Справа № 2-300/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Куцан В. М.

при секретарі Кошелєва Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 20.12.2010 року помер її батько ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, яке він заповів їй. Спадщину вона прийняла, однак юридично оформити не може, так як серед спадкової маси є будинок з господарськими будівлями, який належав спадкодавцю, але державна реєстрація якого проведена не була, у звязку з чим просила визнати за нею право власності на цей будинок з господарськими спорудами.

Позивачка вищевказані вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі про що подала заяву.

Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2010 року в м. Харків помер батько позивачки ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно, яку прийняла позивачка, являючись спадкоємцем за заповітом, що видно із свідоцтва про смерть №291360, свідоцтва про народження №833291, свідоцтва про шлюб №125806, довідки Слобідської сільської ради, заповіту.

Крім цього, як вбачається з довідки сільської ради, довідки КП «Буринське бюро технічної інвентаризації» серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями розташований в с. Слобода, по вул. Козлова,101, Буринського району, державна реєстрація якого проведена не була. Зазначені обставини також підтверджуються і свідоцтвом на забудову в сільських населених пунктах Української РСР, рішенням виконкому Буринської районної ради депутатів від 24.05.1962 року та планом, з яких вбачається, що забудова ділянки проведена за наявності відповідного дозволу по проекту №181-1 згідно плану земельної ділянки з нанесеним розташуванням будівель, який було затверджено 05.05.1962 року.

Рішенням виконкому Слобідської сільської ради від 31.08.1993 року земельна ділянка під забудову передана ОСОБА_2 у приватну власність площею 0,41 га, з яких 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,04 га для обслуговування будинку, що вбачається з виписки наданою до суду сільською радою.

В подальшому позивачем було замовлено та отримано технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується його копією наявною в матеріалах справи.

З довідок СДПЧ-23 та Буринської районної СЕС, вбачається, що при будівництві будинку з господарськими спорудами порушень протипожежних та санітарних норм не встановлено.

Таким чином, аналізуючи матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що забудовник ОСОБА_2 побудував зазначений будинок згідно плану на відповідно виділеній земельній ділянці, з дотримання вищевказаних норм, однак за свого життя не оформив право власності на нього, оскільки, з невідомих причин не предявив будинок відповідній комісії та помер.

Відповідно до п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак отримати такий документ в даний час не можливо, так як власник майна помер.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Приймаючи до уваги, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині не встановлено, суд вважає, що її вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Оскільки, спадкодавець не виконав обовязок щодо предявлення будинку комісії для прийняття в експлуатацію та не провів його реєстрацію, цей обовязок переходить до його спадкоємців, тобто до позивачки.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212 ЦПК України, ст.ст328,1218ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №101 за планом літера - „А-1 з господарськими спорудами: літня кухня - «Б», сараї «В,Г,Д», погріб «пг», огорожа «N», що розташований по вулиці Козлова,101 в с.Слобода Буринського району Сумської області спадщину за заповітом після смерті 20.12.2010 року її батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий