06.05.2011 Єдиний унікальний номер 2-1500/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м.Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Коваленко А.А.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Красногвардійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 04 березня 2010 року звернулись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3, треті особи: Красногвардійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 01 грудня 2000 року позивачка одружилась з відповідачем ОСОБА_3. На підставі рішення суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська 25.12.2007 року шлюб з відповідачем ОСОБА_3 був розірваний в відділі РАЦС Красногвардійського району м. Дніпропетровська. До розірвання шлюбу з ОСОБА_3 шлюбні відносини були припинені в 2001 році та із липня 2004 року позивачі стали проживати однією сімєю. Після розірвання шлюбу з відповідачем, свої фактичні сімейні відносини з ОСОБА_2 були оформленні в законному порядку, а саме: 22 листопада 2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Під час проживання з липня 2004 року однією сімєю в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 позивачка завагітніла і 16 березня 2008 року народила доньку ОСОБА_5. ОСОБА_2 визнав доньку як свою. Так як донька народилась 16 березня 2007 року через 2 місяці 21 день після розірвання шлюбу 25.12.2007 року з ОСОБА_3, відповідач не є батьком ОСОБА_6.

Позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Внести до актового запису про народження змінивши прізвище дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_1, по-батькові дитини з Олександрівна на Вадимівна. Батьком дитини записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який мешкає за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Анадирська. 29.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2010 року цивільну справу передано до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилались на обставини зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Надав суду письмове заперечення, в якому зазначив, що позивачка дійсно переїхала та мешкає разом з її чоловіком, однак малолітній син ОСОБА_7 ніколи не переїжджав жити до чоловіка ОСОБА_2 і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не утримували малолітнього ОСОБА_3 Навпаки дитина з 2001 року та по теперішній час постійно мешкає з батьком та матірю відповідача ОСОБА_8, його утриманням і вихованням займаються тільки відповідач та бабуся. В іншій частині позовну заяву ОСОБА_1 про визнання батьківства визнає і не проти щоб суд задовольнив їх.

Третя особа Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в особі свого законного представника не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява, в якій третя особа просить справу розглядати без участі її законного представника відділу. Повністю покладаються на рішення суду.

Третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, в особі свого законного представника, до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за відсутністю представника відділу до суду не надходило.

Третя особа - орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради. В особі свого законного представника, до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи без участі представника відділу до суду не надходило.

За згодою сторін розгляд справи здійснювався без участі осіб, що не зявилися.

За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна із сторін повинна довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Підставою звернення позивачки із позовом до суду є захист сімейних особистих прав та майнових інтересів малолітньої дочки, спрямованих на виникнення правовідносин між батьком та дитиною.

Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України.

Вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини по справі, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

За п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч.1, 2 ст.128 СК України, за відсутності спільної заяви матері та батька дитини, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В ході розгляду справи встановлено, що 01 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, актовий запис № 522 (а.с. 18). Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_10 змінено на ОСОБА_3.

Від спільного подружнього життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

25 грудня 2007 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис № 25 (а.с. 10).

22 квітня 2008 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11, актовий запис № 186.

ОСОБА_5 народилась 16 березня 2008 року, батьками дитини в свідоцтві про народження, серії 1-КИ № 181002 виданого Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, виданого 16 квітня 2008 року записані: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4 (а.с. 8).

22 листопада 2008 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, актовий запис № 1215 (а.с. 15).

Факт окремого проживання позивачки та відповідача підтверджується довідкою квартального комітету від 08 квітня 2010 року, в якій зазначається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Разом із ним з 2001 року та на теперішній час проживає син ОСОБА_3, мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 та бабуся ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 38).

Однак суд зауважує, що із наданих пояснень позивачка та відповідач не підтримували шлюбно-сімейні стосунки, не вели спільне господарство із 2001 року. Також позивачка зазначила, що з 2004 року фактично створила із іншим чоловіком нову сімю, який своє батьківство відносно дочки ОСОБА_6 визнає.

Відповідно до частини 1 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Аналізуючи надані докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, в повному обсязі доведені, у звязку із чим підлягають до задоволення в повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову про визнання батьківства, необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_8 на ОСОБА_2, по-батькові дитини з Олександрівна на Вадимівна. Батьком дитини записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який мешкає за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Анадирська. 29.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, ч.2 ст.51, ст.52, ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно п.3 ч.2 ст.125, ч.1, 2 ст.128 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 10, ч.2 ст.27, 57-61, 76, ч.3 ст. 209, 212-215,216,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Красногвардійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати Амур-Нижньодніпровський відділ актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції виключити у актовому записі № 588, складеному ІНФОРМАЦІЯ_10, відомості про батька дитини ОСОБА_3.

Зобовязати Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести до актового запису № 588, складеному 16 квітня 2008 року про народження на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такі відомості: змінивши прізвище дитини з «Дячок» на «Штепа», по батькові дитини з «Олександрівна» на «Вадимівна». Батьком дитини записати: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Анадирська, 29.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 06.05.2011 року, повний текст рішення складено 11.05.2010 року.

Суддя Шавула В.С.