Справа № 2 - 262 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 червня 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення коштів. ( Найменування ВАТ КБ «Надра» було змінено на ПАТ КБ «Надра»).

Позивач вказував на те, що 27 березня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір № 349701 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках Пакету послуг ПП Базовий». Згідно з п.2.1 Договору, він передав відповідачу 50000 грн. на 1 рік зі сплатою 15,8 процентів річних. 31 березня 2009 року він звернувся до банку із заявою про повернення вкладу. Однак відповідач суму депозиту не повернув. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобовязання щодо повернення депозитних коштів, просив суд стягнути на його користь 7250 грн. індексу інфляції за період з 28 березня 2009 року по квітень 2010 року, 1532 грн. 87 коп. - три проценти річних, пеню у розмірі 24% річних за прострочення платежу у сумі 12263 грн., 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В подальшому позивач уточнив свої вимоги. Просив суд стягнути з відповідача 6650 грн. індексу інфляції за період з 28 березня 2009 року по 11 жовтня 2010 року, 2321 грн. 3% річних за вказаний період , пеню за прострочення платежу у розмірі 24% річних у сумі 18575 грн., 28250 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Просив про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений судом належним чином. В поданих до суду запереченнях відповідач позов не визнав, посилаючись на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та безпідставність вимог позивача.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 349701 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках Пакету послуг ПП Базовий». Згідно з п.2.1 Договору, позивач передав відповідачу 50000 грн. терміном на 1 рік зі сплатою 15,8 процентів річних.

31 березня 2009 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення вкладу. Однак суму депозиту банком не було повернуто.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2009 року на користь позивача з відповідача стягнуто суму депозитного вкладу у розмірі 50000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи повернення депозитних коштів ОСОБА_1 банк почав здійснювати лише 11 жовтня 2010 року.

Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Таким чином своєчасне невиконання відповідачем обовязку щодо повернення грошового вкладу є підставою для застосування правил частини 2 ст.625 ЦК України, за якою банк має сплатити позивачу індекс інфляції за період прострочення з 28.03.2009 року по 10.10.2010 року у розмірі 6650 грн. (1,133 х 50000 = 56650 50000 = 6650), а також сплатити три проценти річних за 561 день у розмірі 2305 грн. 48 коп. (50000 х 3% : 365 х 561).

Що стосується вимог позивача про стягнення пені, нарахованої ним на підставі Закону України про відповідальність за неналежне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996 р., то вони задоволенню не підлягають, оскільки положення зазначеного закону застосовуються до зобовязальних правовідносин між субєктами господарської діяльності.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах закону.

Заперечення банку щодо введення мораторію на задоволення вимог кредиторів суд вважає безпідставним виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст.85 Закону України «Про банки та банківську діяльність», в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей проведення заходів з фінансового оздоровлення банків» від 24 липня 2009 року, мораторій на задоволення вимог кредиторів поширювався на зобовязання, строк виконання яких настав до призначення тимчасової адміністрації.

Постановою Правління Національного Банку України від 10 лютого 2009 року №59 у ВАТ КБ «Надра» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено тимчасову адміністрацію з 10 лютого 2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що строк виконання зобовязань банку перед позивачем за договором від 27 березня 2008 року настав 28 березня 2009 року, тобто після призначення тимчасової адміністрації та введення мораторію.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 6650 грн. індексу інфляції, 2305 грн. 48 коп. три проценти річних, а всього 8955 грн. 48 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інформаційно-технічних витрати у розмірі 120 грн., а також 89 грн. 55 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 6650 грн. індексу інфляції, 2305 грн. 48 коп. - три процентив річних, 120 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 8955 (вісім тисяч девятсот пятдесят пять) грн. 48 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь держави 89 грн. 55 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська