Справа № 22-ц-5320/11 Головуючий у І інстанції Кісілевич П.І.
Категорія 58 08.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

-апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С., суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М., при секретарі: Косенко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 липня 2011 року по справі за позовом прокурора м. Ірпінь в інтересах держави в особі Головного управління праці та соціального захисту населення. Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року прокурор м. Ірпінь в інтересах держави в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з вище зазначеним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що дружині відповідача ОСОБА_3, як інваліду першої групи ЧАЕС, 12 серпня 2008 року відповідно до наказу №152 Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» ~:адано на 7% вартості автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску.

При передачі ОСОБА_3 автомобіля, їй було розяснено, що автомобіль є власністю держави і вона протягом 10 років не вправі розпоряджатись даним автомобілем.

01.02.2009року ОСОБА_3 померла.

Відповідач відмовляється повертати Головному управлінню праці та оціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації вказаний автомобіль. Тому з урахуванням наведеного позивач просив зобовязати відповідача повернути державі в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації автомобіль ЗАЗ 110307-42, держномер АІ 0954 ВТ, 2008 року випуску.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 липня 2011 року позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_4 повернути державі в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації автомобіль ЗАЗ 110307-42, держномер AI 0954 ВТ, 2008 року випуску, для подальшої передачі автомобіля іншому інваліду, згідно черги.

Не погоджуючись з вище зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та змінити рішення, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі, вивчивши всі обставини справи та розглянути всі належні докази у справі.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що дружині відповідача ОСОБА_3, як інваліду першої групи ЧАЕС 12.08.2008 року відповідно до №152 Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації >ta підставі Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року «Про 'затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» надано на 7% вартості автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску.

При передачі ОСОБА_3 автомобіля їй було розяснено, що автомобіль є власністю держави і вона протягом 10 років не вправі розпоряджатись даним автомобілем.

01.02.2009року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом .яро смерть (а.с.10) .

А тому у відповідача ОСОБА_4 відповідно до п.16 Порядок забезпечення інвалід автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року виник обовязок після смерті дружини повернути автомобіль головному управлінню праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Проте відповідач відмовляється повертати Головному управлінню праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації вказаний автомобіль.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» після смерті інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за бажанням членів сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно в порядку встановленому Кабміном України.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів війни автомобілями», п.16

Положення, автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, залишається членам сім'ї померлого інваліда у разі сплати ними протягом 6 місяців до бюджету вартості автомобіля із врахуванням його зносу.

Відповідно до с свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, держномер AI 0954 ВТ, випущено у 2008 році (а.с.8) , а тому станом на 01.02.2009 року , день смерті дружини відповідача, автомобіль перебував у експлуатації лише рік.

Враховуючи те, що автомобіль не перереєстровано на інших інвалідів, які являються членами сім'ї ОСОБА_4 та не сплачено ним протягом 6 місяців до бюджету вартість автомобіля із врахуванням його зносу, то він підлягає поверненню Головному управлінню праці та соціального захисту населення Київської обласної адміністрації.

Таким чином ОСОБА_4 зберіг автомобіль у себе без достатньої правової підстави.

ч.І ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути потерпілому це майно і тоді коли, підстава, на якій воно набуто, згодом відпала.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно набуте в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України апелянт не надав доказів та не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав викладених в апеляційній скарзі апелянта, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді