ун. № 2-6098/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 р. ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором СL №12223 від 12.01.2008 р. у розмірі 21 527,30 дол. США., в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмети застави, а саме: автомобіль марки HYUNDAI STAREX, рік випуску 2006 р., № кузова/шасі NLJWVH7HP6ZO65065, реєстраційний номер: АА 5385 ЕТ, що належить відповідачу на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ ААС № 203485 виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 29.12.2007 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.01.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір СL № 12223, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на купівлю автомобілю у іноземній валюті США на загальну суму 23 000 дол. США із розрахунком 12 % на рік строком до 15.12.2013р.

Відповідач скористалася Кредитними ресурсами, але свої зобовязання за Кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворився борг на суму 21 527, 30 дол. США, який складається з 16 291,76 дол.США непогашений кредит; 2 079,62 дол. США несплачені відсотки; 2 713, 48 дол. США прострочена заборгованість по сумі кредит, 442, 44 дол. США підвищені відсотки.

Згідно з п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Банка, тип якого у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

12.01.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір СL № 12223, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на купівлю автомобілю у іноземній валюті США на загальну суму 23 000 дол. США із розрахунком 12 % на рік строком до 15.12.2013р.

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору відповідач зобовязується погасити кредит сплатити за його користування відсотки в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором, Додатками № 1, № 2 вищевказаного Договору.

Згідно з п.4.5 Кредитного договору відповідач в період до 15 числа кожного місяця, слідуючого за звітнім, зобовязана сплачувати грошові кошти за погашення заборгованості за кредитом відповідно до встановленого графіку платежів та відсотки, розраховані за звітній місяць.

Відповідно дол. п. 2.4. Кредитного договору за користування понад встановлений строк (прострочення терміну сплати Щомісячного Платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в Додатку № 1 до Договору. Якщо оплата простроченої суми основного боргу Позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу, то на прострочену суму основного боргу Позичальника нараховується підвищена процентна ставка починаючи з першого дня виникнення такого прострочення.

Згідно п. 6.6. Кредитного договору Позивач має право вимагати від Відповідача дострокове погашення кредиту до настання остаточного строку/терміну погашення. Відповідач зобовязується на письмову вимогу Позивача достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування, що підлягають сплаті Відповідачем на користь Позивача , але не пізніше ніж 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги Позивача.

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору Позивач може призупинити надання кредиту та/або достроково витребувати погашення всієї суми кредиту у разі прострочення Відповідачем сплати щомісячного платежу та/або частини (чергового платежу за кредитом та / або відсотків за користування кредитом) та /або сплати інших грошових зобовязань Відповідача за договором, строком 90 календарних днів та більше.

Пункт 9.2. Кредитного договору передбачає, що Позивач може визнати термін повернення кредиту таким, що настав, у разі погіршення кредитоздатності та/або платоспроможності Відповідача.

Судом встановлено, що відповідач скористалася кредитними ресурсами, проте свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.11..2011р. складає 21 527, 30 дол. США, з них: 16 291,76 дол. США непогашений кредит; 2 079,62 дол. США несплачені відсотки; 2 713, 48 дол. США прострочена заборгованість по сумі кредит, 442, 44 дол. США.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.2 цієї статті , у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 21527 доларів США 30 центів, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 171787 грн. 85 коп. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави, то в цій частині позову суд у їх задоволенні відмовляє з наступних підстав.

12.01.2008р. з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача за зазначеним кредитним договором було укладено договір застави транспортного засобу: автомобіль марки HYUNDAI STAREX, рік випуску 2006р., № кузова/шасі NLJWVH7HP6ZO65065, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ ААС № 203485 виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 29.12.2007 року.

Відповідно до п. 1.1.1. договору застави вартість предмету застави складає 139 320,00 грн.

Згідно п.2.1.1 Договору застави у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, задовольнити рахунок Предмету застави свої вимоги у порядку , зазначеному в розділі 4 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання, або простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, неустойку, а також видатки по зверненню стягнення в Предмет застави та його реалізацію.

Пункт 4.1. Договору застави передбачає право звернення стягнення на Предмет застави у разі: порушення Застоводавцем будь-якої умови цього договору та/або порушення будь-якого зобовязання Позичальника за Кредитним договором. п.4.3. У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках, зазначених в п. 2.1.1. Договору, Заставодержатель надсилає Заставодавцю повідомлення згідно вимог чинного Законодавства України, зокрема, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». У разі невиконання Заставодавцем вимог, зазначених у такому повідомленню, Заставодержатель звертає стягнення на Предмет застави в порядку, передбаченому ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом.

Обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом ( ст. 11). Позивач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов»язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження ( ст. 25 закону).

В матеріалах цивільної справи такий витяг з Державного реєстру письмових повідомлень всіх обтяжувачів відсутній.

Також, представник позивача у судовому засіданні вказував на те, що банк намагався врегулювати вказане питання в досудовому порядку, відповідно до ст. 27 вище зазначеного закону, надіславши відповідачу лист-попередження. Проте в порушення тієї ж 27 статті в листі-попередженні від 23.03.2009 р. не йдеться про наміри звернення стягнення на предмет забезпечувального майна.

Крім того, позивач в даному позові ставить одночасно питання як про стягнення з відповідача суми заборгованості так і звернення стягнення на предмет застави, що на думку суду є фактично подвійним стягненням.

З огляду на вище викладене, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень.

Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 509, 525, 526, 527, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.10, 57, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № СЬ 12223 від 12.01.2008 року у розмірі 21527 доларів США 30 центів, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 171787 (сто сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят сім) грн. 85 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: