Справа № 2-586/11
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі про встановлення факту батьківства. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 4 жовтня 2007 року вона проживала однієї сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6. 22 травня 2009 року позивач народила від нього сина ОСОБА_7. 2 червня 2009 року позивач зареєструвала народження сина в відділі РАЦС Носівського РУЮ. У Книзі реєстрації народжень запис про батька дитини було зроблено в відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. 11 квітня 2011 року ОСОБА_6 раптово помер. За життя він визнавав себе батьком ОСОБА_7, проживав однією сімєю з позивачем та дитиною. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом утримували сина. ОСОБА_6 не встиг подати заяву про визнання батьківства до державного органу РАЦС, тому що помер раптово та передчасно. Тому ОСОБА_3 просила встановити факт батьківства судовим рішенням. Встановлення зазначеного факту необхідно позивачеві для звернення до УПФУ за призначенням пенсії у звязку з втратою годувальника. У звязку з тим, що мати померлого ОСОБА_6, третя особа по справі ОСОБА_5 заперечує факт батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7, позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, адже є спір про право.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6, який помер 11 квітня 2011 року. За життя ОСОБА_6 обіцяв подати до органу РАЦС заяву про визнання себе батьком ОСОБА_7, однак він не встиг цього зробити, тому що передчасно помер. Позивач не може оформити пенсію у звязку з втратою годувальника, тому й звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позов ОСОБА_3 та дав пояснення, що доказом того, що ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_7 є свідоцтво про народження останнього та фотографії, які містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 визнав позов.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, від підпису в розписці про отримання судової повістки відмовилася, про що судовим розпорядником Носівського районного суду було складено відповідний акт (а. с. 19).

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_9 дав показання, що він є хрещеним батьком ОСОБА_7 та, відповідно, був кумом покійного ОСОБА_6. Свідок товаришував з ОСОБА_6 і йому достовірно відомо, що з 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 стали проживати разом, у червні 2009 року ОСОБА_3 народила сина, при житті ОСОБА_6 визнавав себе його батьком, утримував дитину матеріально та займався її вихованням.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_10 дала показання, що вони з чоловіком ОСОБА_9 товаришували сімями з ОСОБА_3 та ОСОБА_6, разом неодноразово виїжджали на відпочинок. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_6 з 2007 року по день смерті останнього. ОСОБА_6 був дуже радий народженню сина та визнавав себе батьком ОСОБА_11.

У судове засідання свідок ОСОБА_12 не зявилася. Але направила до суду пояснення, у якому вказала, що у квітні 2010 року вона зверталася до Носівського райсуду з позовною заявою про зняття з реєстрації її колишнього чоловіка ОСОБА_6. Свідок дійсно вказувала в своїй позовній заяві про те, що ОСОБА_6 має іншу сімю та що в них зі співмешканкою є дитина. Свідок не знає, чи є ця дитина сином ОСОБА_6. У судове засідання свідок зявитися не може в звязку зі станом здоровя.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матірю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Суд приходить до висновку, що пояснення позивача та показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 є відомостями, які засвідчують походження ОСОБА_7 від ОСОБА_6.

Дослідивши копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 (а. с. 19), враховуючи вищенаведені нормативно-правові норми, пояснення позивача, суд приходить до висновку, що запис про батька дитини ОСОБА_7 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Оскільки ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_6 спільно проживали та вели спільне господарство з жовтня 2007 року, що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків, померлий ОСОБА_6 за життя визнавав своє батьківство щодо сина ОСОБА_7, тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

За таких обставин суд вважає доведеним факт батьківства померлого ОСОБА_6 відносно дитини, ОСОБА_7.

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації законного права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, а також ті обставини, що факт батьківства не можна встановити ні в якому іншому порядку, крім судового, та те, що представник відповідача визнав позов в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 128, ст. 130 СК України, ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, ст. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11 квітня 2011 року, відносно ОСОБА_7, який народився 22 травня 2009 року в м. Носівка Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий