Великобагачанський районний суд Полтавської області
Справа № 2-15/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та пені, -

в с т а н о в и в:

20.10.2010 року ОСОБА_1 звернулась до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та пені в сумі 45072 грн.28 коп. (а.с.3-4).

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 22.04.2009 року вона уклала з субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 є Первісним кредитором, а вона гр-ка ОСОБА_1 Новим кредитором. Згідно п.1.1 даного договору від 22.04.2009 року ОСОБА_3 передав, а вона прийняла на себе право вимоги, що належить ОСОБА_3 як первісному кредитору і вона стала кредитором за договором купівлі-продажу №1 від 11.06.2008 року та за договором постановки №1 від 16.01.2009 року (основний договір), що укладеними між первісним кредитором та відповідачем по справі ОСОБА_2 (як установлено в судовому засіданні)-(а.с.67). Також позивач вказує, що згідно п.1.2 договору від 22.04.2009 року про відступлення права вимоги вона отримала право вимагати від ОСОБА_2 належного виконання всіх зобовязань за основним договором від 16.01.2009 року на загальну суму 13575 грн., а також штрафних санкцій, пені за укладеними договорами.

ОСОБА_1 вказує, що в порядку ст.517 ЦК України первісний кредитор ОСОБА_3 передав їй оригінали договору купівлі-продажу №1, договір поставки від 16.01.2009 року, додаткову угоду №13, угоду від 16.01.2009 року, накладні, заявки, інші документи.

Посилаючись на неналежне виконання субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 своїх зобовязань за укладеними договорами та на те, що їй як новому кредитору перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2, остання на вимогу погасити виниклу заборгованість не відреагувала і її не погасила, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 і просила суд, надавши відповідний розрахунок заборгованості, стягнути на її користь з ОСОБА_2 борг в сумі 29825 грн., 3% річних 673 грн.92 коп., індекс інфляцій 3034 грн.57 коп., пеню 4751 грн.29 коп., штраф 6787 грн.50 коп. та сплачені судові витрати 450 грн.72 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., а всього просила стягнути на її користь 45643 грн. (а.с.3-4).

Ухвалою суду від 02.12.2010 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено субєкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_3 (а.с.40).

В судове засідання позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних доказів по справі в порядку ст.197 ЦПК України (а.с.а.с.68-72). 24.02.2011 року ОСОБА_2 передала згідно розписки ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за первинними позовними вимогами 2000 грн. (а.с.73). Із заяв позивача та відповідача по справі від 24.02.2011 року вбачається, що ними досягнута домовленість про те, що загальна сума позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та пені станом на 24.02.2011 року становить 43642 грн.33 коп., цю суму позовних вимог відповідач ОСОБА_2 визнає повністю (а.с.а.с.68,70,71-72). Також, із заяв позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вони просять суд при винесенні рішення відстрочити виконання рішення суду до 01.12.2011 року та розстрочити виконання у такому порядку: до 01.04.2011 року 5000 грн., до 01.05.2011 року 5000 грн., до 01.06.2011 року 5000 грн., до 01.07.2011 року 5000 грн., до 01.08.2011 року 5000 грн., до 01.09.2011 року 5000 грн., до 01.10.2011 року 5000 грн., до 01.11.2011 року 5000 грн., до 01.12.2011 року 3642 грн.33 коп. (а.с.а.с.71,72).

В судове засідання не зявилась третя особа субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.65).

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів згідно письмових заяв сторін та їх представників. .

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимог ОСОБА_1 до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та пені в сумі 43642 грн. 33 коп. підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 цієї статті визначає систему способів захисту цивільних прав судом.

Судом встановлено, що згідно Договору про відступлення права вимоги від 22.04.2009 року, що укладений між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 та гр-кою ОСОБА_1, остання як новий кредитор отримала право вимоги до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 і стала кредитором за договором купівлі-продажу №1 від 11.06.2008 року та за договором поставки №1 від 16.01.2009 року, що були укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно з п.1.2 цього договору, ОСОБА_1 як новий кредитор одержала право замість первісного кредитора (ОСОБА_3М.) вимагати від боржника ОСОБА_2 належного виконання всіх зобовязань за основним договором на загальну суму 13575 грн., а також штрафних санкцій та пені (а.с.5). Про поступку права вимоги боржник у зобовязанні ОСОБА_2 повідомлялася.

Згідно акту здачі-приймання на виконання договору про відступлення права вимоги від 22.04.2009 року, СПДФО ОСОБА_3 передав ОСОБА_1, а остання прийняла документи, що свідчать про зобовязання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 договір купівлі-продажу №1 від 11.06.2008 року; договір поставки №1 від 16.01.2009 року; угоду від 16.01.2009 року; свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2; свідоцтво про сплату єдиного податку ФОП ОСОБА_2; накладні - №35 від 30.10.2008 року, №39 від 19.11.2008 року, №41 від 10.12.2008 року, №44 від 24.12.2008 року; №2 від 16.01.2009 року; №4 від 24.01.2009 року (а.с.а.с.6-17,20-22). Ці договори та накладені підписані ОСОБА_2 Тобто, первісний кредитор (ОСОБА_3М.) виконав вимоги ст.517 ЦК України, передавши новому кредитору (ОСОБА_1М.) документи, які засвідчують докази прав нового кредитора у зобовязанні.

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 28.08.2001 року, її місцезнаходженням та місцем проживання є: селище ОСОБА_6, вул. Радянська, 30 Полтавської області (а.с.17).

Зі змісту та умов договору купівлі-продажу №1 від 11.06.2008 року, договору поставки №1 від 16.01.2009 року, угоди від 16.01.2009 року вбачається, що ними установлено обовязок фізично особи-підприємця ОСОБА_2 сплатити придбані товарно-матеріальні цінності (меблеві вироби) на протязі 30 днів, при цьому, у разі несвоєчасного погашення заборгованості передбачені стягнення штрафних санкцій, пені в розмірі 50% від вартості неоплаченого товару. Накладними, що маються в матеріалах справи підтверджується придбання ОСОБА_2 і інших меблевих виробів, що не заперечується і самим відповідачем по справі.

Згідно з умовами додаткової угоди від 30.10.2008 року №13 до договору №1 від 11.06.2008 року ОСОБА_2 було придбано меблеві вироби на суму 11625 грн. Згідно п.2.3 цієї угоди передбачено, що за несплату суми в строк покупець сплачує на користь продавця пеню, що обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, за весь період прострочення (а.с.12-13). Ця угода також підписана ОСОБА_2 і нею не заперечується.

У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу таких прав, якщо інше не встановлено законом або договором.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.

За нормою ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк виконання обовязку боржником не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

29.09.2010 року ОСОБА_1 предявила субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_2 вимогу про погашення суми боргу 16250 грн. і запропонувала погасити даний борг до 12.10.2010 року (а.с.19). Дана вимога була направлена поштовим повідомленням 29.09.2010 року, що вбачається з квитанції вузла звязку від 29.09.2010 року №8665 (а.с.18), однак ОСОБА_2 у вказаний строк не погасила в добровільному порядку суму заборгованості на користь нового кредитора ОСОБА_1

У відповідності до ч.2 ст.549 ЦК України штраф це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Суд приймає до уваги розрахунок суми позовних вимог з урахуванням 3% річних, індексу інфляції, пені, штрафу (а.с.4), оскільки він визнається відповідачем по справі фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та узгоджується з сукупністю письмових доказів по справі.

Обставин, передбачених ст.515 ЦК України з матеріалів справи не вбачається.

При вирішенні даного спору суд враховує, що позивачем ОСОБА_1 фактично, після повернення їй ОСОБА_2 24.02.2011 року 2000 грн. в рахунок погашення заборгованості (а.с.73) зменшено суму заявлених позовних вимог (а.с.72) і на даний час вона становить 43642 грн.33 коп. (а.с.а.с.70,71,72); ця сума позовних вимог визнається відповідачем по справі фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с.71), визнання відповідачем даної суми позовних вимог ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішення.

Враховуючи цю норму процесуального законодавства та те, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд у письмових клопотаннях при винесенні рішення відстрочити виконання цього рішення суду та розстрочити його виконання до 01.12.2011 року (кінцевий термін) (а.с.а.с.71,72), суд вважає, що є передбачені законом підстави для розстрочки його виконання до 01.12.2011 року у такому порядку: відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 заборгованість у сумі 43642 (сорок три тисячі шістсот сорок дві) грн. 33 коп. у такому порядку: до 01.04.2011 року 5000 грн., до 01.05.2011 року 5000 грн., до 01.06.2011 року 5000 грн., до 01.07.2011 року 5000 грн., до 01.08.2011 року 5000 грн., до 01.09.2011 року 5000 грн., до 01.10.2011 року 5000 грн., до 01.11.2011 року 5000 грн., до 01.12.2011 року 3642 грн.33 коп.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення уточнених позовних вимог в сумі 43642 (сорок три тисячі шістсот сорок дві) грн. 33 коп. ОСОБА_1 до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та пені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16,514,517,525,526,ч.2 ст.530, ст.ст.546,549,ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України, ст.ст.3,10,11,57,58,60,174,197,212-215,217 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (фізична особа-підприємець), ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1, що зареєстрована у встановленому законом порядку та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м. Полтава, вул. Загородна, 6 грошові кошти в сумі 43642 (сорок три тисячі шістсот сорок дві) грн. 33 коп.

Надати відстрочку виконання цього рішення суду та розстрочити його виконання до 01 грудня 2011 року у такому порядку: відповідач ОСОБА_2, фізична особа-підприємець сплачує ОСОБА_1 заборгованість у сумі 43642 (сорок три тисячі шістсот сорок дві) грн. 33 коп. у такому порядку та у такі строки: до 01.04.2011 року 5000 грн., до 01.05.2011 року 5000 грн., до 01.06.2011 року 5000 грн., до 01.07.2011 року 5000 грн., до 01.08.2011 року 5000 грн., до 01.09.2011 року 5000 грн., до 01.10.2011 року 5000 грн., до 01.11.2011 року 5000 грн., до 01.12.2011 року 3642 грн.33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя