Копія: Справа №2-29/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 лютого 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Онищенко В.В.,

З участю позивача - ОСОБА_1,

Представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про визнання необґрунтованою відмову у прийнятті на роботу та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання необгрунтованою відмову у прийнятті на роботу та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач посилається на те,що 20 квітня 2010 року він звернувся до відповідача ТОВ»Комплекс Агромарс» з направленням Іванківського районного центру зайнятості № 0026001 від 19 квітня 2010 року з приводу працевлаштування,на що отримав усну відмову у прийнятті його на роботу,а у направленні Іванківського центру зайнятості,з яким він звернувся, йому зробили відмітку»кандидатура не відповідає вимогам».

З даною формуліровкою він не погодився і оскаржив її в суді. 29 липня 2010 року по справі № 2-482/10 Іванківський районний суд виніс рішення, яким його позов задовольнив:визнав відмову у прийнятті на роботу з формуліровкою»не відповідає вимогам» неправомірною та зобов»язав відповідачаТОВ»Комплекс Агромарс» надати нову обґрунтовану відповідь відповідно до чинного законодавства.

Листом від 21 жовтня 2010 року ТОВ» Комплекс Агромарс»відмовило йому у прийомі на роботу у зв»язку з відсутністю вакансії на підприємств, з чим він також не погоджується та вважає,що відповідач не міг поміняти перше обґрунтування у прийомі на роботу «як невідповідає вимогам» на інше,а саме:»відсутність вакансій»,оскільки форма самого направлення на працевлаштування не передбачає відмову по цій причині.

Позивач просить визнати відмову у прийнятті його на роботу за направленням Центру зайнятості неправомірною та зобов»язати відповідача питання його працевлаштування направити вищому органу в порядку підлеглості.

16 лютого 2011 року позивач в судовому засіданні змінив(доповнив) свої позовні вимоги та просить :

-визнати зміст листа ТОВ»Комплекс Агромарс» неналежним виконанням рішення Іванківського районного суду від 29 липня 2010 року;

-зобов»язати ТОВ видати наказ про зарахування його на посаду підсобного робітника з 20 квітня 2010 року та звільнити в день зарахування;

-період з 20.04. 2010 року по день зарахування на роботу визнати вимушеним прогулом;

-стягнути з ТОВ»Комплекс Агромарс» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу 24 659 грн.08 коп.

Ухвалою суду від 16.02. 2011 року позовні вимоги в частині неналежного виконання рішення суду від 29.07. 2011 року (справа №2- 482/10)залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та уточнив,що в пункті 2 додаткової позовної заяви «зобов»язати ТОВ видати наказ про зарахування на посаду підсобного робітника з 20 квітня 2010 року та звільнити в день зарахування», днем зарахування він має на увазі день винесення наказу та запису про прийняття на роботу у його трудову книжку(видачу наказу про прийняття на роботу).

Представник відповідача позов не визнала і пояснила,що на час звернення ОСОБА_1 до ТОВ»Комплекс Агромарс», а саме 20 квітня 2010 року такої вакансії, як підсобний робітник у роботодавця не було.

Відповідно до вимог законодавства ТОВ щомісяця надає до Вишгородського Центру зайнятості інформацію про наявність вільних посад, і як слідує з такої довідки від 02.04. 2010 року такої вакансії в ТОВ не було. В ТОВ»Комплекс Агромарс» взагалі немає такої посади як підсобний робітник.

Рішення суду від 29.07. 2010 року відповідач виконав,відповідь була надана як Вишгородській Державній виконавчій службі,так і ОСОБА_1

Після 20.04. 2010 року позивач з питань працевлаштування до ТОВ не звертався.

Вислухавши позивача,представника відповідача, вивчивши матеріали справи,суд прийшов до слідуючого.

Як слідує зі ст. 5-1, ст. 22 Кодексу законів про працю України, ст. 43 Конституції України, на норми яких посилається позивач, кожен має право на працю, вільний вибір діяльності та інші гарантії,передбачені законодавством.

Як слідує з Корінця направлення на працевлаштування ОСОБА_1 від 19.04. 2010 року,коли його не прийняли на роботу з відміткою »кандидатура не відповідає вимогам», позивач 20.04. 2010 року даний корінець здав до Центру зайнятості та оспорив в суді формуліровку відмови його на роботі, при цьому позивач не ставив питання про зобов»язання щодо його працевлаштування.

Позивач в позові(Справа №2-482/10) не ставить питання про прийняття його на роботу, а лише уточнить причину цієї відмови. Іванківським районним судом по справі №2-482/2010 року 29.07. 2010 року було винесено рішення, яке вступило в законну силу. Сторони рішення не оскаржували.

Як пояснив позивач, ні 20 квітня 2010 року , коли позивач звертався до ТОВ з направленням Центру зайнятості , ні після 20 квітня 2010 року позивач не звертався до відповідача із заявою про прийом його на роботу.

Як слідує з пояснень позивача корінець направлення на роботу від 19.04. 2010 року позивач здав в Іванківський районний центр зайнятості,тому повторно він цим направленням скористатися не міг, а добровільно влаштуватися на роботу бажання не виявляв,так як заяв від нього не надходило.

Ст. 5-1 КЗпроП України гарантує право громадянина на вільний вибір діяльності, а це значить,що позивач мав написати заяву про прийом його на роботу, якщо він виявив зайнятися якоюсь діяльністю, вказавши на яку саме посаду.

Позивач до 21 жовтня 2010 року чекав поки відповідач напише йому відповідь,де вкаже іншу причину його звільнення, а після того став оспорювати написане, і аж ніяк не відмову у прийнятті на роботі.

Про те, що позивач не мав наміру працевлаштовуватися слідує з його вимоги видати наказ про зарахування, виплатить гроші в сумі 24 659грн. 08 грн. і в той же день розрахувати.

Так як позивач після 20.04. 2010 року не звертався до відповідача ТОВ»Комплекс Агромарс» з питанням(заявою)про прийом його на роботу, то вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного ст.ст. 5-1, 22 Кодексу Законів про працю України, ст. 43 Конституції України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ТОВ»Комплекс Агромарс» відмовити.

Рішення вступає в законну силу на протязі 10-денного строку ,якщо на протязі цього строку не буде подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області, через Іванківський районний суд.

Суддя: