АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 5(1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2 та її

представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його

представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Гаражно-будівельний кооператив «Восток», про усунення перешкод в користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_6 який був власником гаража № 350 в гаражно-будівельному кооперативі «Восток», у 1999 році згідно усної домовленості надав гараж у користування ОСОБА_4 за умови певної плати та строком на 1 рік. Оскільки батько виїхав на постійне проживання до Росії, то користуватися гаражем та підтримувати його у належному стані він доручив їй. Протягом десяти років вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою сплатити за користування гаражем та звільнити його, але відповідач в добровільному порядку зробити це відмовляється. Тому просила суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні майном та витребувати із його незаконного володіння гараж № 350 в ГБК «Восток», стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1600 грн. витрат на правову допомогу, 51,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, усунуто перешкоди в користуванні гаражем № 350 в гаражно-будівельному кооперативі «Восток», які здійснює ОСОБА_4, відповідача зобовязано звільнити зазначений гараж, з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 8,50 грн. та 7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом залишено поза увагою, що лише власник гаража має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, однак справжнього власника спірного гаража судом не встановлено. Також судом в оскаржуваному рішенні не зазначено, з яких підстав не підлягають задоволенню вимоги про витребування у відповідача спірного гаража з незаконного володіння. Крім того, судом в оскаржуваному рішенні не зазначено чи мали місце обставини, на які посилалася позивач, якими доказами вони підтверджені та чи заперечуються вони відповідачем.

В своїх запереченнях ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з рішення від 18 листопада 2009 року № 578 ОСОБА_6 батько позивача - включений до списку членів гаражно-будівельного кооперативу «Восток», розташованого по вул.. Мелешкіна, 89 в м. Кривому Розі, як власник гаража № 350.

За усною домовленістю ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_4 останній користувався гаражем з 1999 року, оскільки ОСОБА_6 виїхав на постійне місце проживання до Росії.

Відповідно до довіреності від 19 серпня 2009 року ОСОБА_6 уповноважив позивачку ОСОБА_2 продати земельну ділянку та гараж, що йому належать та знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, кооператив «Восток», гараж №350.

Згідно довіреності від 17 червня 2009 року ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси в будь-яких організаціях та в суді.

Згідно заяви від 17 червня 2010 року ОСОБА_6 прийняв рішення вийти з членів ГБК «Восток», гараж №350, та вніс пропозицію ввести замість нього у члени кооперативу його дочку ОСОБА_2

На підставі рішення від 18 серпня 2010 року № 347 ОСОБА_2 внесена до списку членів кооперативу.

Спір виник з приводу перешкод, які чиняться відповідачем ОСОБА_4, в користуванні гаражем № 350 ГБК «Восток».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд правильно виходив із того, що вона є власником гаражу, оскільки згідно ст.. 15 Закону «Про власність», чинного на момент придбання гаражу батьком позивачки ОСОБА_6, член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно ст.. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Як убачається із матеріалів справи, батько позивачки ОСОБА_6 став власником викупленого гаража як член гаражно-будівельного кооперативу, а згодом передав своє право власності позивачці ОСОБА_2, яка в свою чергу була прийнята у члени гаражно-будівельного кооперативу.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 користувався гаражем зі згоди його попереднього власника ОСОБА_6, проте відмовився повернути новому власнику ОСОБА_2 на її вимогу майно із свого володіння, суд правильно зобовязав відповідача звільнити спірний гараж.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджені доказами.

Так, не можуть бути взятими до уваги посилання відповідача на відсутність реєстрації права власності на гараж у БТІ, оскільки згідно ст.. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року (з наступними змінами і доповненнями), на який посилається ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5, дія цього Закону не поширюється на державну реєстрацію прав на об'єкти цивільних прав, на які іншими законами поширено правовий режим нерухомої речі.

Посилання представника відповідача на незазначення в судовому рішенні підстав, за якими суд не задовольнив вимоги позивача про витребування у ОСОБА_4 спірного гаражу з незаконного володіння, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки самою позивачкою ОСОБА_2 рішення суду в цій частині не оскаржено.

Факт щомісячної сплати відповідачем коштів за гараж також не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовує висновку суду про те, що відповідач чинить перешкоди власнику гаражу, яким на даний час є позивач ОСОБА_2, у користуванні належним йому майном.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними доказами і ухвалив у справі правильне рішення, усунувши перешкоди в користуванні гаражем, які здійснює ОСОБА_4

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову та в частині стягнення судових витрат не оскаржено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_7