Справа №2-9145/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. У своєму позові та в ході судового засідання посилався на те, що з 14 вересня 1973 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, почуття любові між сторонами втрачене, вони припинили сімейно-шлюбні стосунки і проживають окремо, примирення між ними не є можливим.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позовної заяви такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 вересня 1973 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №2483. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.

Також у судовому засіданні судом встановлено, що з 2005 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. До цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю вони не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача.

Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючі вищевикладені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2005 року та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,60, ч.1 ст.88, 212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 вересня 1973 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №2483 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Г.В. Черновськой