Справа № 2-1098/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 вересня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства аграрної політики та продовольства України

про скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач посилається на слідуючі обставини. Наказом Міністерства аграрної політики України №869 від 07.12.2007 року було створено на базі структурного виробничого підрозділу Мирогощанського аграрного коледжу державне підприємство "Мирогощанський державний іподром". Пунктом №2 вказаного наказу позивача було призначено директором цього підприємства з укладенням відповідного контракту. Строк дії контракту до 26 березня 2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №189-п від 22.08.2011 року відповідачем було розірвано контракт, реєстраційний номер 4270 від 26.03.2008 року і позивача звільнено з посади директора ДП "Мирогощанський державний іподром" у зв'язку з реорганізацією, згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає цей наказ незаконним, просить його скасувати з поновленням позивача на роботі та стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу з огляду на наступне.

Пункт 1 ст.40 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору з працівником у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкруцтва, або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Під реорганізацією ГК України та ЦК України розуміють припинення суб'єкта господарювання шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення з наступним переходом до новостворених підприємств усіх майнових прав та обов'язків колишнього суб'єкта господарювання.

Частиною 3 ст.36 КЗпП України передбачено, що в разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Проте ні оскаржуваний наказ, ні наказ №33 від 01.02.2011 року не встановлює скорочення чисельності або штату працівників.

2

Відповідно до ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства на інше, наприклад державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції 19.01.1995 року). При реорганізації підприємства або його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Оскільки оскаржуваний наказ не встановлює скорочення чисельності або штату працівників, змін у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями, підстави для дострокового розірвання контракту та звільнення його з посади, вважає позивач не грунтуються на вимогах трудового законодавства України.

З наведених підстав позивач вважає що наказ №189-п від 22.08.2011 року підлягає скасуванню, а позивач поновленню його на роботі на тому підприємстві де збереглося його попереднє місце роботи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Наголосив, що трудовим законодавством передбачено, що при зміні власника та реорганізації підприємства звільнення може мати місце лише в тому випадку коли мало місце скорочення штату або чисельності працівників. Крім того відповідно до вимог КЗпП України при вивільненні працівників працівник повинен бути попереджений не менш як за два місяці до звільнення, чого теж не було виконано.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи. Не повідомлено відповідачем про поважність причин неявки до суду. Представник позивача висловив згоду на заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Наказом Міністерства аграрної політики України №869 від 07.12.2007 року було створено на базі структурного виробничого підрозділу Мирогощанського аграрного коледжу державне підприємство "Мирогощанський державний іподром". Пунктом №2 вказаного наказу ОСОБА_2 було призначено директором цього підприємства з укладенням відповідного контракту. (а.с.3.)

Відповідно до контракту укладеного між Міністерством аграрної політики України та ОСОБА_2 26.03.2008 року, та наказу Міністерства аграрної політики України №66-п від 26.03.2008 року, строк дії контракту до 26 березня 2013 року. (а.с.5-9, 11.)

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №189-п від 22.08.2011 року розірвано контракт, реєстраційний номер 4270 від 26.03.2008 року і ОСОБА_2 звільнено з посади директора ДП "Мирогощанський державний іподром" у зв'язку з реорганізацією, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Як підстава вказано розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.12.2010 року № 2305-р "Деякі питання розвитку конярства" Наказ Міністерства аграрної політики України від 01.02.2011 року №33, та лист Міністерства аграрної політики та продовольства України від 15.02.2011 року №37-37-7-13/2203. (а.с.10)

Зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, суд повністю погоджується з позицією наведеною позивачем в позовній заяві.

Так в розпорядженні Кабінету Міністрів України від 01.12.2010 року № 2305-р "Деякі питання розвитку конярства" йдеться про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов'язана з розвитком конярства, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики, та включені до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно з додатком №1 шляхом їх приєднання до державного підприємства "Конярство України". (а.с.18-20)

Про це ж саме йдеться і в наказі Міністерством аграрної політики України №33 від

3 01.02.2011 року. (а.с.21,22)

Таким чином в жодному документі не йдеться про ліквідацію такого підприємства як "Мирогощанський державний іподром", а лише про реорганізацію його, як вказано в розпорядженні Кабінету Міністрів від 01.12.2010 року, шляхом приєднання до державного підприємства "Конярство України".

В жодному цьому документі не йдеться про скорочення чисельності чи штату підприємства "Мирогощанський державний іподром", чи інших підприємств згідно наведеного в додатку переліку.

Частиною 3 ст.36 КЗпП України передбачено, що в разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 0611.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства на інше, наприклад державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції 19.01.1995 року). При реорганізації підприємства або його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Крім того відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Вказані норми підтверджують, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог трудового законодавства, а отже наказ про його звільнення підлягає скасуванню.

За змістом ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

І відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 228, 232 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України №189-п від 22.08.2011 року, а ОСОБА_2 поновити на роботі згідно контракту реєстраційний №4270 від 26.03.2008 року на посаді директора державного підприємства "Мирогощанський державний іподром".

Стягнути з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 серпня 2011 року по день поновлення на роботі.

Рішення в частині поновлення на роботі на стягнення заробітку в межах одного місяця допускається до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Суддя: