АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2373/11 Номер провадження 22-ц/2564/11Головуючий у 1-й інстанції Калька О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Панченка О.О.

суддів: Прядкіної О.В., Дорош А.І.

при секретарі: Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2011 року

по справі за позовом Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про виселення. та зобовязання зняти з реєстраційного обліку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2011 року у задоволенні позовних вимог Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та зобовязання відділу СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду представник ГЖЕД-6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким виселити відповідачів з займаного приміщення. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права щодо незастосування положень ст. 116 ЖК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з виписки з домової книги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Юридичний статус квартири державна.

Посилаючись на те, що відповідачі створюють у будинку антисанітарні умови, засмічують підвал, на приписи ГЖЕД-6 не реагують, позивач на підставі ст. 116 ЖК України просив виселити їх з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що письмових доказів застосування до відподачів заходів запобігання та громадськього впливу позивачем не надано, окрім приписів ГЖЕД-6 про приведення квартири до належного санітарного стану, які відповідачам вручені не були, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для примусового виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з займаного приміщення.

Стаття 116 Житлового кодексу встановлює як умову виселення осіб, винних у систематичному порушенні правил співжиття, наявність фактів, які свідчать, що зазначені дії мали систематичний характер, а заходи запобігання і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними.

Норми вказаної статті можуть бути застосовані лише вразі систематичності порушень правил співжиття, натомість позивачем доказів на підтвердження повторюваності вказаних фактів надано не було. Окрім того, відповідачі іншого житла для проживання не мають, а ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у Полтавському обласному психоневрологічному диспансері і є інвалідом 2 групи безтерміново.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 березня 2011 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Госпрозрахункової житлово-експлуатаціної дільниці №6 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

ВІРНО: