Справа № 22-ц-2866/2011 Провадження № 22-ц/2590/2209/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Гордійко Ю.Г. Доповідач - Смаглюк Р. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2011 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 9 вересня 2011 року про відмову в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 14 липня 2011 року, яким з нього та ОСОБА_6 стягнуто солідарно на користь ПАТ „Альфа-Банк заборгованість за кредитом в сумі 1 426 974 грн. 42 коп., по відсотках 71 700 грн. 64 коп., пені 22 246 грн. 46 коп. та третейський збір в сумі 100 грн., мотивуючи тим, що вказана справа не підвідомча третейському суду.

Відповідно до п.п.13,14 ч.1 ст. 6 Закону України „Про третейські суди третейським судам не підвідомчі справи, за якими виконання рішення потребуватиме вчинення дій відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими субєктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та справи щодо захисту прав споживачів.

Оскільки третейським судом рішення ухвалене з порушенням вимог Закону України „Про третейській суди ОСОБА_5 просив його скасувати.

Ухвалою суду від 9 вересня 2011 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу про скасування рішення третейського суду, мотивуючи неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5, суд послався на те, що ст. 51 Закону України „Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду. Оскільки суду не доведено наявність правових підстав для скасування рішення третейського суду, тому в задоволенні заяви про його скасування відмовлено.

Однак погодитись за таким висновком суду не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про третейські суди № 1701-ІV до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які не підвідомчі третейському суду.

Вказаний перелік таких справ доповнений Законом України від З лютого 2011 року пунктом 14, який передбачає, що справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку ( кредитної спілки) не підвідомчі третейському суду.

23 червня 2011 року на час звернення банку до третейського суду діяла вказана редакція ст. 6 названого Закону.

Згідно з п.п. 22, 23 ст.1 Закону України „Про захист прав споживачів споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або з виконанням обовязків найманого працівника.

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Як вбачається з третейської справи № 2332/9/305/11, 8 травня 2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за яким останній отримав у банку кредит в сумі 185 000 доларів США для оплати 4-кімнатної квартири № 45 в м. Донецьку по просп. 25-річчя РСЧА, 15, яку позичальник ОСОБА_5 придбаває у власність за договором купівлі-продажу / л.с. 8-14/.

Отже, між сторонами 8 травня 2006 року укладено договір споживчого кредиту.

Про те, що банком видано ОСОБА_5 споживчий кредит свідчить також графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту, складений банком як додаток до вказаного кредитного договору / л.с. 15-19/.

Вказаний висновок суду відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг.

Таким чином, справа про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором є справою про захист прав споживача і відповідно до вказаного п. 14 ст. 6 Закону України „Про третейські суди вона не підвідомча третейському суду.

Обґрунтування непідвідомчості справи третейському суду з посиланням на п. 13 цієї статті є зайвим.

Прийнявши її до свого провадження, постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз вийшов за межі наданої йому компетенції.

Отже, рішенням третейського суду вирішені питання за межами його компетенції, що є порушенням Закону України „Про третейські суди і безумовною підставою для скасування цього рішення.

Однак під час розгляду заяви ОСОБА_5 про скасування рішення третейського суду суд першої інстанції на вказане не звернув уваги.

Інші доводи апеляційної скарги: щодо невідповідності ухвали суду вимогам ЦПК України та постанові Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення у цивільній справі, щодо порушення його прав на судовий захист - свідчать про необхідність застосування закону № 1701- ІV тільки при системному аналізі.

Відповідно до п.1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Право на судовий захист передбачене національним законодавством, зокрема ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановлениям нової ухвали про задоволення його заяви про скасування рішення третейського суду.

Керуючись ст. 303, 307, п. 2 ст. 312, 313-315, 317, 319, п.1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, п.1 ч. 3 ст. 51 Закону України „Про третейські суди, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 9 вересня 2011 року скасувати.

Заяву ОСОБА_5 задовольнити. Рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 14 липня 2011 року скасувати.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: