Справа № 2-948/11
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2011 року м.Рівне
Рівненський міський суд
в особі судді Головчака М.М.
при секретарі Редько К.О.
з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення обовязкової частки у спадщині,-
в с т а н о в и в :
03 лютого 2010 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулась з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення обовязкової частки у спадщині.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що 08 лютого 2007 року помер її чоловік, ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на майно. Вона є спадкоємцем за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_4 заповів їй все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося. Відповідачка ОСОБА_3 є непрацездатною матірю спадкодавця, а тому має право на обовязкову частку в спадщині. Вважає, що є всі правові та фактичні підстави для зменшення обовязкової частки у спадщині ОСОБА_3 Посилається на погані стосунки між спадкодавцем і спадкоємцем, майновий стан спадкоємця, матеріальний інтерес спадкоємця у стосунках із спадкодавцем за його життя. Просить ухвалити рішення яким, обовязкову частку у спадщині ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, який помер 08 лютого 2007 року, зменшити в 4/чотири/ рази порівняно з встановленою із законом, встановити обовязкову частку ОСОБА_3 у спадщині в розмірі 1/8 частки, яка б їй належала, у разі спадкування за законом, витрати по справі покласти на відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач подала письмові заперечення проти позову, в яких не погодилася з позовними вимогами, вважає їх незаконними. Зазначає, що їй не належить на праві власності житловий будинок в с.Н.Українка, а квартиру в м.Рівне по вул. Ст.Бандери, 63/20 вона отримала в 1967 році. Заперечує наявність корисливих інтересів в стосунках із сином, покликаючись на те, що син реєстрував на її імя обєкти нерухомості. Вважає, що в неї не виникло жодних зобовязань за кредитним договором, укладеним спадкоємцем із «ТАС-Комерцбанк»25 січня 2007 року, так як вона не зареєструвала права власності на спадкове майно. Зазначає, що в неї з сином були гарні відносини, так як він купував їй путівки за кордон. Синові не допомогала, так як він не потребував її допомоги. Діти завжди проживали з нею.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вислухавши сторін, представника позивача та свідків по справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08 лютого 2007 року помер ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на майно.
Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом.
Відповідно до заповіту ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося.
ОСОБА_2 своєчасно прийняла спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є непрацездатною матірю спадкодавця, а тому має право на обовязкову частку в спадщині відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, а саме на половину частки, яка їй належала б у разі спадкування за законом.
Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
У відповідності до п.19 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»- суд може зменшити розмір обовязкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця.
Суд прийшов до висновку про наявність підстав для зменшення обовязкової частки спадкоємця за законом ОСОБА_3 відповідно до вказаних вище положень норм матеріального права, судової практики.
В судовому засіданні встановлено, що відносини між спадкодавцем ОСОБА_4 та спадкоємцем ОСОБА_3 були поганими.
ОСОБА_3 з дитинства належно не опікувалася своїм сином. Фактично вона його протягом тривалого часу не виховувала і не утримувала. ОСОБА_4 був поміщений в державний навчальний заклад - школу-інтернат №2 м.Рівне, де перебував на державному утриманні і забезпеченні в 1965-1967 роках. Вказана обставина стверджується довідкою управління освіти Рівненського міськвиконкому. В той же час інший син ОСОБА_3, ОСОБА_5 проживав разом з матірю, перебував на її повному забезпеченні, проживав разом із нею.
Протягом останніх трьох років перед смертю спадкодавця ОСОБА_4 відносини між ним та відповідачкою-спадкоємцем були недружніми та неприязними. Вони майже не спілкувалися. Під час спілкування постійно сварилися. ОСОБА_4 не впускав свою матір до будинку та ресторану, котрий належав йому на праві особистої приватної власності. Протягом останніх півтора року перед смертю ОСОБА_4, останні між собою не спілкувалися в звязку з тим, що були посвареними, мали неприязні стосунки. Вказані обставини в судовому засіданні стверджені показаннями позивачки ОСОБА_2, яка була допитана в якості свідка та свідка ОСОБА_6
Покликання ОСОБА_3 про наявність між нею та ОСОБА_4 хороших відносин, що проявилося в купівлі їй сином путівки за кордон, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Із штампу в закордонному паспорті вбачається, що ОСОБА_3 перебувала ще в 1997 році за кордоном, за 10 років до смерті ОСОБА_4
В судовому засіданні письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу було встановлено, факт продажу відповідачкою синові ОСОБА_4 житлового будинку №31 по вул.Басівкутській в м.Рівному. Продаж вчинено 06 грудня 2005 року. За проданий будинок син сплатив матері 126 179 гривень, що на той час відповідало ринковій вартості обєкту нерухомості. Дані обставини свідчать про матеріальний інтерес відповідачки.
Покликання відповідачки про те, що цей будинок завжди був власністю сина є безпідставними, жодними належними доказами не стверджуються. Відповідачка не заперечує той факт, що вона отримала за проданий будинок грошові кошти, тобто за її твердженням отримала від сина кошти за продаж будинку, котрий належав йому.
Майновий стан ОСОБА_3 є добрим. На праві власності їй на даний час належить трикімнатна квартира № 20 в будинку № 63, що по вул. Степана Бандери в м. Рівне, в якій проживає сама.
Окрім того, відповідачу належали будинковолодіння №31 на вул. Басівкутській в м. Рівне , будинковолодіння №26 на вул. Вишневій в м. Рівне. Будинковолодіннями ОСОБА_3 розпорядилася, продавши їх і виручивши внаслідок цього значні грошові кошти. Вказані обставини стверджені довідками КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»
Претендуючи на обовязкову долю в спадщині, ОСОБА_3 не цікавилася боргами спадкодавця. Зокрема зобовязанням по поверненню кредиту.
25 січня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»(Кредитор) та ОСОБА_4 (Позичальник) був укладений Кредитний договір № 1701/0107/88-001.
Відповідно до даного Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) Євро 00 євроцентів в строк до 24 січня 2017 року.
В забезпеченням цього Кредитного договору між тими ж самими сторонами укладено Іпотечний договір № 1701/0107/88-001-Z-1 від 25 січня 2007 року.
Предметом іпотечного договору є домоволодіння № 31 по вул. Басівкутська в м. Рівне та земельна ділянка площею 0,0662 га, призначена для обслуговування цього домоволодіння. Будинковолодіння та земельна ділянка є обєктом успадкування.
Після смерті ОСОБА_4 грошові кошти за кредитним договором сплачуються виключно ОСОБА_2 ОСОБА_3 не приймає участі у сплаті кредитних коштів, що нею не заперечується.
Безпідставним покликання відповідачки про те, що в неї не виник обовязок по сплаті кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Дана норма не повязує обовязок задовольнити вимоги кредиторів з державною реєстрацією права на нерухоме майно.
З врахуванням наведених раніше доводів розмір обовязкової частки відповідачки в спадковому майні має бути зменшено в два рази порівняно з встановленим законом розміром.
На підставі ч.ч.1, 2 ст.1241 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224 ЦПК України, суд

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Розмір обовязкової частки ОСОБА_3 в спадковому майні, що залишилося після смерті її сина ОСОБА_4, який помер 08 лютого 2007 року, зменшити в два рази порівняно з встановленим законом розміром.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 4 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 18 грн.50 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7