Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року. м. Івано-Франківськ.

Колегія суддів, судової палати у цивільних справах, Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Васильковського В.М., Матківського Р.Й.

За участю секретаря: Юрків І.П.

Сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника Отинійської селищної ради, Коломийського району ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Отинійської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди та зобовязання прийняти рішення про приватизацію земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року,-

ВСТАНОВИЛА:

20 грудня 2010 року ОСОБА_3, звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 01 червня 1998 року, йому перейшло у власність 7/11 частин житлового будинку та господарських споруд в селищі Отинія, Коломийського району. Площа земельної ділянки передана у користування для обслуговування житлового будинку складає 1175 кв. м. З метою отримання у власність земельної ділянки він звернувся до Отинійської селищної ради і йому було запропоновано укласти договір з відповідачем про спільне використання зазначеної земельної ділянки. Селищна рада відмовилась врегулювати його земельний спір а тому він звернувся до суду.

Просив зобовязати відповідача, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0748 га. та знести огорожу а також стягнути з ОСОБА_5, 2 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди а

Справа № 22-ц-1544/2011 рік. Головуючий у 1 першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія 45 Суддя-доповідач: ОСОБА_7

Отинійську селищну раду, прийняти рішення про передачу йому у власність 0,0748 га. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року, ОСОБА_3

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції третя особа на стороні позивача , яка самостійних вимог не заявляла, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог матеріального і процесуального права. Судом не враховано того, що до ОСОБА_3 перейшло право власності на 7/11 частин житлового будинку та господарських споруд, а це означає що і перейшло право на користування земельною ділянкою, якою сторони користувались спільно. Відповідач ОСОБА_5, безпідставно, без згоди інших землекористувачів, обгородив частину земельної ділянки. Суд дійшов помилкового висновку що частина земельної ділянки, яка обгороджена ОСОБА_8 належить йому, а позивач не вправі користуватися нею. Незаконне встановлення відповідачем огорожі підтверджене інспекцією державного архітектурного контролю. Вона є дружиною позивача і має самостійне право на участь в процесі а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач ОСОБА_3, на підставі договору дарування від 01 червня 1998 року набув права власності на 7/11 частин житлового будинку, з відповідною частиною господарських споруд, розташованих по вул. Шевченка 8, в селищі Отинія, Коломийського району. За даним будинком була закріплена земельна ділянка площею 1175 м. кв., для його обслуговування. Розмір земельної ділянки, пропорційно часткам в будинку, для позивача складає 747,7 м. кв., хоча державного акту на право користування, чи на право власності, позивачем не виготовлено. Відповідачу ОСОБА_8, та членам його сімї, належить квартира №1, у зазначеному будинку. На підставі рішення Отинійської селищної ради від 08 грудня 1993 року, відповідачу ОСОБА_8, було видано державний акт на право приватної власності на землю, в тому числі і на частину земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок та необхідної для його обслуговування. Відповідачем та членами його сімї, у встановленому законом порядку частина будинку була приватизована і 15 жовтня 1998 року, їм було видано свідоцтво на право приватної власності на житло. На підставі рішення Отинійської селищної ради Коломийського району від 08 грудня 1993 року він є власником частини земельної ділянки необхідної для обслуговування частини будинку, яка належить йому та членам його сімї , сільського господарських угідь та багаторічних насаджень, площею 0,5910 га., згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки, між жильцями будинку, було правильно розподілено подвіря, що підтверджено рішенням виконкому Отинійської селищної ради Коломийського району від 28.03.1995 року. Державний акт на право приватної власності на землю від 27 грудня 1993 року, виданий ОСОБА_8, у встановленому законом порядку не скасований ( а. с. 26). Дослідивши докази по справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що діями відповідача , законних прав та інтересів позивача та третьої особи не було порушено і обґрунтовано відмовив в позові.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши справу, в межах заявленого позову а також апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 , приходить до висновку що зазначена скарга не підлягає до задоволення, оскільки її законні права та інтереси не порушені а рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного. керуючись ст., ст. 307; 308; 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року. залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку. безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Суддів: В.М. Васильковський

ОСОБА_9