__________________________________________________________________
Справа№1512/2-1428/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Калашнікова О. І.

за участю секретаря - Мішанчук О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа приватний нотаріус нефодова Т.А. про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування 188/1000 часток квартири спільного заселення №19 у будинку №3 по вул.Краснова у м.Одесі, укладений 16 вересня 2004 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, стверджуючи, що договір дарування є удаваним, що насправді було укладено договір купівлі-продажу зазначеної частини квартири. Позивач посилався на наступне: про оформлення угоди шляхом договору дарування йому позивачу стало відомо після смерті дружини ОСОБА_3 2.01.2010 року при оформленні права на спадщину, тому у серпні 2010 року він і звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свої вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 до судового засідання після перерви не з»явилась, про час слухання справи сповіщена. В матеріалах справи наявний письмовий відзив ОСОБА_2 на позов ОСОБА_1, де вона позов визнає і просить вирішити спір за її відсутності.

ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 визнав.

ОСОБА_6 перебуває під вартою в Одеському слідчому ізоляторі, з позовом ознайомлений і надав заяву про свою незгоду з вимогами ОСОБА_1

Приватний нотаріус ОСОБА_7 після перерви до суду не з»явилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив надані до справи документи і встановив наступне: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У період перебування у зареєстрованому шлюбі подружжя ОСОБА_3 придбали у власність квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2 і квартиру АДРЕСА_3. 2 січня 2010 року ОСОБА_3 померла актовий запис про смерть №8 Київського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції від 2.01.2010 року. Спадкоємцями до майна ОСОБА_3 виступили її діти від першого шлюбу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_1 Спадкоємці своєчасно надали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не отримали до сьогодні у зв»язку з збиранням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

ОСОБА_1 стверджує, що питаннями оформлення подружньої власності займалась дружина і йому не було відомо про оформлення між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договору дарування на 188/1000 часток квартири АДРЕСА_3 до моменту оформлення права на спадщину. За зазначену частку квартири вони з дружиною заплатили ОСОБА_2 16.09.2004 року 5800 дол.США, що підтверджується відповідною розпискою і набули це майно у спільну власність. Після смерті дружини відкрилась спадщина на 188/2000 частин квартири АДРЕСА_3, а 188/2000 частин квартири складають частку позивача у спільному майні.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 посилався на такі докази: договір дарування, свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про смерть дружини, копію спадкової справи з нотаріальної контори до майна ОСОБА_3, розписку ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів за продану кімнату у комунальній квартирі АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 у відзиві на позов ОСОБА_1 підтвердила факт укладання між нею і ОСОБА_3 договору купівлі-продажу частини квартири.

ОСОБА_5, визнаючи позов ОСОБА_1, підтвердив, що мати і позивач набували спірну частину квартири на спільні кошти.

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Надані суду докази безперечно свідчать про укладання 16 вересня 2004 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 договору купівлі-продажу 188/1000 часток квартири загального заселення №19 у будинку №3 по вул.Краснова у м.Одесі. Ст.235 ЦК України визначає, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У даному випадку удаваним є договір дарування, який приховував договір купівлі-продажу. Відповідно до ч.2ст.235 ЦК України відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином, 16 вересня 2004 року за договором купівлі-продажу подружжя ОСОБА_3 набуло права спільної власності на 188/1000 частин квартири АДРЕСА_3. Як визначає ст.70 СК України та ст..368 ЦК України частки майна дружини і чоловіка в об»єктах, що належать подружжю на праві спільної сумісної власності, є рівними. Тобто, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 188/2000 часток вищезазначеної квартири, а 188/2000 часток є власністю позивача.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визнання угоди недійсною, регулюються нормами ст.203,215,216, 235,368 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус нефодова Т.А. про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності - заяву задоволено повністю.

Визнати недійсним договір дарування 188/1000 часток квартири АДРЕСА_4, укладений 16 вересня 2004 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 188/1000 часток квартири АДРЕСА_3, укладений 16 вересня 2004 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 188/2000 часток квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Калашнікова О. І.