Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №2-61/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Ільяшук А.В.

при секретарі Лемак В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4, третьої особи та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа ОСОБА_5 про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності на будинок в порядку спадкування, ціна позову 12267 гривен та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 сільська рада Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину жилого будинку, ціна позову 6133,50 гривен, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та третьої особи та просить суд встановити факт володіння на праві особистої власності її матірю ОСОБА_6 будинком з прибудовами (згідно техпаспорту), який знаходиться в с.Кірове, вул.Миру,19, Роздільнянського району Одеської області, вартістю 12267 гривен; визнати за позивачем право власності на вказаний будинок у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2007 року померла її рідна мати ОСОБА_6, яка на день смерті була власницею житлового будинку №19 по вул.Миру, в с.Кірове, Роздільнянського району Одеської області. За життя мати склала заповіт на імя позивача ОСОБА_1 на все своє майно. Позивач своєчасно звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мати на день смерті проживала разом з позивачем у м.Одесі. Державний нотаріус запропонував надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, але у звязку із його відсутністю відмовив у видачі свідоцтва про право власності за заповітом. Той факт, що будинок належав ОСОБА_6 за життя підтверджується записом у по господарській книзі ОСОБА_3 сільської ради, рішенням від 15.12.2006 року №24-СР сільради про визнання за ОСОБА_6 права власності на вказаний будинок, технічним паспортом на житловий будинок від 17.09.2007 року та іншими доказами. Мати позивача за життя постійно проживала у вказаному будинку, робила ремонти, підтримувала його на належному рівні, платила податки, обробляла присадибну земельну ділянку. ОСОБА_3 сільська рада не оспорює право позивача на спадкове майно.

ОСОБА_5, рідна сестра позивача, предявила зустрічний позов про визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона також є спадкоємцем першої черги до майна померлої 04.03.2007 року матері ОСОБА_6 У червні 2007 року ОСОБА_5 звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва. ОСОБА_5 у зустрічній позовній заяві зазначає, що будинок належав її матері на законних підставах, а вона має право на його половину, незважаючи на наявність заповіту на імя ОСОБА_1 Крім того просить поновити їй строк на звернення до суду із вказаним позовом. Просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, що належав ОСОБА_6.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 свій позов підтримали та просили його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували, вважаючи його безпідставним, та просили відмовити у його задоволенні.

Представник ОСОБА_3 сільської ради, сільський голова ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 визнала та просила його задовольнити. Проти зустрічного позову ОСОБА_5 заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнала, вважає заповіт, складений на її імя недійсним, бо мати раніше у 1993 році складала такий же заповіт на саму ОСОБА_5, а оскільки заповіт, на її думку,недійсний, то вона також має право на половину спадкового майна. Також зазначала, що будинок за матірю не зареєстрований у БТІ і остання, з цієї причини, не могла його заповідати нікому. Просила задовольнити її позов, а у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони та представників, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними сестрами (а.с.6,34-37). 04 березня 2007 року померла їх мати ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації смертей 05 березня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №2116, місце реєстрації Перший відділ РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.7). За життя, 21.09.1999 року, ОСОБА_6 склала заповіт на користь ОСОБА_1, посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Роздільнянського району Одеської області, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1.(а.с.67).По даним виконавчого комітету ОСОБА_3 сільради на день смерті заповідача заповіт не змінено та не відмінено. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с.Кірове,вул.Миру,19 Роздільнянського району Одеської області. Згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року до складу домоволодіння входить: житловий будинок літ „А, кладова літ „Б, сарай літ „В, погріб літ „Г, огорожа №1, ворота №2, цистерна І, інвентаризаційною вартістю 12267 гривен, рік побудови 1950 (а.с.79-83). Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_6 на підставі виписки із по господарської книги №2 ОСОБА_3 сільської ради, особовий рахунок №137. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради №24-СР від 15.12.2006 року (а.с.73,107) за ОСОБА_6 визнано право власності на вказаний будинок. Рішення на день смерті спадкодавця не скасоване та не визнане недійсним. Відсутність реєстрації цього майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно позбавило ОСОБА_1 можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, хоча вона своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с.34,35). Тому вона звернулася з позовом до суду. За життя ОСОБА_6 ніхто не оспорював її право на вказане майно. Вимоги ОСОБА_1 основані на законі та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно заповіту від 21.09.1999 року ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_1 На день смерті спадкодавця заповіт не скасовано. Відповідно до ч.4 ст.1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. ОСОБА_5 зверталася до суду із позовом про визнання заповіту від 21.09.1999 року недійсним. Рішенням від 23.11.2009 року її позов залишено без задоволення (а.с.68). Вказане рішення місцевого суду залишено без змін апеляційним судом Одеської області (ухвала від 10.03.2010 року) (а.с.69-71). Вказані рішення мають преюдиційне значення для суду першої інстанції при вирішенні питання щодо дійсності вказаного заповіту. Тому повторні доводи ОСОБА_5 про те, що даний заповіт є недійсним, судом до уваги не приймаються. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, їй було надано відповідь нотаріусом про те, що її мати ОСОБА_6 залишила заповіт не на її користь, а також розяснено положення ст.1241 ЦК України право на обовязкову частку. Оскільки на день смерті матері ОСОБА_6, ОСОБА_5 була працездатною особою, то вона не предявила своє право на обовязкову частку і не заявляє на неї право у зустрічному позові. Її вимога про визнання права власності на ? частину спадкового майна є безпідставною і на законі не основана. Суд також не приймає до уваги посилання ОСОБА_5 у судовому засіданні на те, що спірне майно не належало за життя її матері, оскільки ці її твердження суперечать матеріалам справи та доводам як основного, так і зустрічного позову. Cуд вважає, що ОСОБА_5 не пропустила строк для звернення до суду за захистом своїх прав, а у задоволенні її позову слід відмовити по суті.

Позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 слід відмовити повністю.

Судові витрати сплачені сторонами по справі у повному обсязі. ОСОБА_1 не наполягає на стягненні судових витрат на свою користь. На користь ОСОБА_5 судові витрати не підлягають стягненню у звязку із відмовою у задоволенні її позову.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 267, 392, 1221, 1222, 1223, 1261, 1268 - 1270 ЦК України, СУД

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа ОСОБА_5 про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності на будинок в порядку спадкування, ціна позову 12267 гривен - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_6, яка померла 04.03.2007 року, за життя володіла на праві особистої власності житловим будинком із господарчими будівлями і спорудами, розташованим в с.Кірове, вул.Миру,19, Роздільнянського району, Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, а саме: на житловий будинок літ «А», загальною площею 43,40 м2, в тому числі житловою площею 30,70 м2, господарчі будівлі і споруди: кладову літ «Б», сарай літ «В», погріб літ «Г», огорожу №1, ворота №2, цистерну І, інвентаризаційною вартістю 12267 гривен, який розташований на земельній ділянці площею 2800 м2, за адресою с.Кірове, вул. Миру,19, Роздільнянського району Одеської області, що належали на праві власності ОСОБА_6, яка померла 04 березня 2007 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 сільська рада Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину жилого будинку, ціна позову 6133,50 гривен відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: : ОСОБА_7.