Справа №2-729/11
Провадження № 2-729/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2011 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.

секретаря судового засідання Бандури Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2004 року помер батько позивачки, ОСОБА_4, який постійно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На дане будинковолодіння право власності оформлено за ОСОБА_4. Після смерті останнього його дружина, мати позивачки, ОСОБА_5, фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, однак не оформивши в нотаріальному порядку спадкування, померла 07.07.2010 року, склала заповіт, яким все належне їй на час смерті майно заповіла позивачці ОСОБА_1 Нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через розбіжності у прізвищі спадкодавця «Матіїв», «Макієв»; імені спадкодавця «Ганна», «Анна» та по батькові спадкодавця: «Харитонович», «Харітонович», тому ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про встановлення факту про те, що аонв являється дочкою своїх батьків: матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_6 та про визнання за нею права власності на вищенаведене спадкове майно.

Позивачка подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Як видно із свідоцтва про смерть, 30.03.2004 року помер гр.ОСОБА_4 (а.с. 15), якому згідно свідоцтва про право власності від 15.03.1990 р. належало будинковолодіння за адресою: вул.Шахтарська,59 с.Кропивник Калуський район Івано-Франківська область (а.с.23), яке складається із: житлового будинку (літера «А»), літньої кухні (літера «Б»), сараю (літера «В»), сараю (літера «В1»), убиральні (літера «Д»), гаража (літера «Ж»), погреба (літера «З»), комори (літера «К»), криниці (№1), воріт (№2) та огорожі (№№3,4) згідно технічного паспорта (а.с. 25-27).

ОСОБА_5, доводилася дружиною гр.ОСОБА_4, що стверджується відомостями, які містяться у свідоцтві про одруження (а.с. 17), яка померла 07.07.2010 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець, ОСОБА_5 прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Вона 22.01.2008 р. склала заповіт на позивачку ОСОБА_1, якій заповіла все належне їй на час смерті майно (а.с. 21).

ОСОБА_1 21.01.2011 р. подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини (а.с. 6,7), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 29.01.2011 р. їй було відмовлено через розбіжності у прізвищі спадкодавця «Матіїв», «Макієв»; імені спадкодавця «Ганна», «Анна» та по батькові спадкодавця: «Харитонович», «Харітонович» через розбіжності у прізвищі спадкодавця «Матіїв», «Макієв»; імені спадкодавця «Ганна», «Анна» та по батькові спадкодавця: «Харитонович», «Харітонович» (а.с. 5).

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.18) дійсно є розбіжності у прізвищі спадкодавця «Матіїв», «Макієв»; імені спадкодавця «Ганна», «Анна» та по батькові спадкодавця: «Харитонович», «Харітонович», однак суд вважає, що такі розбіжності допущені з технічних причин при оформленні даних документів у відповідних органах. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється рідною дочкою ОСОБА_4, який помер 30.03.2004 року та ОСОБА_5, яка померла 07.07.2010 року і даний факт ніким не оспорюється.

Будівельні споруди : гараж (літера «Ж»), погреб (літера «З») та комор (літера «К»), являються обєктами самочинного будівництва.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що при будівництві вищезазначених обєктів, не було допущено жодних порушень прав інших осіб і не поступало жодних скарг з цього приводу, що підтверджує довідка № 460 від 19.04.2011р. (а.с.35).

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено, спадкоємців, які б в силу ст.1241 ЦК України мали право на обовязкову частку у спадщині немає.

Так як позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батьків, про що подала заяву в нотаріальну контору, інші спадкоємці відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщини не прийняли, заяви в нотаріальну контору не подали, претензій до спадкового майна не мають, то суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно.

На підставі наведеного та згідно ст.ст.375, 376, 1222, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер 30.03.2004 року та після смерті ОСОБА_5, яка померла 07.07.2010 року, а саме на:

- домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул.Шахтарська,59 с.Кропивник Калуський район Івано-Франківська область та складається з : житлового будинку (літера «А»), літньої кухні (літера «Б»), сараю (літера «В»), сараю (літера «В1»), убиральні (літера «Д»), гаража (літера «Ж»), погреба (літера «З»), комори (літера «К»), криниці (№1), воріт (№2) та огорожі (№№3,4).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя