Справа № 22Ц-2719/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 34 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Гуцола П.П., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю відповідачки, апелянтки ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про

відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

11 травня 2011 року ОСОБА_3 звернувся у Ладижинський міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди ( а. с. 6-8 ). Позовні вимоги мотивував тим, що 27.02.2011 року відповідачка затопила його приватну квартиру АДРЕСА_1, внаслідок чого помешкання позивача було пошкоджено. ОСОБА_2 через свої неправомірні дії притягувалася до адміністративної відповідальності, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 гривні. Матеріальна шкода, завдана ОСОБА_3, складає 6172,00 гривні. Крім цього, позивач поніс витрати в розмірі 300,00 гривень на визначення кошторисної вартості ліквідації спричинених помешканню пошкоджень. Завдану неправомірними діями ОСОБА_2 моральну шкоду через понесені душевні страждання ОСОБА_3 оцінив у 5000,00 гривень.

Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2011 року ( а. с. 31 ) позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6472,00 гривні у відшкодування майнової шкоди, 1000,00 гривень - моральної шкоди, 120,00 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 74,72 гривні судового збору.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 липня 2011 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції залишено без задоволення ( а. с. 39 ).

Не погоджуючись із заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2011 року, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянтка посилається на незаконність оскаржуваного нею рішення, порушення судом під час його ухвалення норм матеріального та процесуального права ( а. с. 40 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтки, заперечення на скаргу позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Заочне рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що через постійну несправність системи водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 (в даному конкретному випадку - шарового крана у зливному бачку в туалеті), де відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована, та квартиронаймачем якої вона ж являється, 27 лютого 2011 року сталося затоплення квартири ОСОБА_3, розташованої поверхом нижче. Даний факт виявлений та зафіксований в акті від 28 лютого 2011 року, складеному працівниками ЖЕКу, протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, складеним техніком управління житлово-комунального господарства Ладижинської ТЕС ВАТ Західенерго, у постанові по справі про адміністративне правопорушення від 20.04.2011 року № 192, якою ОСОБА_2 визнана винною за ст. 150 КупАП і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 51,00 гривні ( а. с. 13 ). На підставі статей 22, 1166, 1167 ЦК України майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі винною особою. Моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом обгрунтовано враховано, що відповідачка, як квартиронаймач помешкання, з якого відбулося затоплення квартири позивача, несе всі зобовязання по належному утриманню свого помешкання, справності системи водопостачання, своєчасної заміни непридатних до використання вузлів, шлангів, інших деталей водо-, теплозабезпечення. Тому вина ОСОБА_2 у спричиненні шкоди позивачу очевидна, є доведеною. Посилання ОСОБА_2 на оскарження нею постанови адмінкомісії стосовно накладення адміністративного стягнення не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог про відшкодування завданих збитків враховуючи те, що належних доказів з цього питання суду не представлено. Неможливо оспорювати і факт завдання позивачу моральної шкоди, що полягає в оцінці судом глибини його душевних страждань з дотриманням засад цивільного судочинства, а саме розумності, справедливості. Висновки суду першої інстанції грунтуються на повно, всебічно, обєктивно досліджених і правильно оцінених доказах, наявних в матеріалах справи, добутих судом під час провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції прийшов до вірного юридичного висновку у заявленому спорі, обгрунтовано частково задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3 Судом вірно визначені правовідносини у даній справі, що виникли між сторонами, та норми матеріального права, що їх регулюють ( підстави відповідальності за завдану майну та моральну шкоду, її відшкодування ).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд першої інстанції під час вирішення спору в частині відшкодування моральної шкоди перевірив наявність такої шкоди, протиправність діяння ( яке дійсно мало місце ) її заподіювача ( відповідачки у справі ), наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням, вини відповідачки в її заподіянні та прийшов до переконливого висновку, про наявність вини ОСОБА_2 в заподіянні моральної шкоди ОСОБА_3

Суд дав належну оцінку зібраним по справі доказам, ухвалив рішення, виходячи з доводів і заперечень сторін, з врахуванням принципу їх змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. Судом повно зясовано обставини справи, відповідно до положень ст. 212 ЦПК України рішення належним чином мотивовано. Судом не порушено норм матеріального чи процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 необгрунтовані і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:

Судді: