Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2090/11 Головуючий у 1-й інст. Бичківська К.Г.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про зниження відсоткової ставки по кредитному договору, проведення перерахунку відсоткової ставки та перерахунку сплати кредиту

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_2 укладений кредитний договір на суму 12 000 доларів США зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитом з терміном повернення кредиту до 25 вересня 2017 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_3 укладений договір поруки. Оскільки відповідач не здійснює платежів по кредиту починаючи з липня 2009 року, просили суд задовольнити їх позовні вимоги.

В червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом про розірвання укладеного кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, він втратив роботу і не може виконувати свої зобовязання по кредитному договору.

В своєму зустрічному позові ОСОБА_3 просить суд зобовязати Банк знизити відсоткову ставку по договору кредиту, провести перерахунок переплати по незаконно збільшений з 29.08 .2008 року відсоткової ставки, яку зарахувати як погашення прострочки. Також просить суд та зобовязати Банк провести з листопада 2008 року перерахунок сплати по зазначеному кредиту по курсу 5,05 грн. за 1 дол. США.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2011 позов ПАТ «УкрСиббанк» заводоволений. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 76 719,57 грн., що еквівалентно 9657,67 доларів США а також судові витрати. В зустрічному позові ОСОБА_2Є та ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування судового рішення у частині відмови у задоволенні його позовних вимог про розірвання договору кредиту, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У решті судове рішення не оскаржуються.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Розірвання (зміна) договору у звязку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобовязань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір на суму 12 000 доларів США зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитом з терміном повернення кредиту до 25 вересня 2017 року (а.с.5-9). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_3 укладений договір поруки (а.с.13-14).

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилався на те, що з липня 2010 року відбулась істотна зміна обставин. а саме: він втратив роботу і немає засобів для існування.

Проте, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відтак, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно.

Крім того, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_2 не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Крім того, відповідно до статті 36 Закону України Про Національний банк України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Відтак, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будьяких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Відповідачами не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Відтак, позивач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Оскільки ОСОБА_2 не здійснено спроб досудового врегулювання спору, а також не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, то підстави для задоволення його позовних вимог та розірвання кредитного договору відсутні.

За таких обставин підстав для зміни або скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 303,304 ,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді