АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-4829/2011 р. Головуючий 1 інстанції - Омельченко К.О.
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

24 березня 2011 року м.Харків

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Яцина В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинськош районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова про зобовязання нарахування підвищення до пенсії Особі, яка має статус «дитина війни», -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд апеляційного суду Харківської області 11.03.2011 року, надійшла апеляційна скарга Управління ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року, якою вищевказаний позов ОСОБА_2 був вирішений.

Вказана апеляційна скарга, яка подана через вказаний суд першої інстанції 22.09.2010 року, не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом Харківської області з наступних підстав.

За статтею 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI (в ред. Закону України від 2 грудня 2010 року N 2748-VI), а також згідно до ч. 2 ст. 20, ст. 184 КАС України апеляційними судами з розгляду адміністративних справ є апеляційні адміністративні суди.

Абзацом 15 п. 1 розділу XII Прикінцевих положень вказаного Закону України, передбачені повноваження судових палат у цивільних справах апеляційних судів загальної юрисдикції по розгляду в порядку адміністративного судочинства адміністративних справ лише за апеляційними скаргами, переданих цим судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року N 1691-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", провадження за якими на день набрання його чинності, що відбулося 10.03.2010 року, не було відкрито відповідним апеляційним адміністративним судом, - тобто лише у випадку її розгляду в порядку КАС України в суді першої інстанції та апеляційному оскарженню до 10.03.2010

року.

Оскільки згідно до наведеної норми Закону України N 1691-VI ця справа, з огляду на дату постановления рішення та подання скарги, до розгляду загальними судами в порядку цивільного судочинства не передавалася, а їх подальший розгляд в апеляційному та касаційному провадженні завершують адміністративні суди, наведене свідчить, що положення абзацу 15 п. 1 розділу ХП Прикінцевих положень Закону України від 7 липня 2010 року N 2453-VI (в ред. Закону України від 02.12.2010 року N 2748-VI) на цю справу не поширюється, тому у судової колегії з цивільних справ апеляційного суду відсутні законні повноваження її переглядати в порядку адміністративного судочинства.

Той факт, що поновлення у нормі ст. 18 КАС України предметної підсудності адміністративних справ зазначеною категорією спорів, повязаних із соціальними виплатами, за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. N 2453-УІ, вводиться в дію з 30 грудня 2010 року, зазначеного висновку не спростовує, оскільки відповідно до наведених норм права не оскаржені до 10.03.2010 року та ухвалені в порядку КАС України постанови судів першої інстанції, а також розглянуті ними після вказаної дати вже розпочаті адміністративні справи - до подальшого розгляду в порядку цивільного провадження не передавалися, і за вищевказаним Законом України від 18 лютого 2010 року N 1691-VI залишилися під юрисдикцією адміністративних судів.

З цих же причин на вирішення цього питання не вплинула неконституційна за рішенням КС України від 9 вересня 2010 року N 19-рп/2010 (справа N 1-40/2010) передача для розгляду в порядку цивільного судочинства вказаної категорії спорів.

Статтею 184, п. 2 ст. 20 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах такої категорії визначено апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.

Таким чином, відповідно до положень вказаних норм процесуального права, а також згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належним судом, встановленим законом для подальшого розгляду цієї справи, є Харківський апеляційний адміністративний суд, а не апеляційний суд Харківської області, як помилково вирішив апелянт.

На підставі викладеного, слід відмовити в прийнятті вказаної апеляційної скарги до розгляду апеляційним судом Харківської області та направити її за належністю до Харківського апеляційного адміністративного суду (м. Харків, вул. Володарського, 46).

Керуючись п. 1 розділу ХП Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-УІ (в ред. Закону України від 2 грудня 2010 року N 2748-УІ), ст. ст. 187- 189, 211 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті до розгляду апеляційним судом Харківської області апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова про зобовязання нарахування підвищення до пенсії особі, яка має статус «дитина війни» та направити її через суд першої інстанції для подальшого розгляду за належністю до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак протягом двадцяти днів після набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: