АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3437/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

03 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого Петешенкової М.Ю.,

суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

при секретарі - Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, Відділ опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права користування майном та проживання,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

З 2003 року в зазначеній квартирі з її згоди зареєстровані відповідачка ОСОБА_3 з неповнолітньою дитиною, яка до 05 лютого 2010 року перебувала у шлюбі з її сином ОСОБА_5

Оскільки між сторонами договір найму житлового приміщення не укладався, відповідачка разом з неповнолітньою дитиною членами її сімї ніколи не були, не вели спільне господарство, позивач просила суд виселити відповідачів з квартири без надання іншого жилого приміщення та зняти з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

Відповідачка ОСОБА_3 не погодилася з позовом ОСОБА_2 і звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з зустрічним позовом про визнання права користування квартирою.

Вона посилалась на те, що 10 липня 1993 року уклала шлюб із ОСОБА_5, який є членом сімї ОСОБА_2 власника квартири АДРЕСА_2. З 2005 року вона мешкає в зазначеній квартирі, проте їй чинять перешкоди в проживанні. У звязку з цим ОСОБА_3 просила визнати за нею та дитиною право користування квартирою.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи Відділ у справах громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном закрито /а.с.68/.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 06 грудня 2010 року позовні вимоги задовольнив, визнав за ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 право користування квартирою № 113 в будинку № 10 по вул. Ленінградській в м. Павлограді Дніпропетровської області / а.с. а.с. 88-91 /.

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а.с. 99 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями свідків та самих сторін.

Судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_2 належить на праві приватної власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 34,1 кв. / а.с. а.с. 5-9 /.

Згідно довідки, виданої ЖЕД № 5 від 31 травня 2010 року у зазначеній квартирі з 2005 року зареєстровані та проживають за згодою власника квартири її син ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_3, яка у період з 10 липня 1993 року по 05 лютого 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_5, їх неповнолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. а.с. 10-12,82 /.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про визнання за ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 права користування квартирою № 113 в будинку № 10 по вул. Ленінградській в м. Павлограді Дніпропетровської області згідно зі ст.ст.64,65 ЖК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не була членом її родини не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згоду на її реєстрацію та проживання в спірній квартирі була надана ОСОБА_2 без будь-яких обмежень.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий :

Судді :