Справа № 2-1039/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарі: О.В. Колесниковій

М.І. Денисюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, Треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, посилаючись на те, що вона з 1989 року проживає у квартирі АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстровані та проживають її діти ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11 Позивач зазначала, що також у спірній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8. Позивач зазначала, що вказані особи фактично проживають за адресою АДРЕСА_2. Позивач зазначала, що відповідачі не несуть комунальні витрати за утримання квартири де зареєстровані, а тому просить суд позов задовольнити та визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов"язати третю особу: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти останніх з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі у справі позов не визнали пояснили суду, що дійсно не несли витрати по утриманню квартири АДРЕСА_1, оскільки відповідач ОСОБА_3 хворіла, отримує пенсію по інвалідності, діи були неповнолітні та не працювали, доходів не було і дійсно не проживають з 1998 року у спірній квартирі, але не проживають у квартирі з поважних причин, для того щоб не створити незручності позивачці та її сім"ї, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 з 1997 року перебуває на спеціальному обліку у протитуберкульозному диспансері та у 2004 році останній встановлено другу групу інвалідності, неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8 навчаються у школі-інтернаті на неповному державному забезпеченні, за місцем проживання чоловіка ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2) у двохкімнатній квартирі зареєстровано чотири особи, та фактично проживають відповідачі. Відповідачі зазначали, що оскільки не бажали завдати незручності позивачу та її сім"ї та завдати шкоди їх здоров"ю фактично проживали за адресою ( АДРЕСА_2), оскільки відсутня можливість проживати в спірній квартирі, яку займає сім"я позивача, зазначали, що вони бажали проживати у спірній квартирі, але позивачка цього не бажає, побоюючись за своє та здоров"я своєї сім"ї і вони її розуміють.

Третя особа: Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві належним чином повідомлена у судове засідання не з"явилася, просили розглядати справу за відсутності їх представника..

Третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації просила винести рішення на користь малолітніх дітей.

Суд заслухавши пояснення сторін у справі, свідків, дослідивши письмові докази встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення (а.с.5) спірна квартира АДРЕСА_1 надавалась ОСОБА_12 на сім"ю з п"яти осіб. Судом встановлено, що згідно довідки ф.3 (а.с.6) у спірній квартирі, яка не приватизована зареєстровано дев"ять осіб: ОСОБА_2, ,ОСОБА_10,ОСОБА_11,ОСОБА_13,ОСОБА_4, ОСОБА_3,ОСОБА_5,ОСОБА_7, ОСОБА_8 Згідно акту складеного працівниками РЕО-9 (а.с. 8-11) відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у спірній квартирі не проживають.

У судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 які стверджували, що відповідачі у справі дійсно тривалий час у спірній квартирі не проживають ні сам ні з дітьми.

Судом встановлено, що згідно довідки Поліклініки №5 Шевченківського району м. Києва ( а.с.63) відповідачі за місцем фактичного проживання до поліклініки не звертались.

Судом встановлено, що ОСОБА_10,ОСОБА_11,з 01.09.1999р по 04.06.2007 року, ОСОБА_5 з 18.02.2002 року по 08.06.2008 року, ОСОБА_4 з 01.09.1999 року по 04.06.2004 року, ОСОБА_7 з 02.09.2002 року по 06.12.2007 року,ОСОБА_8 з 01.09.2006 року, перебували у загальноосвітній санаторній школі-інтернаті №20 ( а.с.64-69).

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності і що остання перебуває з 1997 року на спеціальному обліку у протитуберкульозному диспансері ( а.с.23).

Судом також встановлено, що спірна квартира має житлову площу 39,4 кв. м, та на кожного з зареєстрованих осіб приходиться 4,7 кв.м житлової площі, але враховуючи ті обставини, що відповідачі іншого житла не мають, не проживають у спірній квартирі з поважних причин, суд приходить до висновку, що відповідачі мають утримувати житло та сплачувати комунальні послуги, але у зв"язку із відсутністю у спірному житловому приміщенні з поважних причин не вважаються таким, що втратили право користування квартирою.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, крім випадків передбачених цією статтею.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з"ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно позовних вимог позивач просить суд зобов"язати третю особу по справі Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесу є позивач і відповідач. Позивач - це особа, на захист порушених, оспорюваних, невизнаних суб"єктивних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа у суді. Відповідач - це особа, яка вступає у процес або притягується судом до участі у справі за вказівкою і вимогою позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, позовної заяви позивач просив суд зобов"язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку. На протязі судового розгляду справи позовні вимоги були незмінні, клопотань щодо залучення до участі у справі співвідповідачів до суду не надходило. Окрім того суд вважає, що пред"явлені позовні вимоги про зобов"язати вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів та неповнолітніх дітей мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

З огляду на матеріали справи, письмові докази суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскльки на пернеконання суду відповідачі не проживають у спірній квартирі з поважних причин, не мають іншого житла, у порядку ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач не довела суду доказами обгрунтування своїх позовних вимог, до відповідачів, із заявою про стягнення витрат нею понесених на утримання спірної квартири не зверталась.

На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215, 294, 295 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з часу проголошення рішення суду, у разі відсутності осіб, протягом десяти днів з часу отримання копії цього рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко