У Х В А Л А

24.03.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі Догаєвій А. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Родовід Банк, Маріупольського відділення ПАТ „Родовід Банк про захист прав споживачів, повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

8 лютого 2011 року позивач подав до суду позовну заяву до ПАТ „Родовід Банк, Маріупольського відділення ПАТ „Родовід Банк про захист прав споживачів, повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди.

Провадження по справі було Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області відкрито.

24 березня 2011 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача, ПАТ „Родовід Банк, про направлення справи за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва, оскільки при відкритті провадження по справі на думку представника банку було порушено правила підсудності за вказаним позовом. В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що оскільки банк надає позивачу не споживчі послуги, а виконує банківську операцію, тому вказані відносини не підпадають під регулювання нормами Закону України „Про захист прав споживачів. На підтвердження вказаного твердження вказує, що між позивачем та відповідачем укладено договір про строковий банківський вклад, а не про надання послуг. Тому при прийнятті позову до свого провадження було порушено правило підсудності, оскільки вказаний позов необхідно було подавати до суду з урахуванням положень ст. 109 ЦПК України. Оскільки місцезнаходження, юридична адреса, відповідача м. Київ, вул. Північно-Сирецька 1-3, то справу необхідно передати до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю.

Згідно ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, коли після відкриття провадження по справі та до початку судового розгляду виявилось, що позовна заява була прийнята із порушенням правил підсудності.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить повернути йому депозит за договором строкового банківського вкладу, відсотки за його використання та стягнутри моральну шкоду. При цьому позивач посилається на Закон України „Про захист прав споживачів, як підставу звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно п. 22 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів від 12 травня 1991 року із змінами, надається визначення термінів, що вживаються у законі, згідно з яким споживач, це є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються вказаним Законом, належать в тому числі, відносини, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Згідно ст. 47 Закону України „Про банки та банківську діяльність на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції, як приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб, з чого вбачається, що приймання вкладів (депозитів) від юридичних та фізичних осіб це право банка здійснювати банківську операцію. В даному випадку, при укладенні договору про строковий банківський вклад, відносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Главою 71 ЦК України.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відносини, що виникають при укладанні договору банківського вкладу, не є відносинами про надання споживчих послуг, тому посилання представника банку на те, що справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Маріуполя, є обґрунтованими.

Відповідно ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Місцезнаходження ПАТ „РОДОВІД БАНК, як юридичної особи, бо договір про строковий банківський вклад з ОСОБА_1 було укладено від імені саме ПАТ „РОДОВІД БАНК, є м. Київ, вул. Північно-Сирецька 1-3, тобто Подільський район м. Києва.

Тому враховуючи перелічене, суд вважає доцільним направити справу за вказаним позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Родовід Банк, Маріупольського відділення ПАТ „Родовід Банк про повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди до Подільського районного суду м. Києва, бо позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до провадження суду із порушенням правил підсудності та вказаний факт був виявлений до початку розгляду справи по суті.

На підставі переліченого, керуючись ст. ст. 109, 110, 116, 130 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Родовід Банк, Маріупольського відділення ПАТ „Родовід Банк про повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди направити за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва Київської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя