АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2426/11 Номер провадження 22-ц/2682/11Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Прядкіної О.В.

Суддів Пилипчук Л.І., Кривчун Л.І.

При секретарі Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 ,ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010р. ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом.Вказував, що йому належить автомобіль НОМЕР_1, який було пошкоджено 2 квітня 2009р. на перетині вул.Сінній та Пушкіна в м.Полтаві внаслідок зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 та якого визнано винним у скоєнні даного ДТП.

Вартість пошкодженого автомобіля становить 53 739,34 грн., оплата ДАЇ за зберігання автомобіля 799,22 грн., послуг експерта -550 грн.та 24 750грн. упущена вигода, які просив стягнути з ОСОБА_4

У квітні 2011р. ОСОБА_3 зменшив розмір позовних вимог на 13 778 грн. у зв»язку зтим, що ПАТ «Приватбанк» реалізував розбитий автомобіль в рахунок погашення кредиту.

У лютому 2010р. ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом та просив відшкодувати вартість матеріальних збитків в сумі 77 663,92 грн., завданих йому ДТП 2 квітня 2009р., посилаючись на те, що ОСОБА_5 згідно висновку автотехнічної експертизи допустив порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість уникнути зіткнення.

-2-

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 27 530,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25 893,15 грн.

Судові витрати, понесені сторонами по справі, покладені на сторони в розмірі їх сплати.

Рішення оскаржене ОСОБА_2 - представником позивача ОСОБА_3, який в апеляційній скарзі просить скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на невірну оцінку судом обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом встановлено що 2 квітня 2009 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_7,керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався по вул..Пушкіна в м.Полтаві.При переїзді перехрестя з вуо.Сінна допустив порушення п.п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5.

Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та згідно висновків авто товарознавчих досліджень вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Чері-Амулет» ОСОБА_3 становить 53 739,34 грн., а автомобіля «Міцубіші» - 77 663,92 грн.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку .

При цьому, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється

юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела

підвищеної небезпеки в силу права власності, повного

господарського відання, оперативного управління або з

інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 на підставі довіреності від ОСОБА_6 керував автомобілем НОМЕР_2 та допустив 2 квітня 2009р. порушення п.п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також не дав дорогу транспортному засобу, що наближався до перехрестя проїздних частин по головній дорозі, що відповідно до висновку експерта з технічної точки зору знаходиться у причинному зв»язку з виникненням даної пригоди, за що визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , то він повинен відшкодувати шкоду, завдану позивачу пошкодженням його автомобіля.

-3-

Колегія суддів вважає, що задоволенню підлягає зменшена сума позовних вимог ОСОБА_3 в розмірі 39 961,34 грн. , вартість витрат по зберіганню автомобіля органами ДАЇ в сумі 799,22 грн. та вартість оплати експертного дослідження 550 грн., всього 41 410,22 грн., а також судові витрати.

Підстав для відшкодування суми упущеної вигоди не вбачається.

Частково задовольнючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з висновків автотехнічної експертизи ,згідно з якою в діях ОСОБА_5 згідно висновку автотехнічної експертизи вбачаються порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Висновок експертизи, на який посилається ОСОБА_7І відповідно до ст.147 ЦПК України не є обов»язковим і оцінюється колегією суддів за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Так, з постанови апеляційного суду Полтавської області від 04 січня 2010р. за результатами розгляду адміністративної справи за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п.12.3 ПДР не відповідає матеріалам справи та не узгоджується з вимогами закону.

Приймаючи до уваги, що удар дійсно прийшовся у передню ліву частину автомобіля «Чері-Амулет», а ОСОБА_5 проїздив перехрестя при роботі світлофора в режимі миготіння сигналу жовтого кольору,знаходячись на середині перехрестя,коли у нього на повній швидкості вїхав автомобіль.

Зазначені обставини дають підстави колегії суду вважати, що відсутні винні дії ОСОБА_5,які б знаходились у причинному звязку з виникненням даної пригоди, а, отже, висновок суду першої інстанції про наявність взаємної вини водіїв не відповідає обставинам справи.

Крім цього,місцевий суд не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_5 на законних підставах керував автомобілем «Чері-Амулет» .

Між тим, зустрічні позовні вимоги заявлені до ОСОБА_3 і не містять обґрунтувань його винних дій по спричиненню шкоди ОСОБА_7, зважаючи на те, що за кермом автомобіля «Чері-Амулет» знаходився ОСОБА_5, який не залучений до участі в справі в якості сторони, а мав в справі процесуальний статус третьої особи ( а.с.67).

За таких обставин відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7І

Керуючись ст.303,304,309 ч.1 п. 3,4,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши на його користь з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП в сумі 41 410,22 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ 534грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І Підписи

З оригіналом згідно :