АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6437/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Басуєвої Т.А.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що здійснюється Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_4, вчиненого 01 лютого 2011 року та зареєстрованого в реєстрі під №86.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скасувати, посилаючись на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, районний суд виходив із того, що відповідне клопотання позивача обґрунтоване, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що позивач предявив позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягаю виконанню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовується для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст.152 ЦПК України).

Судом першої інстанції вжиті заходи до забезпечення позову згідно з видами, передбаченими ст.152 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що позивачкою не наведено поважних причин, які свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суд при задоволенні позову, є безпідставними та такими, що спростовуються заявою позивачки(а.с.12).

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.304,307,п.1 ст.312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: