Справа № 2-260/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 серпня 2011 року Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Демченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року позивачка вернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_2, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 01 жовтня 2010 року замінено первісного відповідача виконком Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради на ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Ухвалою суду від 26 травня 2011 року в якості співвідповідачки залучено ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог позивачка в позовній заяві і в судовому засіданні посилалася на те, що 12 жовтня 2009 року помер ОСОБА_6. Відповідно до заповіту від 12 березня 2009 року вона та ОСОБА_2 є спадкоємицями. Заява про прийняття спадщини була подана нею до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у травні 2010 року. Державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з пропуском шестимісячного строку звернення та рекомендовано звернутися суду. Причиною пропуску встановленого строку була неможливість звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 В,О. у звязку з необхідністю доглядати своїх пристарілих батьків, які проживають у Харківській області України Сахновщанський район, с. Чапаєвка. Крім того лише в травні 2010 року вона отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_7 Вважає поважними причини пропуску та просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяця з моменту набрання судовим рішенням законної сили, достатній для подання до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_6, померлого 12 жовтня 2009 року.

Представник відповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та просила суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Просила суд в задоволені позову відмовити. Вказала, що її батько дуже хворою людиною і не зрозуміло яким чином він склав заповіт на сусідок.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. Просила суд в задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Відповідно до листів просили суд розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2009 року помер ОСОБА_6 ( а.10), який проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованому в реєстрі за № 1-3670 ОСОБА_6, ОСОБА_3 купили кожний по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ( а.с.66). Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ ( а.с.72-75).

Відповідно до заповіту від 12 березня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованому в реєстрі за №378 ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, заповідав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у рівних частках ( а.с.8,9).

Відповідно до листа Шостої дніпропетровської державної контори від 27.05.2010 року за №657 видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого 12.10.2009 року не можливо, оскільки відповідно до вимог ст.1269,1270 ЦК України у шестимісячний термін спадщина не прийнята ( а.с.61).

Згідно до листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11.11.2010 року №1217 після смерті ОСОБА_6 померлого 12.10.2009 року спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а.с.31)

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_6, на день його смерті була зареєстрована з ним за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 33).

Відповідачка ОСОБА_4 є дружиною померлого ОСОБА_6, однак заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не подавала.

Суд не може взяти до уваги посилання позивачки в позовній заяві і в судовому засіданні, про те, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті сусіда ОСОБА_6 з поважних причин, оскільки жодних доказів щодо поважності пропуску строку звернення суду не надано. Суд критично відноситься до твердження поважності пропуску строку звернення це отримання лише 14 травня 2010 року свідоцтва про смерть ОСОБА_6, оскільки як вбачається із копії свідоцтва про смерть воно отримано повторно.

Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

У зв'язку з тим, що позивачка не надав жодних доказів того факту, що вона не могла звернутися в період з 13.10.2009 року по 13.04.2009 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори, з даною позовною заявою ОСОБА_1 звернулася лише в серпні 2010 року не обґрунтувавши причини її неподання до серпня 2010 року, тому суд приходить до висновку, що термін для прийняття спадщини ОСОБА_1 був пропущений з не поважних причин, і не вбачає за можливе визначити йому додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 16,1269,1270, 1272 ЦК України, ст. ст.3,7,11,14,15, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар