Ковпаківський районний суд м.Суми
справа № 1806/2-90/11
РІШЕННЯ

іменем України

20 червня 2011 року Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15.04.2008 р. близько 19.30 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в коридорі її квартири за адресою: АДРЕСА_1 спричинили їй легкі тілесні ушкодження, які завдали їй фізичного болю. За скаргою ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 125 КК України. Постановою Ковпаківського райсуду м. Сум від 22.01.2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. «в»ст. 6 Закону України «Про амністію»від 12.12.2008 р., провадження по справі було закрито. ОСОБА_1 зазначає, що діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинена моральна шкода через завдання шкоди здоровю, а саме: завдані тілесні ушкодження у вигляді крововиливу, садин, а також фізичного болю. До того ж, конфлікт, який вчинили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходив в присутності сторонніх людей та сусідів. ОСОБА_3 ображала ОСОБА_1 нецензурною лайкою, що також спричинило позивачці ОСОБА_1 моральні страждання. Внаслідок нанесених тілесних пошкоджень у ОСОБА_1 боліла голова та все тіло. Внаслідок цієї події у позивачки ОСОБА_1 порушився нормальний уклад життя, тому завдану моральну шкоду вона оцінила в 10 тис. грн., яку вона і просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також витрати на правову допомогу.

З зустрічним позовом до суду також звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та свої вимоги мотивують тим, що 15 квітня 2008 р. ОСОБА_1 завдала побоїв їхній дочці та вчинила над нею насильницькі дії, які завдали їй фізичного болю.

З цього приводу ОСОБА_2, як законний представник своєї малолітньої дочки, звернувся до суду зі скаргою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КК України. За результатами скарги була порушена кримінальна відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 1 КК України, 28 вересня 2009 року Ковпаківський районний суд м. Сум виніс постанову про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України на підставі п. «в»ст. 6 Закону України «Про амністію», закривши провадження по цій справі.

Як мотивом скоєння даного злочину стала особиста неприязнь з боку ОСОБА_1 по відношенню до всієї сім?ї ОСОБА_2, в тому числі до малолітньої потерпілої ОСОБА_4. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснювала, що в неї неодноразово виникали конфлікти з сім'єю ОСОБА_4 з приводу їхньої доньки, так як їй не подобалося, як ОСОБА_4 поводилася з її дочкою.

Таким чином, вказана неприязнь проявилася в ситуації 15 квітня 2008 року, коли у дворі будинку № 2/3 по вул. Котляревського на очах у сторонніх осіб, в тому числі дітей, ОСОБА_1 скоїла протиправні дії, побивши малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після побиття малолітня ОСОБА_4 отримала сильне нервове потрясіння, тривалий час знаходилась у шоковому стані, довгий час відчувала біль в тілі, у неї боліли вуха, сідниці, скаржилася на головний біль. Все це спричиняло негативні емоції і переживання, що призвело до погіршення стану її здоров'я.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 був порушений її нормальний життєвий уклад, сталися зміни у звичному способі життя, вона не може в повній мірі насолоджуватися життям, нормально спілкуватися з друзями, оскільки побиття відбулося в їх присутності, стала боязливою та дратівливою, в значній мірі погіршився її сон та апетит.

Своїми умисними діями, як зазначають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 заподіяла малолітній ОСОБА_4 фізичні та душевні страждання, чим завдала їй моральну шкоду, розмір якої, виходячи із почуття розумності та справедливості, з урахуванням глибини і тривалості фізичних та душевних страждань, істотності вимушених змін у житті оцінили в 10 тис. грн. та зазначену суму і просять стягнути з ОСОБА_1, а також понесені витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свій позов та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що вона малолітню ОСОБА_3 не била, а лише штовхнула.

Опитані в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлений зустрічний позов в інтересах малолітньої ОСОБА_4 підтримали та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. Позов ОСОБА_1 не визнали та пояснили, що ініціатором агресивних дій в вищезазначеній ситуації була саме ОСОБА_1 після того, як ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 прийшли до її помешкання з метою з?ясувати причину побиття та образи їхньої малолітньої дочки, на що ОСОБА_1 відреагувала дуже агресивно, почала кричати, ображати нецензурними висловами ОСОБА_3 і першою застосувала фізичне насилля до ОСОБА_3, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 просять відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальних справ № 1-89/09 та № 1-195/09, вважає, що позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню, враховуючи вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, а також наступні обставини.

Судом встановлено, що постановою судді Ковпаківського району м. Сум від 19.06.2008 р. щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 125 КК України спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у вигляді крововиливів на обличчі та тулубі згідно висновку судово-медичного обстеження, відповідно до якого вказані ушкодження кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження (кримінальна справа № 1-89/09, а. с. 1, 26-27).

Органом досудового слідства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у тому, що 15.04.2008 р. близько 18.00 год. коли ОСОБА_2 знаходився вдома зі своєю дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 до нього прибігла сусідка ОСОБА_5, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 і повідомила, що його доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, побила ОСОБА_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5. Почувши дані слова ОСОБА_2 вийшов на вулицю, де побачив свою доньку ОСОБА_4, яка стояла і плакала біля під'їзду. Після цього ОСОБА_2 з метою з'ясування причин інциденту, пішов до квартири, у якій проживає ОСОБА_1 і, постукавши у двері, дочекавшись поки йому відкрила двері ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючи навмисно, розуміючи протиправність та протизаконність своїх діянь зі словами: «за що ти побила мою доньку» схопив ОСОБА_1 лівою рукою за праве вухо і підтягнувши її до себе, наніс удар долонею правою руки по лівій щоці ОСОБА_1, в результаті якого вона впала на трюмо. Не зупиняючись на вчиненому та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_1 правою рукою за ліве вухо, стискаючи при цьому пальці своєї руки, наніс ОСОБА_1 удар долонею лівої руки по правій щоці, в результаті якого вона знову впала на трюмо. Після даних діянь до квартири ОСОБА_1В забігла ОСОБА_3 і, діючи спільно зі своїм чоловіком, не маючи попереднього зговору з ОСОБА_2, розуміючи протиправність та протизаконність своїх діянь, схопила потерпілу ОСОБА_1 лівою рукою за праву сторону обличчя, наносила удари ногами по різних ділянках тіла і чіпала руками за волосся. Внаслідок навмисних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3, направлених на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 і спричиненні її здоров?ю шкоди, ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: в ділянці нижньої щелепи з права, кровопідтік овальної форми синього кольору, на фоні якого садно лінійної форми. У ділянці шиї з права садно дугообразної форми, у ділянці правого плеча в середній третині по зовнішній поверхні кровопідтік овальної форми синього кольору, на фоні кровопідтіку садно лінійної форми. Згідно висновку СМЕ № 1378 від 14.08.2008 р. вказані тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі ушкодження (кримінальна справа № 1-89/09, а. с. 26-27, 147-157).

Постановою Ковпаківського райсуду м. Сум від 22.01.2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. «в» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 р. - тобто по нереабілітуючим обставинам (а. с. 3).

Також судом встановлено, що постановою судді Ковпаківського району м. Сум від 24.07.2008 р. щодо ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України умисне заподіяння удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень (кримінальна справа № 1-195/09, а. с. 1).

Органом досудового слідства ОСОБА_1 предявлено обвинувачення у тому, що 15.04.2008 р. близько 18.30 год. ОСОБА_1, перебуваючи біля під'їзду № 1 буд. 2/3 по вул. Котляревського в м. Суми, покликала малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка грала на дитячому майданчику напроти вище вказаного будинку. На ґрунті виниклих раніше неприязних стосунків, а саме через сварку між ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1В взяла ОСОБА_4 правою рукою за лівий рукав куртки та почала умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, почала тріпати ОСОБА_4 у різні боки та вчиняти насильницькі дії у відношенні ОСОБА_4, висловлювати їй своє незадоволення з приводу сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 У той момент, коли ОСОБА_4 почала вириватися, ОСОБА_1 умисно, продовжуючи вчиняти насильницькі дії, схопила її рукою за шию ззаду і стискаючи пальці, спричинила фізичну біль ОСОБА_4 Вирвавшись від захвату ОСОБА_1, ОСОБА_4 почала тікати, але ОСОБА_1 її схопила за волосся, а потім, продовжуючи вчиняти злочинні дії, нанесла декілька ударів по сідницях ОСОБА_4, в результаті чого остання знову відчула фізичний біль та отримала побої. Не зупинившись на вчиненому ОСОБА_1 штовхнула в спину ОСОБА_4, в результаті поштовху ОСОБА_4 наштовхнулась на дівчинку, яка знаходилася поруч (кримінальна справа № 1-195/09, а. с. 146-154).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Сум від 28 вересня 2009 р. ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України на підставі п. «в» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 р. - тобто по нереабілітуючим обставинам (а. с. 26).

Стаття 14 зазначеного Закону передбачає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії не звільняє її від відповідальності по відшкодуванню спричиненої злочином шкоди.

Моральна шкода потерпілій ОСОБА_1, а також законним представникам малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 під час досудового слідства та на момент розгляду справи у суді не відшкодована. Тому є підстава для її відшкодування, згідно вимог ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Суд вважає, що безсумнівно потерпілій ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_4 спричинена моральна шкода з урахуванням тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, перенесених фізичних страждань. А розмір такої шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з врахуванням ступеня вини заподіювачів шкоди, істотності вимушених змін у життєвих стосунках потерпілих і стану їх здоровя, характеру цих страждань, виходячи з засад розумності і справедливості. Тому суд оцінує таку шкоду у сумі 2 000 грн., яка підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_1, а також законних представників малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

Між сторонами виникли правовідносини про відшкодування шкоди, спричиненої злочином. Так як потерпілим злочинними діями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 спричинена моральна шкода, вона підлягає відшкодуванню, відповідно до вимог законодавства, з відшкодуванням також понесених останніми по справі судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

У звязку з тим, що ОСОБА_1, а також законні представники малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 при подачі позову до суду про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, звільнені від сплати судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, то суд вважає за необхідне ці кошти стягнути на користь держави відповідно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Враховуючи, що сторонами по справі доказів надання правової допомоги суду не надані, тому суд не вбачає підстав для стягнення витрат за надання правової допомоги сторонам.

Керуючись ст. 14 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 р., ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 10, 11, 57-60, 62-64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дольовому порядку 8 грн. 50 коп. судового збору в доход держави та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору в доход держави та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Б. Князєв