Справа № 2-59/11
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 березня 2011 року смт.Недригайлів

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Бібік О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку»до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1269,00 грн.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та майно ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та тимчасово обмежити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви зазначив, що в добровільному порядку відповідачі борг не повертають.

Заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХП /з наступними змінами/ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»/далі- Закон № 3857-ХП/ регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд із України та вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним законом не передбачено за ухвалою суду тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до розгляду справи по суті.

Забезпечити позов шляхом обмеження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до розгляду справи по суті, неможливо, виходячи з умов Закону № 3857-ХП, яким регулюються порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Суддя вважає, що заява позивача в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог є обґрунтованою і співмірною із заявленими вимогами, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в п.7 своєї Постанови №9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив судам, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»(ідентифікаційний код: 00039002, 01101, м. Київ, пров. Шевченка, 12) про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, та майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, в межах заявленої суми позову в розмірі 1269,00 грн. (одна тисяча двісті шістдесят дев»ять гривень 00 копійок).

В іншій частині - відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області.

Копію ухвали суду після її виконання направити ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при її винесенні, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає чинності негайно з 15 березня 2011 року.

Термін пред»явлення до виконання 1 рік.

Суддя: ОСОБА_4