Справа № 2-о/2506/233/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю заявника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа Міністерство оборони України,

в с т а н о в и в:
20.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту розмінування місцевості.

В обґрунтування заяви зазначив, що 16, 17, 22, 24, 25, 27, 28, 29 вересня і 01 жовтня 2004 року згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 брав безпосередню участь у проведенні робіт по очищенню місцевості території вказаної військової частини, розташованої в смт. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, від вибухонебезпечних предметів та їх знешкодженню. Відповідно до пункту 11 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувін має право на отримання статусу учасника бойових, для чого необхідно встановити в судовому порядку факт розмінування ним місцевості.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав і наполягав на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2004 року № 173 ОСОБА_1 , який на той час тимчасово обіймав посаду старшого офіцера відділення з гуманітарних питань, було відряджено у смт. Мирне Запорізької області на 22 доби з 11 вересня по 02 жовтня 2004 року для проведення ротації особового складу груп розмінування (а.с. 3).

Як убачається з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 6 50) 16, 17, 22, 24, 25, 27, 28, 29 вересня і 01 жовтня 2004 року ОСОБА_1 брав особисту участь у проведенні робіт по очищенню місцевості, території військової частини НОМЕР_1 від вибухонебезпечних предметів та їх знешкодженню, в якості сапера групи розмінування № 17 п`ятого взводу роти розмінування. Зазначене підтверджується й актами виконання робіт щодо виявлення, знешкодження вибухонебезпечних предметів (а.с. 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64 66) та нотаріально посвідченими заявами громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 67, 68), які в цей час також брали участь у проведенні робіт по очищенню місцевості, території військової частини НОМЕР_1 від вибухонебезпечних предметів, і з цих підстав вже мають статус учасника бойових дій.

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 08.04.2009 року № 158 розгляд матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України здійснюється відповідними комісіями.

Згідно пунктів 9, 10 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого цим Наказом, комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів:

- витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін);

- витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін);

- акта на виконання робіт із розчистки місцевості від вибухонебезпечних речовин (бойових мін).

Отже, ОСОБА_1 має у своєму розпорядженні усі необхідні документи для підтвердження своєї участі у проведенні робіт по очищенню місцевості, території військової частини НОМЕР_1 від вибухонебезпечних предметів.

Втім, як встановлено судом, ОСОБА_1 заяву до комісії з розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України про визнання його учасником бойових дії не подавав, а одразу звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В силу положень частини 2 статті 256, пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку здійснюється лише в тому разі, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту або в разі неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Оскільки позивач не довів неможливість визнання його учасником бойових дій у визначеному законодавством порядку комісією з розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, його звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення являється передчасним.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 11.11.2011 року.

Головуючий: