Справа № 1407/2-47/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Некрасовій А.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Морський транспортний банк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Карден», ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Денкар», ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 187 593 грн. 47 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.03.2008 року між Банком та ТОВ «Карден» було укладено кредитний договір № 2714/OF, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлювальної лінії в сумі 1 486 252 грн. 00 коп., зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків у розмірі 16,5% річних, з кінцевим терміном повернення коштів 29.03.2013 року.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Банком та ТОВ «Денкар» , ОСОБА_2 укладено договори поруки № 4964 - СО від 17.06.2009 року та № 3969 від 31.03.2008 року, відповідно до яких останні взяли зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника ТОВ «Карден», які виникають з умов кредитного договору, в повному їх обсязі.

Посилаючись на те, що Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідач ТОВ «Карден», незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ними, позивач просив захистити його права шляхом стягнення заборгованості у вищевказаному розмірі.

Ухвалою суду від 27.07.2010 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Банку до ТОВ «Карден», ТОВ «Денкар» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

11.11.2010 року відбулася зміна найменування позивача на Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 187 593 грн. 47 коп., яка виникла станом на 01.07.2010 року, та складається з :

- 1 042 665 грн. 74 коп. поточної заборгованості за кредитом,

- 126 206 грн. 01 коп. заборгованості за відсотками,

- 10 166 грн. 67 коп. пені за порушення строків повернення кредиту,

- 8 555 грн. 05 коп. пені за порушення строків сплати відсотків.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав телеграму, в якій просив відкласти розгляд справи у звязку з його відрядженням.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права, взаємовідносини сторін та жодних заперечень, доказів протягом всього часу, що справа знаходиться в провадженні суду, від відповідача ОСОБА_2 не надійшло, суд вважав можливим розглянути справу без його участі, так як доказів на підтвердження поважної причини неявки до суду не надано. Також останній не був позбавлений можливості вирішити питання щодо здійснення представництва його інтересів під час розгляду даної справи іншою, за його вибором, особою.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 31.03.2008 року між ВАТ "Морський транспортний банк" та ТОВ «Карден» було укладено кредитний договір № 2714/OF, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді невідновлювальної лінії в сумі 1 486 252 грн. 00 коп., зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків у розмірі 16,5% річних, з кінцевим терміном повернення коштів 29.03.2013 року.

Факт виконання позивачем умов кредитних договорів знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, можливих штрафних санкцій, між Банком та ТОВ «Денкар» , ОСОБА_2 укладено договори поруки № 4964 - СО від 17.06.2009 року та № 3969 від 31.03.2008 року, відповідно до яких останні взяли зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника ТОВ «Карден», які виникають з умов кредитного договору, в повному їх обсязі.

11.11.2010 року, з метою приведення у відповідність до вимог Закону України „Про акціонерні товариства, статут банку було викладено у новій редакції та змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «МАРФІН Банк».

Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, чинність кредитного договору № 2714/OF від 31.03.2008 року в судовому засіданні сторонами не оспорювалася, також не оспорювався факт виконання позивачем умов кредитного договору.

Отже, судом встановлено, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в законі або договорі, а також порукою.

Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При цьому, за правилами ч.1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого окремо.

Так, судом встановлено, що відповідач ТОВ «Карден» дійсно порушив умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 01.07.2010 року виникла заборгованість, яка складається з :

- 1 042 665 грн. 74 коп. - поточної заборгованості за кредитом;

- 126 206 грн. 01 коп. - заборгованості по сплаті відсотків;

- 10 166 грн. 67 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту;

8 555 грн. 05 коп. - пені за несвоєчасну сплату відсотків,

а всього - 1 187 593 грн. 47 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, в звязку з порушенням зобовязань за даним договором поручителю надсилалися неодноразові вимоги про необхідність сплати заборгованості за договором, однак вимога позивача про усунення порушень основного зобовязання виконана не була.

Вказане порушення продовжується й на момент розгляду справи, здійснення платежів по договору відсутнє.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, які б спростували наявність заборгованості перед позивачем, суд, силу положень ст.ст. 526, 530, 543, 549, 553-554, 1049, 1054 ЦК України, приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Банку про стягнення з ОСОБА_2 як солідарного боржника ТОВ «Карден», заборгованості по кредитному договору в розмірі 1 187 593 грн. 47 коп.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 820 грн. 00 коп., які складаються з судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства " МАРФІН БАНК " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства " МАРФІН БАНК " заборгованість за кредитним договором № 2714/ OF від 31.03.2008 року станом на 01.07.2010 року, яка складається з поточної заборгованості за кредитом - 1 042 665 грн. 74 коп., заборгованості по сплаті відсотків 126 206 грн. 01 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 10 166 грн. 67 коп., пені за несвоєчасну сплату відсотків 8 555 грн. 05 коп., а всього 1 187 593 (один мільйон сто вісімдесят сім тисяч пятсот девяносто три) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК " судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 1 700 грн. 00. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. а всього 1 820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В.Лузан