Справа № 2-780/11
Провадження № 2-780/11
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2011 року Заводський районний суд м. Миколаєва

В складі головуючого судді - Щербини С.В. при секретарі - Горта О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника ТОВ «Тлагман-Авто» - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-Авто» про визнання договорів купівлі продажу недійсними та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, та ТОВ «Флагман-Авто» про визнання договору купівлі продажу недійсним та визнання права власності в якому зазначив, що 31 жовтня 2006 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Флагман-Авто» було укладено договір купівлі продажу автомобілю.

Позивач вважає цей правочин недійсним та відповідно до ст. 325 ЦК України таким, що насправді приховував інший правочин а саме придбання за цим договором спірного автомобілю у ТОВ «Флагман-Авто», для нього. Зазначаючи також, що кошти витрачені для його придбання, були його особистими коштами, а оформлення автомобіля на відповідачку, було викликано тим, що в нього не вистачало всієї суми для придбання автомобілю, а тому була необхідність в отриманні кредиту. Оскільки він пенсіонер в «ОСОБА_6 ОСОБА_7» його повідомили, що він не зможе отримати кредит в 10000 доларів США, а тому договір був оформлений на ОСОБА_5, яка на той час працювала в нього секретарем. На неї в решті решт, було зареєстровано і автомобіль. Від разу після придбання автомобілю відповідачка видала на його імя довіреність і протягом всього строку не мала до нього не якого відношення. Погашення кредиту відповідачка також здійснювала за його кошти.

В подальшому відповідачка відмовилася добровільно переоформити на нього автомобіль, чим порушує його права, як особи яка фактично здійснила виконання зобовязань. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлю продажу автомобілю - «ОСОБА_8 1.6», 2006 року, № кузову WVWZZZ1KZ7W063406, реєстраційний № НОМЕР_1, та визнати за ним право власності на цей автомобіль.

В судовому засіданні позивач та його представник, свої позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені в позові обставини та просили суд позов задовольнити та доповнивши свої позовні вимоги просили суд з тих же самих підстав визнати недійсним договір купівлі продажу автомобілю «Чери Тигго 2.0.», 2006 року випуску, укладеного 27 березня 2006 року, між ТОВ «Флагман-авто» та ОСОБА_5, в частині найменування покупця, визнавши покупцем за цим договором ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позову в цілому заперечував, вказуючи на те, що саме остання уклала спірні договори, кредитні договори, та власними коштами розрахувалась за придбані нею автомобілі. У звязку з чим просив суд в задоволені позову відмовити.

Представник ТОВ «Флагман-авто», проти позову ОСОБА_4, не заперечував, та пояснив що грошові кошти як в готівковій так і безготівковій формі, як плата за спірний автомобіль від ОСОБА_5 до підприємства не надходили, також висловив припущення, що оскільки автомобіль придбався за кредитні кошти, ці кошти могли бути перелічені банківською установою на рахунок підприємства. Що до наданих позивачкою приходних касових ордерів, вказав, що станом на 2006 рік діючим законодавством було заборонено прийняття готівкових коштів, такі кошти, якщо вносилися, на підтвердження цього видавався електронний чек. Щодо довідок які має на руках позивачка (акт прийому передачі автомобілю, квитанції приходних ордерів, та інші) пояснив, що попередній директор Ляпін був звільнений з цього підприємства саме у звязку з фінансовими махінаціями, в наслідок яких підприємство не отримувало кошти від реалізованого товару. Просив суд винести рішення на власний розсуд.

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного.

24 жовтня 2006 року, між ВАТ «Флагман-Авто» та ОСОБА_9, укладено договір купівлі-продажу №102402, автомобілю «ОСОБА_8 1.6».

Відповідно до умов договору його вартість склала 138000 гривень, сторонами також досягнута домовленість, щодо взаєморозрахунків, а саме покупець мав-би про передплату в розмірі 86190 гривень, а інша сума мала бути сплачена після укладення кредитного договору між покупцем та ОСОБА_7.

Перевіряючи позиції сторін, щодо обставини придбання цього автомобіля суд встановив, що 27 березня 2006 року між ВАТ «Флагман-Авто» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу автомобіля «Чери Тигго 2.0.» . Для його придбання ОСОБА_5, згідно кредитного договору від 29 березня 2006 року отримала кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 20200 доларів США в АППБ «Аваль». В той же день ОСОБА_5, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, передала цей автомобіль в заставу банківській установі на підставі договору застави транспортного засобу.

В подальшому, при укладені договору купівлі-продажу автомобіля «ОСОБА_8 1.6», автомобіль «Чери Тигго 2.0.» був переданий ТОВ «Флагман-Авто» як першепочатковий платіж, що підтверджується листом директора ТОВ «Автомир» на адресу директора ТОВ «Флагман-Авто» від 06.11.2006 року.

Як випливає з наданої суду довідки від 20.06.2011 року, згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Флагман-Авто», грошові кошти від громадян» ОСОБА_5 в оплату за автомобіль ОСОБА_8 1.6 2006 року випуску не надходили.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2006 року, на імя ОСОБА_5, для реєстрації в ДАЇ та з метою оформлення кредитного договору було надано довідку - рахунок, згідно якої вартість автомобіля «ОСОБА_8 1.6» склала 124000 гривень.

При цьому і в договорі купівлі-продажу автомобіля від 24 жовтня 2006 року і в довідці-рахунку, мова йде про один і той же автомобіль, відповідно до номеру кузова.

Як стверджував позивач в судовому засіданні, обидва автомобіля як «Чери Тигго 2.0» так і «ОСОБА_8 1.6», були придбані за його кошти незважаючи на те, що за договорами купівлі-продажу, покупцем була вказана ОСОБА_5

Перевіряючи обґрунтованість щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля «Чери Тигго 2.0» від 27.03.2007 року та автомобіля «Фольксваген- Гольф 1.6» від 24.10.2006 року, судом встановлено, що позивач є власником та директором ЗАТ «Жигулі», яке в свою чергу стало одним з засновників ТОВ «Авто-Трейд», керівником якого також ж є ОСОБА_4.

З жовтня 2006 року по січень 2009 року ОСОБА_5 працювала в ТОВ «Авто- Трейд» на посаді виконавчого директора, при цьому її заробітна платня в зазначений період складала від 380 до 600 гривень на місяць.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12. ОСОБА_13, ОСОБА_14, пояснили, що були свідками, того як саме позивач ОСОБА_4, передавав ОСОБА_9, грошові кошти як в національній валюті так і в доларах США, як для придбання автомобілю «Чери Тигго 2.0» та і для того, щоб остання здійснювала в банк платежі по кредиту як за автомобіль «Чери Тигго 2.1 так і автомобіль «ОСОБА_8 1.6». Підтвердили, що повертали ОСОБА_4. отримані від нього раніш позики, а зазначені кошти ним відразу передавалися ОСОБА_5, яка мала здійснювати платежі за кредитними договорами. Саме ОСОБА_4 використовував спірний автомобіль для власних потреб, а ОСОБА_5, керувала автомобілем лише випадково, виконуючи доручення по роботі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, 01 листопада 2006 року, між позивачем ОСОБА_15, та ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_13» було укладено договір поруки відповідно до якого він взяв на себе зобовязання відповідати перед банківською установою за зобовязаннями ОСОБА_5 за кредитним договором.

В той же час і це не оспорювалося представником відповідачки, остання видала на імя позивача довіреність згідно якої останній отримав право керування та розпорядження автомобілем. Вподальшому, після завершення терміну її дії, 11 листопада 2009 року ОСОБА_5 видала нову довіреність якою уповноважила ОСОБА_4 керувати автомобілем «ОСОБА_8 1.6» BE 3963ВЕ.

Сукупність наданих суду доказів, надає всі підстави вважати, що ОСОБА_5 за рівнем отриманих нею доходів, не мала можливості виконувати кредитні зобовязання для придбання, як автомобіля «Чери Тигго 2.0.» так і автомобіля «ОСОБА_8 1.6», а тем більш в такий короткий термін, з березня 2006 року по листопад 2006 року. Крім того, поручительство ОСОБА_4 за останнім кредитним зобовязанням та видача на його імя довіреності на керування автомобілем, само по собі свідчить про його безпосередню учать у придбанні цього майна, оскільки ніяких інших доводів щодо мотивів здійснення такого правочину відповідачка суду не надала.

У звязку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо визнання недійсними договорів купівлі продажу автомобілів «Чери Тигго 2.0.» та «ОСОБА_8 1.6», відповідно від 27 березня 2006 року та від 24 жовтня 2006 року, в частині найменування покупця, відповідно до ст. ст. 325 ЦК України, оскільки цими угодами фактично, було приховано придбання саме ОСОБА_4 зазначених транспортних засобів.

Оскільки як встановлено судом ОСОБА_4 виконав зобовязання, як за кредитними договорами так за договорами купівлі-продажу транспортних засобів від 27 березня 2006 року та від 24 жовтня 2006 року, суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на придбаний ним автомобіль «ОСОБА_8 1.6», 2006 року, № кузову WVWZZZ1KZ7W063406, реєстраційний № НОМЕР_1.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо того, що саме ОСОБА_5 придбала спірний автомобіль розрахувавшись за нього власними коштами, та надані ними на підтвердження письмові докази, оскільки вони суперечать сукупності інших, дослідженим та узгодженими між собою доказам.

Не приймає суд до уваги і доводи представника відповідача, щодо порушення позивачем строків звернення до суду за захистом свого права, оскільки як встановлено в судовому засіданні, позивач дізнався про порушення свого права в листопаді 2009 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-11,212-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі продажу від 27 березня 2006 року, автомобіля «Чери Тигго 2.0.», 2006 року випуску, укладеного між ТОВ «Флагман-авто» та ОСОБА_5, в частині найменування покупця, визнавши покупцем договором ОСОБА_4

Визнати недійсним договір купівлі продажу від 24 жовтня 2006 року, автомобіля «ОСОБА_8 1.6», 2006 року випуску, укладеного між ТОВ «Флагман-авто» та ОСОБА_5, в частині найменування покупця, визнавши покупцем за цим договором ОСОБА_4

Визнатин за ОСОБА_4 право власності на автомобіль «ОСОБА_8 Г 1.6», 2006 року, № кузову WVWZZZ1KZ7W063406, реєстраційний № НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати повязані з розглядом справи по оплаті судового збору в розмірі 960 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень.

Рішення набирає законної сили протягом 10 днів та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст.. 294, 296 ЦПК України до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя С.В. Щербина