КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1710/11 р.
08.11.2011 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання - Мізюн Р.І.,
за участю прокурора - Добрікової І.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
30.05.2011 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтовування позовних вимог позивач в судовому засіданні вказувала, що відповідач - її колишній чоловік та батько їх спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження дитини батько свідомо не приймав участі у його вихованні та утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила факти, викладені у позовній заяві.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4). З часу народження дитини позивач свої батьківські обов`язки не виконував, що об`єктивно підтверджується характеристиками відповідача та поясненнями сторін. Утриманням та вихованням хлопчика займається його мати - позивач по справі (а.с. 36).
У судовому засіданні достовірно було встановлено, що відповідачу ніхто не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною.
Своєю бездіяльністю відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття». Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення, і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні їй з нею ніхто не чинив і не чинить.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що останній має задовільний стан здоров`я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходився.
До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки від 21.04.2011 року було зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина.
Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 137 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня йог; проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської облает через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були: присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не була подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду прави апеляційним судом.

Суддя В.В.Безпрозванний