Приморський районний суд м.Одеси
Справа № 2/1522/9029/11
УХВАЛА

06.07.2011 року суддя Приморського районного суду м. Одеси у складі ОСОБА_1 розглянувши заяву ПАТ КБ ПриватБанкпро забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2011 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 93528,94 грн..

Одночасно позивач звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, АДРЕСА_1) та шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, шляхом обмеження відповідача у прав виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, шляхом заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Одеській області видачі відповідачу паспорта.

Обґрунтовуючи цю заяву заявник вказує, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, та що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст.. 152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватись по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі і безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначати місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме тільки в частині накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, АДРЕСА_1) та шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, оскільки позивач не довів, що невжиття забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду з України може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також, ці вимоги не є співмірними із заявленими позовними вимогами .

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.313 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, ст.. ст. 151-153 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву ПАТ КБ ПриватБанк про забезпечення позову.

Накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання до Першої одеської державної нотаріальної контори, УДАІ ГУМВС України в Одеській області, та до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для відома і виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.А. Ільченко