АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
№22-ц -5746 /11. Головуючий 1 інстанції
Категорія: трудові ОСОБА_1
Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Бородіна М.М.

ОСОБА_2

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Статутного територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця» про призначення судово-медичної експертизи по факту нанесення травми, внесення змін в тексти Актів Н-1 та Н-5 та відшкодування матеріальної та моральної ( немайнової) шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

09 червня 2010 року позивач звернулась у суд з позовом, в якому з урахуванням його уточнень і доповнень 04.10.2010 року , просила призначити проведення судово-медичної експертизи по факту нанесення їй травм 16.09.2009 року громадянином ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_5 , а також після проведення судової медичної експертизи, змінити записи в тексті Акту Н-1 п.6 «не вызвала вреда здоровью» на рішення судово-медичної експертизи ; в тексті Акту Н-5 п 1 «травма відноситься до легких» на рішення судово-медичної експертизи та п.6 змінити з «Нещасний випадок вважати пов»язаним з виробництвом » - на нещасний випадок на виробництві під час виконання функціональних обов»язків. Зобов»язати відповідача виплатити їй моральну шкоду, розмір якої визначає в 30 000 грн. та матеріальні витрати у сумі 15 753 грн..

Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що знаходиться у трудових правовідносинах з відповідачем з 1977 року та працювала провідником пасажирських вагонів. 16.09.2009 року згідно графіка роботи та маршруту, обслуговувала вагон-буфет № 6 поїзду № 427 «Харків -Мурманськ» .Коли поїзд знаходився на території ОСОБА_4 федерації при виконанні свої обов»язків вона зробила зауваження пасажиру ОСОБА_5 , щодо паління в тамбурі вагону. Через деякий час, сп»янілий пасажир ОСОБА_5 без всіляких пояснень ,наніс їй удар по голові пляшкою з алкоголем, а потім продовжував бити її лежачу на підлозі та душити за горло. Прибувши з рейсу, вона звернулась за медичною допомогою до медичної установи, яка констатувала струс мозку та численні тілесні ушкодження. Даний факт також був доведений під час судового слідства та ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину та щиро розкаявся. Позивач зазначає, що до березня 2010 року вона знаходилась на лікуванні та до цього часу потребує такого лікування. Позивач також зазначає, що не зважаючи на той факт, що вона тривалий час знаходилась на лікуванні, відповідач не бажав скласти акти форми Н-1 і тільки після звернення до суду з зазначеним позовом 2.07.2010 року склав акти форми Н-1 та Н-5 , але при цьому не побажав запросити її для дачі пояснень та представників профспілки, членом якої вона є. Позивач також зазначає, що в акті форми Н-5 без результатів судово-медичної експертизи, їй не вірно встановили тяжкість тілесних ушкоджень, оскільки розлади здоров»я з тривалою втратою працездатності на 60 днів , відносяться до тяжких травм . Позивач також зазначає, що в акті форми Н-5 в п.6 , адміністрація вважає, що нещасний випадок пов»язаний з виробництвом, з цим висновком вона не погоджується у зв»язку з тим, що травму вона отримала під час роботи на робочому місті. Позивач також вважає невірним висновок відповідача , який відображений в п. 6 Акту форми Н-1 «Не вызвала вреда здоровью», оскільки знаходилась на лікування більше ніж як 100 днів. Моральну шкоду обгрунтовує зволіканням відповідача розслідувати нещасний випадок, який з нею стався.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог позивачу, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення яким повністю задовольнити її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

В запереченнях на апеляційну скаргу, відповідач, в особі свого представника, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи , доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язкові для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок ,з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розслідування нещасного випадку, яке сталось з позивачем , проводилось відповідачем згідно до «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року та вироку Медвежегірського районного суду Республіки Корелія ОСОБА_4 Федерації від 06 травня 2010 року, а також з. відсутності доказів щодо спричинення саме діями відповідача позивачу моральної ( немайнової ) шкоди.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, яким суд дав належну оцінку

При цьому судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та позивачем цей факт не заперечується , що згідно до вказаного вироку суду за спричинення позивачу тілесних ушкоджень 16.09.2009 року , ОСОБА_5 згідно до вказаного вироку суду, був визнаний винним та засуджений за п. «а ч.1 ст. 213 та за п.п. «б,д» ч.2 ст. 112 КК РФ ( а.с.42-43). При цьому ступінь тяжкості спричинених позивачу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень встановлена зазначеним вироком суду та повністю відображена п. 6 акту форми Н-1 ( а.с.48-51) і відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України , є обов»язковими для суду при розгляді цивільно-правових наслідків дій ОСОБА_5.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів що саме діями відповідача позивачу спричинена моральна ( немайнова ) шкода .

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог, а доводи, викладені нею в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 303, 308, 313,315,317,319,218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили с моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: підпис

Судді : підписи