АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Горлакова Ю.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіссані груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рондо торгівля та фінанси», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «Рондо торгівля та фінанси», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між ним та ТОВ «Тіссані груп» укладено договір комісії № 0805/4547/ІМРА від 15 травня 2008 року про відкриття акредитива, за умовами якого банк за плату прийняв на себе зобов'язання від свого імені і за рахунок комітента - ТОВ «Тіссані груп» відкрити на користь Бенефіціара безвідкличний документарний акредитив на суму 656000,00 Євро. А також доручити підтверджуючому банку додати його безвідкличне підтвердження до вказаного акредитиву. Згідно поданої заявки на відкриття акредитиву № 0805/4547 ІМРА від 15 травня 2008 року Комітент доручив Комісіонеру відкрити документарний акредитив безвідкличний акредитив на суму 656000,00 Євро. Тобто 492000,00 Євро сплачується по пред'явленню документів (комерційний рахунок, що виписаний, підписаний та проштампований Беніфіціаром; автотранспортна накладна (СМК); пакувальний аркуш; сертифікат якості, сертифікат походження товару, що виданий ТПП країни виробника) та 164000,00 Євро оплачується по пред'явленню приймання-здавального акту на ввід у експлуатацію лінії обсмаження та помолу кави, що підписаний уповноваженими представниками Бенефіціара та Комітента. Зобов'язання відповідача за вказаним договором, забезпечені порукою на підставі договорів поруки укладених між позивачем та відповідачами. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань зі сплати коштів за Договором комісії, виникла заборгованість по сумі відкритого акредитиву, яку відповідачі добровільно не погашають, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «Рондо торгівля та фінанси», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ТОВ «УФА «Верус» у рахунок погашення заборгованості за договором комісії № 0805/4547/ІМРА від 15 травня 2008 року у розмірі 816188,41 Євро та 345721,82 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати (т.1 а.с.2-7, т.2 а.с.90-91).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, на його користь за договором комісії № 0805/4547/ІМРА від 15 травня 2008 року стягнуто солідарно з відповідачів 9484109,32 грн. та 345721,82 грн. та судові витрати (а.с.115-120 т.2).

В апеляційній скарзі (т.2 а.с.127-131) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки:

- суд в порушення вимог ст.ст.15,16 ЦПК України, ст.ст.1,2,12 ГПК України розглянув в одному провадженні позовні вимоги до юридичних та фізичних осіб в той час як такі вимоги розглядаються по правилам різних видів судочинства;

- висновки суду щодо належного виконання позивачем обовязків за договором комісії та виниклої заборгованості відповідачів перед ним не відповідають фактичним обставинам, оскільки з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» мало місце прострочка, а саме на адресу ТОВ «Тіссані груп» звіт про відкриття акредитиву та про укладення договору про розстрочку сплати на 3 роки рівними частини позивачем направлено не було, вимоги про перечислення грошових коштів за договором комісії з вказівкою платіжних реквізитів ТОВ «Тіссані груп» також не направлялись;

- суд не застосував положення ч.4 ст.559 ЦК України, згідно якій укладений з нею договір поруки припинився 28 січня 2010 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивачем та ТОВ «Тіссані груп» договір комісії № 0805/4547/ІМРА від 15 травня 2008 року, виконання якого забезпечено договорами поруки № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 від 15 травня 2008 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» в особі ОСОБА_5, ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» в особі ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 відповідно; 01 квітня 2010 року між позивачем та ТОВ «УФА «Верус» укладено договір поруки б/н; у зв'язку з невиконанням комітентом обов'язків по договору комісії йому комісіонером 20 січня 2009 року, 06 лютого 2009 року, 05 березня 2009 року направлено та його поручителям претензії про сплату заборговності за договором комісії, яка станом на 19 квітня 2011 року склала 816188,41 Євро.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТОВ «Тіссані груп» обов'язки по сплаті комісії по договору комісії № 0805/4547/ІМРА від 15 травня 2008 року в передбачений договором строк не виконані.

Заборгованість ТОВ «Тіссані груп» перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по сплаті комісії по договору комісії станом на 19 квітня 2011 року становить 816188,41 Євро, що еквівалентно 9484109,32 грн., та 345721,82 грн., зазначена сума заборгованості відповідачами не оспорюється.

Інші відповідачі відповідно до укладених з ними договорів є поручителями в забезпечення виконання ТОВ «Тіссані груп» обов'язків перед банком по сплаті комісії по договору комісії.

Відповідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже поручителі відповідають перед банком солідарно з ТОВ «Тіссані груп» в повному обсязі його зобов'язань перед банком.

Доводи апеляційної скарги про розгляд судом в одному провадженні позовних вимог до юридичних та фізичних осіб в той час як ст.ст.15,16 ЦПК України передбачено їх розгляд по правилам різних видів судочинства не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провад-ження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким законом слід вважати ч.1 ст.554 ЦК України, відповідно до якої боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Тому розгляд в одному провадженні позовних вимог і до юридичних, і до фізичних осіб не є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається зі справи, виконуючи свої зобов'язання за договором комісії, ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив ТОВ «Тіссані груп» безвідкличний документарний акредитив на суму 656000,00 Євро, внаслідок чого зазначену суму сплачено Бенефіціару.

З зазначеної суми ТОВ «Тіссані груп» сплачено лише 47847,45 Євро, в тому числі платіж з акредитиву 41735,09 Євро.

У зв'язку з цим банком на адресу відповідачів 20 січня, 06 лютого, 05 березня та 20 листопада 2009 року направлялися претензії з приводу неналежного виконання своїх обов'язків та сплати заборгованості (т.1 а.с.72-101).

Листом від 18 серпня 2009 року на адресу ТОВ «Тіссані груп» направлено звіт банку про здійснення платежів за акредитивом та зазначено вимоги про перерахування грошових коштів з вказівскою платіжних реквізитів (т.2 а.с.194-195).

Зазначений лист банку отриманий ТОВ «Тіссані груп» 20 серпня 2009 року (т.2 а.с.196-197).

Тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

З договору поруки, укладеного банком в забезпечення виконання ТОВ «Тіссані груп» зобов'язань за договором комісії з ОСОБА_2, вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та поручителем ОСОБА_2 досягнута домовленість про припинення поруки через пять років (т.1 а.с.64).

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: