Деснянський районний суд міста Києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі- Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Орган опіки та піклування Дарницької РДА у м. Києві про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон її неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі з 02.05.2006 року по 13.05.2010 рік. Від цього шлюбу у них народилась дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Відповідач життям дитини не цікавиться, матеріально не утримує, не приймає участі у вихованні дитини. 21.10.2010 року помер дідусь позивачки, який проживав на території Російської Федерації, залишивши у спадок присадибну ділянку, яка потребує оформлення, а бабуся залишилась сама та потребує догляду, у зв»язку з чим ОСОБА_1 хоче виїхати з дитиною за межі України до родичів, але ОСОБА_2 безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, тому позивачка змушена була звернутись до суду та просить дозволити їй без згоди відповідача оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України до Російської Федерації строком на 1 рік, а також дозволити виїзд їй без згоди батька - відповідача по справі, супроводжувати їх дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, а саме просила дозволити виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон у її супроводі строком на 1 рік.

Відповідач в судове засідання не з»явився та не надав докази про поважність причин своїх неявок до суду, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Суд з урахуванням положень ст.ст. 74-77, 169 ЦПК України, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті у відсутність відповідача, який не з»явився в судове засідання двічі.

Представник третьої особи уточнену позовну заяву визнала та не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог.

Визнавши матеріали позову достатніми для його розгляду, суд заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи і дослідивши матеріалі справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою (а.с.7). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до ст.. 33 Конституції України - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31.03.1995 № 231 оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з позивачки на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст.10, 15, 30, 60, 62, 88, 212, 213-215, 367 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31.03.1995 № 231, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Дозволити виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон в супроводі матері ОСОБА_1 строком на один рік без згоди батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. і судовий збір в сумі 8 грн. 50коп...

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: