Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-6054/2011р. Головуючий у 1-й інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.,

Суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В позовній заяві зазначала, що на підставі свідоцтва № 616 від 13.06.1988 року їй на праві власності належить 78/100 частин житлового будинку №28 по вул.. Дальній в м. Запоріжжя. Співвласниками цього будинку є ОСОБА_5 та відповідачка, яким належить відповідно 13/100 та 9/100 частин спірного житлового будинку. До перерахунку часток в спільній сумісній власності на спірний житловий будинок, частка відповідачки була визначена в розмірі 1/14 частки, частка ОСОБА_5 складала 9/100 часток. Рішенням виконкному Шевченківської райради № 226/92 від 09.06.. 1988 року за житловим будинком закріплена земельна ділянка розміром 292 кв. м, надлишки в розмірі 105 кв. м, залишені в тимчасовому користуванні співвласників. Житловий будинок був прийнятий в експлуатацію 10.03.1988 року. 02.03.1987 року відповідачка продала їй належну 1/14 частку спірного будинку, отримавши кошти в сумі 1900 крб. З цього часу, вона одноособово володіє та користується цим будинком, відповідачка право власності на нього не оспорювала, проте не бажає оформити фактично виконаний договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі.

Посилаючись на те, що право власності на 1/14 частину житлового будинку і літню кухню набуто нею правомірно, вона безперервно й відкрито добросовісно протягом більш 24 років володіє спірними об'єктами нерухомості, просила суд визнати за нею право власності на 1/14 частину житлового будинку і літню кухню Е розміром 7,42x4,10 площею 30,4 кв. м по вул.. Дальній, 28 в м. Запоріжжя з подальшою реєстрацією її права власності на ці об'єкти в ОП ЗМБТІ та скасування реєстрації права власності на них за ОСОБА_4

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2011 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального и процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками житлового будинку № 28 по вул. Дальній у м. Запоріжжі: позивачці належить - 78/100 частин будинку, ОСОБА_4 -13/100 частин, а ОСОБА_5 - 9/100 частин цього будинку ( а.с.19,20,30,36)

02 березня 1987 року ОСОБА_4 написала позивачці розписку, із змісту якої вбачається, що вона отримала від ОСОБА_3 грошові кошти за времянку та 1/14 частину будинку.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом зазначеного закону для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідне добросовісне заволодіння і наявність умов, які б свідчили про те, що встановити попереднього власника не має можливості, а майно, на яке претендує особа, надійшло до неї законно, як-то із правочину чи як безхазяйна річ.

Відповідач заперечує проти позову.

Крім того, позивачем не надано доказів, що право володіння у неї виникло на законних підствах, а розписка не може бути підтвердженням укладення між сторонами договору купівлі-продажу.

При встановленні зазначених обставин судом не було порушено норми процесуального права і правильно застосовані норми матеріального права.

З мотивів, викладених вище , колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2011 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: