АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: «визнання заповіту недійсним» Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Восьмої Харківської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним. -

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та остаточно просила визнати заповіт складений ОСОБА_3 та посвідчений 15 серпня 2000 року державним нотаріусом Восьмої Харківського державної нотаріальної контори за реєстровим № 2515 недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що у серпні 2005 року рідний брат її батька -ОСОБА_3 повідомив їй, що склав заповіт, яким заповів їй належне йому домоволодіння № 17 по вул. Березівській в м. Харкові. 04 жовтня 2005 року ОСОБА_3 помер. 26 вересня 2008 року вона подала до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори (Восьма ХДНК) заяву про прийняття спадщини, а 06 жовтня 2008 року державний нотаріус повідомила їй, що спадкову справу закрито та видане свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4 Посилаючись на те, що бланк, на якому складено та посвідчено заповіт ОСОБА_3 та який знаходиться в спадковій справі Восьмої ХДНК не відповідає вимогам щодо форми спеціальних бланків нотаріальних документів, у звязку з чим волевиявлення заповідача не відповідало його волі, ОСОБА_1 просила визнати посвідчений 15 серпня 2000 року державним нотаріусом Восьмої ХДНК заповіт від імені ОСОБА_3 недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просила рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність обґрунтованість рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заповіт від імені ОСОБА_3 складений без порушенням вимог закону щодо його форми та посвідчення та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання його недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 541 ЦК 1963 р., який діяв на час складання заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно з абзацами 1, 2 п. 82, п. 2-1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, що була чинна на час складення оспорюваного заповіту, нотаріус посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу особисто подані ними нотаріусу. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб не допускається. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем (стаття 541 Цивільного кодексу). Нотаріальні дії вчиняються нотаріусами України з використанням спеціальних бланків нотаріальних документів та захисних знаків нотаріальних документів (далі - спеціальні бланки та захисні знаки). Примірники заповітів викладаються на спеціальних бланках.

Звернувшись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, ОСОБА_1 свої вимоги обгрунтовувала тим, що заповіт ОСОБА_3 складений не на спеціальному бланку нотаріальних дій, тобто порушенням вимог закону щодо форми заповіту та його посвідчення та невідповідністю у звязку з цим волевиявлення заповідача його внутрішній волі.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2000 року державним нотаріусом Восьмої ХДНК ОСОБА_5 за реєстровим № 2515 було посвідчено заповіт ОСОБА_3, яким усе своє майно той заповідав ОСОБА_6.

Встановивши, що заповіт ОСОБА_3 викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів, який має захисні елементи, зазначення його серії та номеру, тобто укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оспорюваний заповіт складено з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення та відмовив у задоволенні позову.

З підстав невідповідності волевиявлення заповідача його волі внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного насильства або укладення заповіту у момент, коли ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дії або не міг керувати ним, позов не ОСОБА_1 не предявлявся, зазначеними обставинами не обґрунтовувався.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді