Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-2765/11
Провадження № 2/1007/2765/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Сулоєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ?Комерційний банк ?Надра?, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом.

Свій позов обгрнутовує тим, що 20 грудня 2007 року між її чоловіком та ПАТ ?Комерційним банком ?Надра?, без її згоди, як дружини, було укладено договір поруки. Згідно вказаного договору він став поручителем за грошовими зобовязаннями ОСОБА_3 по кредитному договору від 20 грудня 2007 року.

Вважає, що даний договір є таким, що виходить за межі дрібного побутового правочину і фактично стосується грошових коштів та майна, що належать їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки у разі невиконання боржником зобовязань за договором кредиту її чоловік несе солідарний обовязок разом з боржником, а тому договір поруки повинен був укладений за її згодою. Вона такої згоди не надавала, а тому вважає, що спірний договір порушує її майнові права та права їх неповнолітніх дітей, укладений в порушення ст.65 СК України, а тому, з цих підстав, просить визнати договір поруки недійсним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, окрім того зазначила, що вона звернулася до суду із вказаним позовом після того як ПАТ ?КБ?Надра? подав до суду на відповідачів по справі, так як за кредитним договором у ОСОБА_3 О,М. виникла заборгованість в розмірі 27000 грн. 00 коп. Про укладення договору поруки її повідомив чоловік в грудні 2007 року, але на той час вона не зверталась до суду, так як вважала, що борг ОСОБА_3 буде повернуто.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали повністю.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що він не повідомляв дружину про те, що буде укладати такий договір із ОСОБА_3, а повідомив лише після його підписання. Вважає, що позовні вимоги цілком обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що в нього дійсно виникла заборгованість за укладеним з банком договором, але на даний час він її погашає. Він також звертався до банку, щоб вони замінили поручителя, але вони на такі умови не погодились.

Представник Публічного акціонерного товариства ?Комерційний банк ?Надра?, в судове засідання не зявився, до суду подані заперечення, в яких зазначається, що банк позов не визнає, вважає його безпідставним, оскільки ст.65 СК України, на яку посилається позивач, застосовується безпосередньо до правочинів з розпорядження спільним майном подружжя, а договір поруки є одним із способів забезпечення виконання зобовязання, що створює певні права та обовязки для поручителя, але ніяким чином для його дружини.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 05 вересня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 464.

З метою своєчасного та повного виконання зобовязання за кредитним договором укладеного між ОСОБА_3 та ППАЬ ?Комерційним банком ?Надра? ( надалі банк), був укладений між банком та ОСОБА_2 договір поруки № від 20 грудня 2007 року за № 234/ПКП/22/2007 /980.

Вищенаведене підтверджується даними копії договору поруки та копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8-9).

У відповідності до ст. 369 ЦК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, якій підлягає нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Суд вважає, що оскільки договір поруки не потребує нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а тому згода співвласника майна не є обовязковою.

За змістом ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі.

Згідно із ст.65 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя, без неї, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Таким чином, положення ст.65 СК України регулює правові відносини, що виникають у подружжя в праві їх спільної сумісної власності, а тому дана норма не може застосовуватись при укладенні договору поруки, враховуючи, що сама природа такого правочину не є майновою, оскільки договір поруки є одним із способів забезпечення виконання зобовязання, встановлених ст.546 ЦК України, і створює особисті права та обовязки лише для поручителя, але ніяким чином для членів його сімї.

А тому, суд не вбачає підстав для визнання договору поруки недійсним, і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 369, 553, 559 ЦК України, ст.ст. 60, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ?Комерційний банк ?Надра?, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору поруки укладеного 20 грудня 2007 року на виконання вимог за кредитним договором від 20 грудня 2007 року за № 234/ПКП/22/2007 /980 недійсним, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення

Суддя А. Г. Радзівіл