КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-2153/11 р.
03.11.2011 року м.Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Малахової О.Д.,
за участю прокурора - Добрікової І.В.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
за участю 3-ї особи - ОСОБА_2 ,
за участю представника 3-ї особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав де третіми особами по справі виступають ОСОБА_5 та Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, -
У серпні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неї - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про стягнення з нього судових витрат на користь позивача.
В обґрунтування позову позивач вказувала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 29.10.1994 року по 22.07.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилася позивачка по даній справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як стало відомо позивачці, сім`я її батьків розпалася з вини відповідача, тобто її батька, який ніде не працював, не дбав про сім`ю, зловживав спиртними напоями. Після розлучення з матір`ю позивачки, відповідач повернувся проживати до своєї матері, де і мешкає на даний час.
За час окремого проживання від доньки, відповідач не приймав участі у її вихованні, не цікавився долею доньки, коштів на утримання дитини не надавав. Відповідач має заборгованість по виплаті аліментів, від виплати яких зловмисно ухиляється по даний час. За вироком Корабельного районного суду від 15 березня 2004 року відповідач був засуджений за зловмисне ухиляння від сплати аліментів на утримання доньки, по ст.. 164 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі, але й після даного вироку суду аліменти на дитину не сплатив жодного разу, що підтверджується довідкою Державної виконавчої служби Корабельного району.
У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила факти, викладені у позовній заяві.
Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. 3-я особа - ОСОБА_5 , позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач - ОСОБА_4 повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився, заперечень проти задоволення позовних вимог до суду не направив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно.
Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, думку прокурора, пояснення 3-х осіб, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком позивача - неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідотцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_6 , з того моменту дівчинка знаходиться на утриманні діда та бабусі (зі сторони матері) - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з якими й проживає з народження і по теперішній час, вони й займаються вихованням дитини.
Відповідач є батьком дитини тільки на папері, донька для нього не існує та не потрібна йому, що було з`ясовано позивачем при приватній бесіді з відповідачем. Тим паче в матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява відповідача про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Луда В.М. за реєстровим № 946 від 11 серпня 2011 року.
На підставі цього, відповідач є для позивача чужою людиною, якої вона соромиться, не знає, і навіть боїться, тому і не хоче, щоб ця чужа та байдужа до неї людина, вважалася її батьком.
Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме щодо того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 цього є закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини - неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спілкується з нею, перешкод в спілкуванні йому з нею ні хто не чинив і не чинить.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що остання має задовільний стан здоров`я, перешкод у спілкуванні з дитиною їй ніхто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходилась.
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: висновками, актом, довідками.
При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача.
Також суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10-11; 174, 179; 185; п. 2 ч. 1 ст. 205, 208-209: 212; 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав де третіми особами по справі виступають ОСОБА_5 та Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) батьківських прав відносно неповнолітньоїОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_1 державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.А.Чернявська