_____________________________________________________________________________
Справа№2-4514/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2011 Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання Ганєв А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визнання спадкового майна в спільній сумісній власності на житло, про визнання права власності на спадкове майно - 1/4 частину квартири на підставі законодавства про спадщину за законом до Виконавчого комітету Одеської міської ради та просив суд ухвалити рішення, яким визнати, що кожному з фізичних осіб, які на підставі Закону України Про приватизацію державного житлового фонду 29 квітня 1996 р. приватизували квартиру № 52 будинок 22 апо вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить по ј (одій четвертій) частки зазначеної квартири кожному станом на 02.05.2008 р.; визнати за ОСОБА_5 на підставі спадщини за законом право власності на ј (одну четверту) частку квартири № 52 будинок 22 апо вул. Фонтанська дорога в м. Одесі яка, частка, раніш належала ОСОБА_6, померлої 02.05.2008 р. в м. Одесі.

В попередньому судовому засіданні позивач надав уточнену позовну заяву, в якій відповідачами по справі зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а територіальна громада міста ОСОБА_1 в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради виключена зі складу відповідачів.

Решту позовних вимог позивач в судовому засіданні підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заявили про визнання позову та не заперечують проти його задоволення, зустрічних позовних вимог не заявляли. Відповідач ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву, якою просить слухати справу без його участі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що дії відповідачів щодо визнання позову не повинні суперечить чинному законодавству та не порушувати прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами в частині позовних вимог та частково задовольнити позов ОСОБА_5, виходячи з наступного:

як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації № 78046 від 29 квітня 1996 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 видане свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло - квартиру № 52 загальною площею 55,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 22 а.

Свідоцтво зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації Одеського обласного відділу держжитлокомунгоспу України 17 червня 1996 року під № 166ир стр 197 реєстр 596.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У зв`язку з тим, що між співвласниками була відсутня домовленість про визначення часток в праві спільної сумісної власності, суд визнає, що розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на час смерті ОСОБА_6, в квартирі № 52 будинку № 22 Апо вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі, яка належить ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів за розпорядженням органу приватизації № 78046 від 29 квітня 1996 року є рівним, тобто по 1/4 частки квартири за кожним, тому позовні вимоги в частині визначення розміру часток у спільній сумісній власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Співвласниця квартири ОСОБА_6 померла 02 травня 2008 року. Свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 149559 видане в травні 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси.

Позивач ОСОБА_5 перебував з ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1977 року по день її смерті.

08 грудня 1978 року у подружжя ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3 (а.с. 45).

Родина постійно мешкала в вищезазначеній квартирі разом з ОСОБА_4 -дочкою ОСОБА_6 від попереднього шлюбу.

Позивач ОСОБА_5, як переживший дружину, та діти померлої - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України та мають першочергове право на спадкування за законом спадкового майна після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України: КЕ 965551, виданий Малиновським РВ УМВС України Одеській області 20 березня 1998 року, місце проживання значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, кв. 52, що підтверджено довідкою адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області від 02 червня 2011 року (а.с.16).

За цією ж адресою на час розгляду справи значиться зареєстрованим місце проживання відповідача сина спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт громадянина України: КЕ 319843, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 10 липня 1996 року).

Після смерті ОСОБА_6 позивач та відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини не звертались, посилаючись на неможливість оформити спадщину оскільки у правовстановлюючих документах на квартиру не визначена доля її власників в праві власності на цю нерухомість. Син покійної ОСОБА_3 заяв про відмову від прийняття спадщини не надавав.

За загальними правилами свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Крім того, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регулюється статтями 66-69 Закону України "Про нотаріат", пунктами 108-125 Інструкції про порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відносно спадщини, яка відкрилась після 1 січня 2004 року, до компетенції суду віднесено вирішення питання щодо поважності пропущення строку для прийняття спадщини та надання спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, а не про визнання права на спадщину.

Позивач вимоги про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини не заявляв, з відповідним позовом до суду не звертався.

Вирішення судом питання про право на спадщину, яка відкрилась після набрання чинності ЦК України 2003 року, без вирішення цього питання нотаріальною конторою, призведе до виходу судом за межі своїх повноважень.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем ОСОБА_5 на підставі спадщини за законом права власності на ј (одну четверту) частку в квартирі № 52 будинку 22 Апо вул. Фонтанська дорога в м. Одесі яка, частка, раніш належала ОСОБА_6, померлої 02 травня 2008 року в м. Одесі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. ч. 1 ст. 357, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати, що розмір часток кожного з співвласників у спільній сумісній власності на час смерті ОСОБА_6, в квартирі № 52 будинку № 22 Апо вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 78046 від 29 квітня 1996 року є рівним, тобто складає по 1/4 (одній четвертій) частин квартири.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Літвінова І. А.