Справа № 2-3170/11
Рішення

іменем України

01 грудня 2011 року Комсомольський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого Стамбули Н.В.

при секретарі Тавожнянській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.09.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 50000 грн. Борг відповідач зобовязався повернути до 20.12.2010 року. У вказаний строк відповідач зазначену суму боргу не повернув, що спонукало позивача звернутися до суду за порушенням свої прав. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики у сумі 50000 грн. Крім того, просить стягнути 3% річних 879,45 грн. та інфляційні втрати у сумі 2900 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що дійсно відповідач написав розписку, однак грошей він не отримував. 20.09.2010 року він знаходився в клінічній лікарні ім. Тропіних у відділенні кардіології з інтенсивної терапії, тобто знаходився в безпорадному стані, в зв»язку з чим не міг адекватно реагувати та керувати своїми діями.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом встановлено, що 20 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на суму 50000 грн. Борг відповідач зобовязався повернути до 20 грудня 2010 року.

Факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів в борг від ОСОБА_1 підтверджений розпискою, написаною особисто відповідачем. Зазначені обставини відповідають вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України, згідно якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інші документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У вказаний строк (до 20 грудня 2010 року) та до теперішнього часу відповідач зазначену суму коштів не повернув.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Представлений позивачем борговий документ, тобто розписка від 20.09.2010 року, підтверджує укладання договору позики, однак на ній відсутній напис про повернення боргу. Не надано суду відповідачем і розписки позивача про повернення йому боргу.

Відповідно ч.1ст 60 ЦПК Україна кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, як і не підтверджена та обставина, що грошей він не отримував. Крім того, в силу ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Однак відповідачем зазначений договір позики оспорений не був, що свідчить про його згоду на існування боргу перед позивачем.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача борг за договором позики у сумі 50000 грн.

У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем було прострочено виконання зобов'язання, суд вважає, що, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивач має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції. Три відсотки річних від простроченої суми буде складати 879,45 грн.; інфляційні втрати будуть складати 2900 грн., що підтверджується наданим розрахунком.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, ст.ст.625,1046,1047,1049 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 грн. боргу за договором позики, три відсотки річних у сумі 879,45 грн., інфляційні втрати у сумі 2900 грн.,а також за сплачений судовий збір у сумі 537,80 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., всього 54437,25 грн.

На рішення протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя: Н.В.Стамбула