Cправа № 2-1/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2011 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді Бєгунової О.В.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

з участю прокурора Васяновича М.В.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за позовом прокурора Кролевецького району в інтересах держави в особі Сумського Національного аграрного університету до ОСОБА_3 про стягнення 26639 грн.,-

в с т а н о в и в:

прокурор Кролевецького району звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу ректора Сумського Національного аграрного університету далі СНАУ №1254-н від 30 липня 2002 року ОСОБА_3, дошлюбне прізвище ОСОБА_4, була зарахована на навчання на 1 курс біолого-технологічного факультету за спеціальністю "зооінженерія" з бюджетною формою навчання та згідно з наказом ректора СНАУ №417-н від 28 лютого 2008 року вважається такою, що закінчила СНАУ за спеціальністю "технологія виробництва і переробки продукції тваринництва" з присвоєнням кваліфікації технолого-дослідника з виробництва і переробки продукції тваринництва і видачею диплому магістра.

17 жовтня 2002 року з ОСОБА_3 було укладено угоду про підготовку фахівців із вищою освітою №138, згідно з якою ОСОБА_4 зобовязувалась після закінчення навчального закладу відпрацювати за направленням 3 роки у разі відмови працевлаштуватися за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Згідно з поданого СНАУ розрахунку вартість навчання ОСОБА_4 складає 26639 грн.

Після закінчення 28 лютого 2008 року СНАУ ОСОБА_3 отримала у відділі працевлаштування університету направлення на роботу до ПП "Едельвейс-Агро", видане 18 лютого 2008 року, корінець до нього та підтвердження прибуття до посвідчення про направлення на роботу. Всі документи були у вигляді бланків підтвердження прибуття до посвідчення про направлення на роботу належало заповнити на підприємстві і повернути до навчального закладу для підтвердження факту працевлаштування.

Фактично не приступивши до роботи в ПП "Едельвейс-Агро", ОСОБА_3 в квітні 2008 року подала до відділу працевлаштування СНАУ завідомо неправдивий документ, підроблене підтвердження прибуття до посвідчення про направлення на роботу, використавши таким чином підроблений документ з метою уникнути повернення витрат, понесених державою за її навчання.

Вироком Кролевецького районного суду від 30 листопада 2009 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України і засуджена до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З підстав, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України №922 від 22.08.1996 року, якими передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати, ОСОБА_3 зобовязати повернути до державного бюджету понесені витрати на її навчання в сумі 26639 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов прокурора у повному обсязі, з тих же підстав, зазначивши, що згідно з наказом ректора СНАУ від 24 вересня 2010 року №2003-н ОСОБА_3 відрахована з аспірантури на підставі п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМ України від 1 вересня 1999 року та вироку Кролевецького районного суду від 30 листопада 2009 року і рішення вченої Ради СНАУ від 27 серпня 2010 року.

Відповідачка в суді позов не визнала, не заперечуючи те, що вона з 2002 по 2008 рік, уклавши угоду зі СНАУ навчалась та закінчила навчання в СНАУ з бюджетною формою навчання, та надала до відділу працевлаштування СНАУ завідомо неправдиві документи щодо працевлаштування, за що була засуджена за ч. 3 ст. 358 КК України, вона пояснила, що закінчивши з бюджетною формою навчання білого-технологічний факультет СНАУ за результатами державних іспитів вона одержала рекомендацію державної екзаменаційної комісії СНАУ та вченої Ради СНАУ до вступу в аспірантуру. На підставі вступних іспитів та рішення приймальної комісії від 4 листопада 2008 року наказом ректора СНАУ від 4.11.2008 року №1903-вк вона була зарахована в аспірантуру за рахунок бюджетного фінансування. При цьому зарахування в аспірантуру відбулось без врахування будь-яких обставин, повязаних з її працевлаштуванням, тому вона вважає, що надання нею неправдивих відомостей щодо її роботи в ПП "Едельвейс-Агро" само по собі не є підставою для покладення обовязку повернути витрати на її навчання.

Встановивши фактичні обставини справи і дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому постановою кабінету Міністрів України №922 від 22 серпня 1996 року "Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням".

Згідно з п. 14 згаданого Порядку у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Зі змісту наведених законів вбачається, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджету зобовязані повернути вартість навчання відповідному бюджету у випадку порушення ним без поважних причин передбаченого Порядком працевлаштування за направленням за одержаним фахом.

Відповідачка ОСОБА_3 відповідно до наказу від 30.07.2002 року №1254 ректора СНАУ була зарахована на навчання на 1 курс біолого-технологічного факультету СНАУ за кошти державного бюджету згідно з направленням №8-1/91 від 14 травня 2002 року головного управління Сільського господарства і продовольства Сумської обласної державної адміністрації на навчання по спеціальності "зооінженерія" з наступним направленням на роботу в СТОВ ім. Щорса Кролевецького району. (а.с. 22)

17 жовтня 2002 року СНАУ укладено угоду з відповідачкою, за умовами якої вона була зобовязана прибути після закінчення Сумського НАУ за місцем призначення і відпрацювати не менш трьох років, у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до бюджету СНАУ вартість навчання. (а.с. 19)

Згідно з наказом ректора СНАУ №417-н від 28.02.2008 року ОСОБА_3 вважається такою, що закінчила СНАУ за спеціальністю "Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва" з видачею диплома магістра. (а.с. 18)

На час звільнення відповідачкою навчання сільсьгосппідприємство, СТОВ ім. Щорса, в яке за направленням вона повинна була працювати після закінчення навчання за постановою Господарського суду Сумської області від 26 березня 2007 року визнано банкрутом. (а.с. 25)

Листом від 12 жовтня 2007 року директор ПП "Едельвейс-Агро" с. Ярославець Кролевецького району Сумської області ОСОБА_5 повідомив СНАУ про намір працевлаштувати ОСОБА_3 та направити її до зазначеного підприємства на посаду зоотехніка. (а.с. 40)

В наступному ОСОБА_5 як директором ПП "Едельвейс-Агро" в кінці березня 2008 року був засвідчений його підписом і печаткою підприємства бланк підтвердження прибуття до посвідчення про направлення ОСОБА_3 на роботу до ПП "Едельвейс-Агро", який містив неправдиві відомості щодо прибуття ОСОБА_3 на місце роботи 31 березня 2008 року та прийняття її на роботу за наказом №16 на посаду зоотехніка (а.с. 20), яке відповідачка надала СНАУ фактично не працевлаштувавшись, не приступивши до роботи за направленням.

Вироком Кролевецького районного суду від 30 листопада 2009 року ОСОБА_3 визнана винною у використанні завідомо підробленого документу за ч. 1 ст. 358 КК України. (а.с. 5-6)

Зазначені обставини не заперечуються відповідачкою і підтверджуються вказаними письмовими доказами, але в даному випадку не є підставою для покладення на неї обовязку повернути до державного бюджету кошти, витрачені на її навчання в СНАУ в період з 2002 по 2008 рік в сумі 26639 грн.

Як встановлено у справі та не заперечується сторонами, невиконання відповідачкою угоди щодо прибуття після закінчення СНАУ за місцем призначення і відпрацювання не менш трьох років повязано зі вступом її до аспірантури в тому ж університеті.

Так, за результатами державних іспитів ОСОБА_3 одержала рекомендацію державної екзаменаційної комісії СНАУ та вченої ради СНАУ до вступу в аспірантуру, що підтверджується даними протоколу засідання ДЕК від 27 лютого 2008 року (а.с. 41) та витягу з протоколу №10 засідання вченої ради навчально-наукового інституту тваринництва та ветеринарної медицини від 17 червня 2008 року. (а.с. 42)

Згідно з наказом ректора СНАУ від 4 листопада 2008 року №1093-вк на підставі результатів вступних іспитів та рішення приймальної комісії від 4 листопада 2008 року та укладених угод відповідачка зарахована до аспірантури за спеціальністю 06.02.01 розведення та селекція тварин з 15 листопада 2008 року до 15 листопада 2011 року (а.с. 43), за рахунок бюджетного фінансування.

За умовами укладеної СНАУ та ОСОБА_3 угоди №8 від листопада, в числі інших зобовязань зазначено, що після захисту дисертації вона повинна відпрацювати не менше трьох років у СНАУ. (а.с. 74)

Як вбачається з наданих СНАУ відомостей в ході розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5, досліджених в суді, при вступі до аспірантури за спеціальностями, в тому числі за спеціальністю 06.02.01 розведення та селекція тварин, обовязковим є рекомендація вченої ради вищого навчального закладу (інституту, факультету) безпосередньо після закінчення ВНЗ або стаж практичної роботи до 1 року. Підставою до вступу до аспірантури СНАУ ОСОБА_3 за спеціальністю розведення та селекція тварин у 2008 році була безпосередньо рекомендація навчально-наукового інституту тваринництва та ветмедицини СНАУ від 17 червня 2008 року. ОСОБА_4 надала свою трудову книжку на загальних підставах після зарахування до аспірантури (а.с. 125).

З викладеного слідує, що продовження навчання в аспірантурі за фактом, здобутим в період навчання у вищому навчальному закладі в даному випадку СНАУ, не відноситься до порушень положень, визначених п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, і в контексті наведеної норми не може розглядатися як неповажна причина невідпрацювання за місцем призначення не менше трьох років.

При цьому суд враховує і те, що на час зарахування відповідачки до аспірантури, укладення з нею угоди від 3 листопада 2008 року (а.с. 74 ) про навчання в аспірантурі за рахунок коштів державного бюджету з боку СНАУ не висувалось будь-яких вимог щодо повернення відповідачкою витрат на її навчання в СНАУ в період з 2002 по 2008 рік, саме з підстав невідпрацювання трьох років за місцем призначення.

Судом досліджені та оцінені як необгрунтовані доводи позивача про те, що обовязок відповідачки повернути до державного бюджету кошти за навчання повязаний з наданням нею завідомо неправдивих відомостей щодо її працевлаштування за місцем призначення та фактичним неприбуттям у березні 2008 року за направленням в ПП "Едельвейс-Агро".

Згідно з п. 8 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років.

Пунктом 14 вказаного Порядку визначені підстави та наслідки відповідальності молодого фахівця у випадку порушення передбачених п. 8 Порядку умов, а саме відпрацювання за місцем призначення не менше трьох років.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що продовживши навчання в аспірантурі за здобутим фахом відповідачка не допустила порушень взятих на себе за угодою зобовязань, виходячи зі змісту п. 14 Порядку, оскільки продовження навчання за таких обставин не є неповажною причиною невідпрацювання за направленням і місцем призначення. Отже, неприбуття відповідачки за направленням в проміжок часу з березня по листопад 2008 року, з часу закінчення навчання до зарахування в аспірантуру не є підставою для застосування передбачених п. 14 Порядку наслідків невідпрацювання 3 років за направленням.

Судом також встановлено, що відомості щодо працевлаштування відповідачки в ПП "Едельвейс-Агро", які визнані вироком суду неправдивими, обєктивно не вплинули на зарахування її до аспірантури СНАУ, тобто воно відбулось незалежно від існування або відсутності таких даних за наявністю рекомендації вченої ради та позитивних результатів іспитів, що підтверджується даними наказу ректора СНАУ про зарахування відповідачки до аспірантури від 4 листопада 2008 року.

Таким чином, само по собі надання відповідачкою до СНАУ завідомо неправдивих документів щодо працевлаштування у березні 2008 року, за що вона понесла кримінальну відповідальність, не є підставою для стягнення з неї коштів за навчання.

З тих же підстав суд визнає необгрунтованими доводи позивача і про те, що за наказом ректора СНАУ від 24 вересня 2010 року №2003 ОСОБА_3 відрахована з аспірантури з 1 жовтня 2010 року відповідно до п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМ України від 1 вересня 1999 року №309 на підставі вироку Кролевецького районного суду від 30 листопада 2009 року та рішення вченої ради СНАУ від 27 серпня 2010 року №1, враховуючи і те, що вказане рішення прийняте відносно відповідачки після предявлення позову і за своїми правовими наслідками не впливає на правомірність вступу відповідачки до аспірантури та продовження навчання за здобутим фахом.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги не грунтуються на законі та є недоведеними.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

відмовити в позові прокурору Кролевецького району в інтересах держави в особі Сумського Національного аграрного університету до ОСОБА_3 про стягнення 26639 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: