Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої: - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2010 року Вознесенський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначав, що між позивачкою ОСОБА_1, якій на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 9,37 га, та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 19.11.2008 року Миколаївською регіональною філією № 11 ДП Центр Державного земельного кадастру за № 62. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 порушує умови укладеного договору, а саме допустив забур"янення орендованої землі, несвоєчасно розрахувався за оренду земельної ділянки за 2009 рік, передав орендовану земельну ділянку в суборенду ОСОБА_3 без згоди орендодавця.

За захистом своїх інтересів представник позивачки ОСОБА_4 звернулася із заявою до Вознесенської міжрайонної прокуратури. В ході проведеної перевірки, яка проводилася за участю фахівців Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель відділу Держкомзему у Вознесенському районі, представника Вознесенської сільської ради було встановлено факти на які посилається ОСОБА_4 Позивач не бажає продовжувати орендні відносини з відповідачем ОСОБА_2, тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Романенко Л.М. та представник позивачки ОСОБА_4 повністю підтримали позовні вимоги, наполягали на розірванні договору оренди, пояснили, що відповідач самостійно не господарює на орендованій земельній ділянці, оскільки не має для цього такої можливості за відсутності необхідної техніки, умов для зберігання врожаю, його земельну ділянку обробляють інші особи, за його згодою. Крім цього відповідач несвоєчасно здійснював розрахунки по орендним платежам. Відповідач в порушення умов договору та вимог земельного законодавства не проводив обробітку забур"яненої земельної ділянки позивача, що впливає на родючість грунтів, через, що позивач бажає розірвати з ОСОБА_2 договір оренди.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, зазначили, що заборгованість по орендним платежам відсутня, прострочка в 2009 року незначна по причині його хвороби, він особисто обробляє земельні ділянки, договорів суборенди з іншими особами не укладав та згоду на обробіток земельної ділянки нікому не надав. Щодо забур"янення орендованої земельної ділянки, то всі акти про порушення складалися у його відсутність, постанова від 23.06.2010 року про притягнення його до адмінвідповідальності за порушення ст. 105 КоАП України судом скасована. Земельна ділянка орендодавця ОСОБА_1 оброблялася із застосуванням технології мінімального обробітку. Вважають позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, цивільній справі № 2-557/2009 за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах Вознеснської райдержадміністрації та Вознесенської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 листопада 2001 року є власником земельної ділянки площею 9,37 га., яка розташована на території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. (а.с.163).

Між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,37 га на 5 років; договір підписаний сторонами, зареєстрований 19 листопада 2008 року у Вознесенському районному секторі реєстрації Миколаївської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру за № 62 (а. с. 4-6), за умовами якого позивач передав вказану земельну ділянку строком на 5 років, а відповідач зобов'язався сплачувати позивачу орендну плату щорічно у грошовій формі в розмірі 3387,14 гривень.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 15 Закону істотними умовами договору є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 20 зазначеного Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. При цьому право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 38 договору оренди, укладеного між сторонами передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору оренди в односторонньому порядку є несплата орендарем орендної плати.

Відповідно до вимог частин 1,2 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об"єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими нормативними актами України.

Представник позивачки ОСОБА_4 05.10.2010 року разом з іншими орендодавцями звернулась до Вознесенської міжрайонної прокуратури з метою захисту її прав, оскільки ОСОБА_2 на їх звернення щодо вчасного розрахунку і передачі землі в оренду іншим особам не реагує і не бажає розірвати договір оренди ( а.с. 7).

Заявляючи позов, позивач та його представники посилаються на те, що у порушення п.п. 11 договору, відповідач мав в строк до 15 листопада розраховуватись, але не робив цього вчасно, що є підставою для розірвання договору.

Однак, п. 14 укладеного договору передбачено, що у разі невнесення орендрої плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0.3% несплаченої суми за кожний день прострочки.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами, що у відповідача ОСОБА_2 відсутня заборгованість по орендній платі за 2009 рік. До того ж у 2009 році прострочка орендної плати виникла через хворобу відповідача, що підтверджується довідками Бузької лікарняної амбулаторії, історією хвороби (а.с. 28-31, 35-38, 131-132), крім того затримка є незначною на 8 днів.

За правилами ст. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець, крім іншого, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Вказаний вид відповідальності відповідає типовому договору оренди землі та вимогам Закону України "Про оренду землі", а також главі 49 ЦК України.

Доводи представників позивача на передачу земельної ділянки в суборенду ОСОБА_3 та про неможливість оброблять орендовані земельні ділянки за відсутності необхідної техніки, у відповідача, суд сприймає критично, зважаючи на пояснення свідка ОСОБА_3, яка заперечувала будь-які відносини як з позивачем так і з відповідачем. Крім того відсутність договору суборенди між орендарем ОСОБА_2 та будь-якою іншою особою щодо земельної ділянки площею 9,37 га, яка належить ОСОБА_1 також підтверджується довідкою Відділу Держкомзему у Вознесенському районі № 298/10-01 від 04.04.2011 року, відповідно до якої такі договори не зареєстровані (а.с. 87).

Відповідно до положень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" момент вчинення правочинів, в тому числі договорів суборенди земельної ділянки, згідно ст. ст. 210 та 640 ЦК України, пов'язується з державною реєстрацією, тому без такої реєстрації вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 пояснили, що поле позивача оброблялося технікою інших орендарів, свідок ОСОБА_8 зазначив, що земельна ділянка ОСОБА_1 була засіяна єдиним масивом соняшником, що на думку прокурора та позивача свідчить про те, що земельна ділянка передана в суборенду, крім того на земельній ділянці працюють інші особи, а не є найманими працівниками відповідача до того ж за ОСОБА_2 за даними Вознесенського ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області зареєстровано 5 наіменувань транспортних засобів( а.с. 115), за інформацією головного державного інспектора Інспекції державного технічного нагляду - два трактори ( а.с. 116).

Посилання ОСОБА_2 на домовленість між ним та ТОВ "Білоусівка 2007" на виконання сільськогосподарських робіт, відповідно до умов якої на орендованих земельних ділянках на його техніці працюють працівники вказаного підприємства, суд вважає обґрунтованим та підтвердженим копією договору між зазначеними сторонами (а.с.32).

Представниками позивача інших беззаперечних доказів передачі в суборенду земельної ділянки без дозволу орендодавця суду не надано.

Також як однією із підстав розірвання укладеного ОСОБА_1 договору оренди землі, представники позивача вказують на неналежний обробіток землі, так як станом на червень 2010 року і після збору врожаю передана в оренду земельна ділянка, знаходиться в забур`яненому стані, у тому числі карантинними бур`янами, посилаючись на постанову державної інспекції з карантину рослин по Миколаївській області від 23.06.2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності, акти від 08.10.2010 року, 17.01.2011 року, 25.01.2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що по земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 і перебуває в оренді у ОСОБА_2 складалися акти щодо дотримання норм земельного законодавства, а саме:

- 08.10.2010 року за участю державного інспектора Прихід Ю.І., землевпорядника ОСОБА_8, помічника прокурора Романенко Л.М. встановлено, що поле засіяно соняшником, має значне забур"янення рослинами- полинолисною амброзією та іншими бур"янами ( а.с.11-13);

- 17.01.2011 року за участю інспектора ОНПС ОСОБА_9, землевпорядника Вознесенської сільської ради ОСОБА_8, помічника Вознесенського міськрайонного прокурора Романенко Л.М., землевласника ОСОБА_4 встановлено, що поле засіяно соняшником, значно забур"янено амброзією, осотом, злаковими та іншими бур"янами, які сягають висоти 1.5 м. ( а. с. 126-128);

- 25.01.2011 року за участю заступника директора Миколаївського інституту АПВ Національної академії аграрних наук України ОСОБА_10, головного спеціаліста з питань рослинництва Вознесенської райдержадміністрації ОСОБА_11, землевпорядника Вознесенської сільської ради ОСОБА_8, помічника Вознесенського міськрайонного прокурора Романенко Л.М. встановлено, що на земельних ділянках, в тому числі позивача необхідно провести радикальне застосування комплексу агротехнічних та агрохімічних прийомів для підвищення загальної культури землеробства, збереження родючості грунтів ( а.с. 111).

23.06.2010 року державним інспектором з карантину рослин було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 105 КУпАП України- порушення фіто санітарних заходів та винесена постанова про застосування до ОСОБА_2 адмін. стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 04.03.2011 року постанова МК 00715 від 23.06.2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 105 КУпАП відносно ОСОБА_2 скасовано з направленням справи на новий розгляд, а постановою державної інспекції з карантину рослин по Миколаївській області від 11.03.2011 року ( а.с. 122) провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв"язку із закінченням строку притягнення до адмінвідповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За інформацією Миколаївського обласного державного проектно-технологічного центру охорони родючості грунтів і якості продукції ( далі ПТЦ " Облдержродічисть") за № 14-01/1-87 від 28.03.2011 року по зверненню ОСОБА_2 по орендованому ним полю було надано загальну інформацію по Вознесенській сільській раді без обстеження конкретної земельної ділянки ( а.с. 108).

Відповідач заперечуючи доводи представників ОСОБА_1 послався на еколого-агрохімічні паспорти полів, які було зроблено в грудні 2010 року на його замовлення державним технологічним центром охорони родючості грунтів, які підтверджують, що вміст показників родючості грунту між обстеженнями в 2004 та 2010 роках гумус відповідно становить 3.9 : 3.9 мк/кг грунту, азот 18 : 21 мк/кг грунту, фосфор 72: 99 мк/кг грунту, калій 300:170 мк/кг грунту ( а.с. 147-162).

Слід зауважити, що відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою

Якщо орендар землі не проводить сільськогосподарські роботи на землі рік, або менше цього періоду, то це певною мірою може бути пов'язано з причинами дотримання технологічного процесу робіт на землі (сівозміна, тощо), то таке тимчасове невикористання землі не може кваліфікуватися як незабезпечення використання землі і погіршення її стану.

По справі встановлено, що умови укладеного договору оренди щодо підстав їх зміни і розірвання спілкуються з вимогами закону - ст.ст.651; 652 ЦК України, за положеннями яких, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 38 договору оренди однією з умов припинення договору передбачається пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, однак забур"янення землі не може бути підставою для розірвання договорів оренди так як навіть вищезгадані акти про забур'янення не можуть бути належним доказом погіршення якостей чи корисних властивостей земельної ділянки позивача.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Посилання представників позивача на те, що перебування земельних ділянок на момент перевірки в забур`яненому стані, в тому числі і карантинними бур`янами, призвело до погіршення їх корисних властивостей ніякими агротехнічними дослідженнями не підтверджено тобто відсутні будь-які докази стосовно погіршення властивостей та якостей орендованої земельної ділянки.

Виходячи з викладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди землі з підстав, зазначених у його позові є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки випадків істотних порушень орендарем умов договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та які є предметом спору - не встановлено, а тому позові слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 651 ЦК України. ст., ст.141, 143 ЗК України, Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998 року, п.1 Указу Президента України від 2 лютого 2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних часток (паїв)", в редакції від 19 серпня 2008 року, ст. ст.10, 57-60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Вознесенському міжрайонному прокурору, який представляє інтереси ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя : Висоцька Г.А.