АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Баранніка О.П.,

при секретарі Косенко І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

У позові ОСОБА_2 просив визнати незаконними та скасувати накази відповідача від 23.12.2010 року №383 та від 18.02.2011 року №49 про оголошення доган, наказ відповідача від 18.02.2011 року №50 про звільнення з посади, наказ Дніпропетровської філії відповідача від 18.02.2011 року №13/к про звільнення з посади, поновити позивача на посаді директора Дніпропетровської філії Концерну РРТ, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та оплатити листок непрацездатності, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зазначені нормативні акти визнані незаконними, позивач поновлений на попередній роботі, на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу 34 554,88 грн., та у рахунок оплати за перші пять днів тимчасової непрацездатності по листках непрацездатності за періоди: з 18.02.2011 року по 13.03.2011 року, з 14.03.2011 року по 08.04.2011 року, з 11.04.2011 року по 12.05.2011 року 2045,40грн., а разом 36 600,28 грн. З відповідача на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 366 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач з 01 травня 2007 року перебував з Концерном радіомовлення, радіозвязку та телебачення у трудових відносинах на посаді директора Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення строком до 18 червня 2010 року, про що між позивачем та відповідачем був укладений відповідний контракт від 18.06.2007 року, та що також підтверджується копією трудової книжки та копією наказу про призначення на посаду /а.с.6-14, 75-81/.

Судом, також, було встановлено, що 15 червня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до контракту від 18.06.2007 року, за умовами якої термін дії контракту від 18.06.2007 року, було продовжено до 18 червня 2011 року, що підтверджується копією зазначеної додаткової угоди (т.1 а.с.15).

На підставі вищезазначеної додаткової угоди від 15.06.2010 року відповідачем був виданий наказ № 16/ок від 15.06.2010 року про прийняття позивача з 19 червня 2010 року на посаду директора Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення строком до 18 червня 2011 року, що підтверджується копією зазначеного наказу (Т.1 а.с.6).

Судом, також, було встановлено, що на підставі наказу Концерну РРТ №50 від 18.02.2011 року позивача було звільнено з 18.02.2011 року з посади директора Дніпропетровської філії Концерну РРТ та достроково розірвано укладений з ним контракт від 18.06.2007 року згідно з пунктом 8 ст.36 КЗпП України (Т.1 а.с.20).

З вказаного наказу вбачається, що звільнення позивача було проведено враховуючи неоднарозове порушення останнім п.6 та ч.1п.8 контракту від 18.06.2007 року.

За змістом п.6 контракту від 18.06.2007 року керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво Філією, організує її виробничо-господарську, соціально-побутову діяльність, забезпечує виконання завдань філії, передбачених законодавством, Статутом Концерну РРТ та цим контрактом. Керівник забезпечує складання в установленому порядку річного фінансового плану філії та подає його на затвердження Концерну РРТ. Керівник подає в установленому порядку Концерну РРТ квартальну та річну фінансову звітність філії (т.1 а.с.7).

Відповідно до ч.1 п.8 контракту від 18.06.2007 року керівник зобовязаний в своїй діяльності керуватись нормами законодавства, виконувати доручення Президента України, Кабінету Міністрів України, накази та розпорядження Концерну РРТ.

Згідно наказу №50 від 18.02.2011 року підставою для звільнення позивача із займаної посади були накази Концерну РРТ від 23.12.2010 року №383 та від 18.02.2011 року №49 про оголошення йому доган (т.1 а.с.20).

Наказом Концерну РРТ №383 від 23.12.2010 року «Про оголошення догани директору Дніпропетровської філії ОСОБА_2К.» останньому, за порушення вимог нормативних документів, регламентуючих порядок здійснення платежів філією Концерну, було оголошено догану, що підтверджується копією зазначеного наказу (т.1 а.с.49,84).

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що в порушення вимог визначених довіреністю від 02.12.2010 року № 4904/9-09 на право представляти інтереси Концерну РРТ з питань, що повязані з господарською діяльністю філії, Розпорядження № 33/8 від 05.08.2010 року щодо порядку узгодження договорів з поточного, капітального ремонтів, закупівель обладнання та їх фінансування та Наказу Концерну РРТ №232 від 08.09.2010 року, Дніпропетровською філією 24.11.2010 року та 14.12.2010 року було здійснено оплату за радіолампи ГУ-73Б на загальну суму 20 800 грн., а також 03.12.2010 року витрачено кошти в розмірі 5 760 грн. для придбання комплекту автопокришок. При цьому, як вбачається зі змісту п.1 вказаного наказу, підставою для оголошення догани позивачу за вказані порушення був, зокрема, договір на постачання електронних компонентів та виробів з ОСОБА_3 від 04.01.2010 року (т.1 а.с.147).

Судом, також, було встановлено, що 04.01.2010 року між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 та Концерном РРТ в особі Дніпропетровської філії Концерну РРТ, в особі директора ОСОБА_2, що діяв на підставі довіреності № 3762/9-09 від 30.12.2009 року, був укладений договір №3/16/10 на постачання електронних компонентів та виробів, на підставі та на виконання якого Дніпропетровською філією Концерну РРТ у листопаді та грудні 2010 року на умовах відстрочки були здійснені відповідні платежі на загальну суму 20 800 грн., що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.153-156).

З наказом №383 від 23.12.2010 року позивач був ознайомлений під підпис 11.01.2001 року та із ним не погодився, про що на обороті наказу зазначив про свою незгоду (Т.1 а.с.84об).

Зі змісту наказу Концерну РРТ №49 від 18.02.2011 року «Про оголошення догани директору Дніпропетровської філії ОСОБА_2К.» вбачається, що догану позивачу було оголошено за порушення вимог нормативних документів, які зафіксовані в Акті перевірки фінансово-господарської діяльності Дніпропетровської філії №620/13-09 від 09.02.2011 року комісією Концерну РРТ (Т1 а.с.148).

18.02.2011 року Дніпропетровською філією Концерну РРТ за підписом в.о. директора ОСОБА_4 був виданий наказ №13/к «Про звільнення ОСОБА_2К», відповідно до якого позивача звільнено з 18.02.2011 року з підстав, передбачених контрактом, ст.36 п.8 КЗпП України згідно наказу Концерну РРТ №50 від 18.02.2011 року(т.1, а.с. 83).

Позивач у період з 17.02.2011 року по 18.02.2011 року перебував у відрядженні у м. Києві у Концерні РРТ у звязку із вирішенням питань, повязаних з перевіркою фінансово-господарської діяльності філії згідно листа Концерну РРТ №737/13-09 від 16.02.2011 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема копією наказу Дніпропетровської філії Концерну РРТ №52 від 17.02.2011 року, копією посвідчення про відрядження, копіями проїзних документів (т.1 а.с. 17-19, 234-235).

Судом також було встановлено, що з 18.02.2011 року по 13.03.2011 року позивач перебував на лікуванні у міській клінічній лікарні №16, з 14.03.2011 року по 08.04.2011 року у КО ШМД, з 11.04.2011 року по 12.05.2011 року у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім.. ОСОБА_5, у звязку з чим був тимчасово непрацездатним у зазначений період, про що свідчать копії листків непрацездатності (Т.1 а.с.99).

За змістом ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому його дії, права обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до п.26 контракту, укладеного між позивачем та відповідачем, контракт припиняється після закінчення терміну дії; за згодою сторін; до закінчення терміну дії контракту у випадку, передбачених пунктами 27,28 цього контракту; з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Пунктом 27 контракту передбачені підстави, за наявності яких керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Концерну РРТ, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії.

В статті 235 КЗпП України зазначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично, порушення з боку позивача мали місце, але вони йшли поспіль. Позивач тривалий час працював у відповідача, раніше до нього ніяких нарікань щодо виконання службових обовязків не було, він має цілий ряд заохочень та нагород, позитивно характеризується, тому колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції про поновлення на роботі ОСОБА_2 правильне, оскільки звільнення позивача з роботи за таких обставин є крайньою мірою. Колегія суддів, також, приймає до уваги, що рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу фактично виконане, що підтвердили сторони в судовому засіданні, термін дії контракту сплинув в червні 2011року.

Щодо рішення суду в частині скасування наказу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року№50 про звільнення ОСОБА_2, наказу Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року №13/к про звільнення ОСОБА_2, наказів Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 23 грудня 2010 року №383 та від 18 лютого 2011 року №49 про оголошення доган то колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають скасуванню, оскільки всі вищеперераховані накази видані повноважною особою і підстав для їх скасування не має. Трудовим законодавством передбачено спосіб захисту порушених прав шляхом оскарження законності звільнення чи законності накладення адміністративних стягнень, а не скасування наказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог в частині скасування спірних наказів.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309, 313 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року в частині скасування наказу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року №50 про звільнення ОСОБА_2, наказу Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року №13/к про звільнення ОСОБА_2 , наказів Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 23 грудня 2010 року №383 та від 18 лютого 2011 року №49 про оголошення доган скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в його позовних вимогах до Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення про скасування наказу Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року№50 про звільнення ОСОБА_2, наказу Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 18 лютого 2011 року №13/к про звільнення ОСОБА_2 , наказів Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення від 23 грудня 2010 року №383 та від 18 лютого 2011 року №49 про оголошення доган.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

С У Д Д І: