Справа № 2-351/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Омельченко К.О.

при секретарі Забіякі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб, визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, відмові в отримані аліментів, наданні рівних прав щодо виховання дитини , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з нею. Посилається на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, спроби зберегти шлюбні стосунки виявилися невдалими. З листопада 2008 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини припинилися. Вважає, що подальше перебування у шлюбі не можливе. Майнового спору з відповідачем не має.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просив розірвати шлюб, визначити проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з ним, надати рівні права на виховання доньки, відмовити позивачці в отриманні аліментів.

В обгрунтування позовних вимог послався на те, що вживав та вживає всі можливі заходи щодо виховання дитини та створення їй гідних умов виховання та оздоровлення. Посилається на те, що позивачка є жінкою дуже нервовою, неадекватною, зловживає алкоголем, неодноразово зраджувала. Ані позивачка, ані її мати не мають будь-якої освіти, ніде не працюють, перебиваються випадковими заробітками. Вважає, що за таких обставин дитині не може бути надана гідна освіта та гідне виховання. Зауважив, що має трьокімнатну квартиру на вул.. Чайковського в м. Харкові, де проживає з матірю та бабусею. Члени його родини високоосвітні люди, які можуть надати дитині, як матеріальну підтримку, так і духовне виховання. При цьому позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, не дбає про її моральний розвиток, використовує дитину як інструмент для отримання з нього коштів на свою потребу.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги відповідача визнала частково. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу та надання відповідачу рівних з нею прав у вихованні дитини. Не визнала позовні

вимоги щодо встановлення місця проживання дитини з відповідачем та відмови у сплаті відповідачем аліментів на утримання дитини.

Відповідач свої зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги позивачки визнав частково в частині розірвання шлюбу.

Третя особа - орган опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради в судове засідання не зявилася, просила розглядати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторонами 16 лютого 2008 року був укладений шлюб, про що зроблений запис № 64 та зареєстрований у Дзержинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управлінні юстиції. Сторони проживають окремо з листопада 2008 року. Любов та повага між ними відсутні. Шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає , що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе , а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст..161 СК України, якщо мати, батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя, та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матірю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Відповідачем суду не надано доказів щодо зловживання позивачкою спиртними напоями, аморальної поведінки, невиконання своїх батьківських обовязків, відсутності належних умов для проживання і виховання дитини.

Згідно з висновком Виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.09.2010 року, ОСОБА_2 в м. Харкові власного житла та реєстрації не має, не всі його рідні надали письмову згоду на проживання дитини на їх житловій площі. Встановити реальний доход ОСОБА_2 немає можливості. Натомість, в квартирі, що належить позивачці на праві сумісної власності, для дитини створені належні умови. Квартира у доброму санітарному стані, обладнана сучасними меблями та побутовою технікою. Лікуванням та вихованням дитини займається позивачка. Батько ОСОБА_2 ніколи не був у дитячому садку, що відвідує його донька, розвитком та вихованням дитини не цікавиться. Аліменти не сплачує.

Згідно з представленими суду документами, зокрема постановами про відмову в порушення кримінальних справ, відповідач схильний до утворення конфліктних ситуацій, застосовував насильницькі дії до позивачки, що вимушувало її звертатися до органів внутрішніх справ. Застосування фізичної сили до позивачки відповідачем в судовому засіданні не оспорювалося.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особи батьків, умов проживання та виховання дитини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, виходячи з інтересів малолітньої дитини, необхідно визнати місцем її проживання - проживання разом з матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до ст.. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні (ст. 157 СК України).

Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги відповідача щодо визнання за ним рівних з позивачкою прав на виховання Мещер якової ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, грунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Зустрічні ж позовні вимоги відповідача щодо відмови позивачці в отриманні аліментів на утримання малолітньої доньки задоволенню не підлягають.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 'А частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.12.2008 року. Рішення на теперішній час є чинним.

Керуючись ст.ст. 110, 112 , 153, 157, 159, 161 Сімейного Кодексу України , ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 16 лютого 2008 року, про що зроблений запис № 64 та зареєстрований у Дзержинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управлінні юстиції - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Надати ОСОБА_2 рівні права на виховання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з ним а також відмові в отриманні позивачкою аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя