чернігівського районного суду від 03 серпня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що він не отримував від відповідача орендну плату, а тому надані останнім відомості про видачу орендної плати за 2008-2009 роки, в яких зазначене прізвище позивачки, є неналежним доказом виплати ОСОБА_5 грошової суми по договору оренди земельної ділянки. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умовами договору оренди земельної ділянки сторони передбачали у разі невнесення орендної плати в строк, передбачений договором, не розірвання договору, а сплату пені і вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення п. 33 договору оренди та вимоги ст. 141 ЗК України.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ „Інтрансавтострой просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_5, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалене на підставі наявних у справі доказів і є законним та обгрунтованим.

В засідання апеляційного суду сторони не зявились, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою витребування з Кархівської сільської ради рішення виконкому про покладення на секретаря сільської ради обовязку посвідчення довіреностей, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки наявна у справі довіреність позивача ОСОБА_5 не визнана недійсною.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 3,8994 га, яка знаходиться на території Кархівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 911563 (а.с.6), і яку вона передала в оренду ТОВ „Інтрансавтострой 18 жовтня 2007 року на підставі договору оренди землі за №06 (а.с.5). ОСОБА_5, звертаючись до суду з позовом, просила розірвати вказаний договір оренди, оскільки має місце порушення орендарем умов договору, а саме щодо сплати орендної плати.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що п. 14 укладеного договору оренди передбачено відповідальність орендаря у разі невиконання зобовязання по сплаті орендної плати у вигляді пені в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, а не розірвання договору.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи і суперечать нормам матеріального права, а саме ст.ст. 24, 32 Закону України „Про оренду землі, ст. 141 Земельного кодексу України.

Пунктом 34 договору передбачено право сторони договору на його розірвання в судовому порядку у разі невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі на вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону, а також умов договору.

Пунктами 9, 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 393 грн. 46 коп. Орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата.

Статтею 24 Закону України „Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Судом достовірно встановлено, що відповідачем систематично не виконувались умови договору оренди, не сплачувалась орендна плата протягом 2009 року і по даний час, що є порушенням як умов цього договору, так і норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а також є підставою для розірвання договору оренди.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_5 не зявляється за отриманням орендної плати, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки повідомлення на адресу ОСОБА_5 було надіслано 29 липня 2011 року, тобто після відкриття Чернігівським районним судом провадження у даній справі (а.с.19-20).

За таких обставин, коли судом встановлено, що відповідачем не сплачено орендну плату позивачці за користування земельною ділянкою, яка належить їй на праві власності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню, а договір оренди землі від 18.10.2007 року - розірванню.

Згідно з правилами ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею по справі судові витрати в сумі 86 грн. 75 коп. (37 грн. витрат з ІТЗ та 8 грн.50 коп державного мита, сплачених при подачі позову та 37 грн. витрат з ІТЗ та 4 грн.25 коп державного мита, сплачених при подачі апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 24, 25, 32 Закону „Про оренду землі, ст.96 Земельного кодексу України, ст.ст. 88, 303, 307, п.3,4 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 3,8994 га від 18 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ „Інтрансавтострой, зареєстрований в Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК 18 жовтня 2007 року за №06.

Стягнути з ТОВ „Інтрансавтострой на користь ОСОБА_5 86 грн. 75 коп. судових витрат за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: