Справа № 2-1287/11
У х в а л а

09.06.2011 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до поліклініки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_3 про захист гідності і честі, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом згідно якого просила суд ухвалити рішення яким зобовязати відповідача лікаря ОСОБА_3 вибачитися перед позивачкою у присутності працівників поліклініки, стягнути з поліклініки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру на користь позивачки, завдану останній моральну шкоду в розмірі 1500 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Статтею 119 ЦПК України та пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичних особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особивід 27 лютого 2009 року передбачено, що позовна заява має містити, зокрема відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивав, яка саме інформація поширена відповідачем, із зазначенням часу, способу і осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачкою не конкретизовано які саме розповсюдженні відповідачкою ОСОБА_3 відомості, на її думку, є недостовірними, такими що порушують особисті немайнові права позивача та як зазначає остання принижують її честь та гідність, яким саме чином зазначені відомості були розповсюдженні, не зазначено в якій саме спосіб позивачка просить суд захистити її порушене право, що суперечить вимогам статті 119 ЦПК України і позбавляє суд можливості прийняти рішення про відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог статті 275 Цивільного Кодексу України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб встановлений главою 3 зазначеного вище Кодексу.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особипередбачено, що суд не вправі зобовязувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі та ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16 та 277 Цивільного Кодексу України, в звязку з чим позовна вимога щодо зобовязання лікаря ОСОБА_3 вибачитися перед позивачкою у присутності працівників поліклініки є такою що суперечить вимогам чинного законодавства.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя встановивши, що заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши заявнику строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Одночасно розяснює якщо позивач у встановлений строк виконає вимоги, викладені у статті 119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України , -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву фізичної особи ОСОБА_2 до поліклініки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_3 про захист гідності і честі, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення визначених недоліків на протязі пяти днів з дня отримання зазначеної вище ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :