Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2с- 272/11р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування судового наказу

04 липня 2011 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області.

під головуванням судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу в цивільній справі за заявою КП РМР „Теплотранссервіс до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, виданого Рівненським міським судом 04.10.2010 року.

В С Т А Н О В И В :

04 жовтня 2010 року за заявою КП РМР „Теплотранссервіс, Рівненським міським судом видано судовий наказ №2н-2210/10р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП РМР „Теплотранссервіс заборгованості за спожиту теплову енергію та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заявник звернувся до Рівненського міського суду із заявою про скасування судового наказу із посиланням на те, що у заяві про видачу судового наказу КП РМР „Теплотранссервіс виставляє нічим не обґрунтовану заборгованість, доказами якої є виписки з особового рахунки, які жодним чином не можуть бути підтвердженням того, що послуги, за які власне і виставляється заборгованість взагалі надавалися, крім того всі повідомлення суду та копія судового наказу направлялися заявнику за адресою: АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою останній не проживає вже близько 10 років. В лютому 2009 року 1/3 частка власності вказаної квартири заявника була відчуджена ОСОБА_3, яка до сьогоднішнього дня повністю володіє та розпоряджається квартирою. Тому борг, який утворився перед стягувачем належить стягувати з неї. Про існування такого судового наказу заявник дізнався 25 квітня 2011 року в Пенсійному фонді м. Рівне, вважає, що оспорюваний судовий наказ повинен бути скасований з тих підстав, що заявник не являється власником квартири, відповідно до якої стягувачем надавалися послуги.

З огляду на вищенаведене, випливає, що з приводу заявлених вимог заявника, задоволених оскаржуваним судовим наказом є спір, який відповідно до п.2 ч3 ст.100 ЩІК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просить суд судовий наказ скасувати.

Представник стягувача КП РМР „Теплотранссервіс в судове засідання не зявився, однак надав заяву в якій просить суд справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення заяви заперечують.

Відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ.

Розглянувши подані боржником документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлена заява підлягає до задоволення та судовий наказ слід скасувати.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Судовий наказ №2н-2210/10р. від 04 жовтня 2010 року виданий за заявою КП РМР „Теплотранссервіс до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, виданого Рівненським міським судом 04.10.2010 року скасувати.

Розяснити представнику КП РМР „Теплотранссервіс його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні з додержанням загальних правил, щодо предявлення позову.

Копії судової ухвали направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Г. Кучина