Єдиний унікальний номер 2-11/11
Номер провадження 2/309/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2011 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці, в складі головуючого судді Попова Г.Г., при секретарі Демчук О.М. за участю сторін та іх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 прож. ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічний позов ОСОБА_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 прож. ІНФОРМАЦІЯ_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя яке складається з нежитлового приміщення площею 54,10 кв.м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці, нежитлову будівлю загальною площею 114,40 кв. м., та земельної ділянки загальною площею 0,0328 га яке знаходиться по вул.. Л. Кобилиці, 22 м. Чернівці.

Посилається позивач в позовній заяві, на те що з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1993 року до 09.11.2007 року та за цей період було придбано вищевикладене спільне сумісне майно яку він ставить питання перед судом про її розділ між подружжя.

Зазначає в позовній заяві, що АДРЕСА_1 було придбано згідно договору купівлі продажу від 17 березня 2003 року, а потім у відповідності до рішення Чернівецької міської ради від 13.01.2004 року за № 23/1 переобладнана в нежитлову будівлю і оформлено право власності за відповідачкою ОСОБА_2

Згідно договору купівлі продажу від 26 квітня 2006 року було придбано будинок № 22 по вул.. Л.Кобилиці у м. Чернівці, а згодом даний житловий будинок був добудований та переведений в нежитлову будівлю і рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 2007 року визнано право власності на нежитловий будинок за ОСОБА_2

Земельна ділянка площею 0,0328 га яка знаходиться за адресою м. Чернівці вул.. Л.Кобилиці , 22 має цільове призначення обслуговування житлового будинку та придбана згідно до договору купівлі продажу вд26 квітня 2006 року свідоцтво про право власності на ОСОБА_2

Посилаючись на те що все вищезазначене майно е майном спільної сумісної власності подружжя, та що згідно до ст. 70 СК України частини сторін в даному майні е рівними, просить поділити дане майно і виділити йому у власність нежитлового приміщення площею 54, 10 кв. м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці, а відповідачці ОСОБА_2 виділити нежитлову будівлю загальною площею 114,40 кв. м., та земельної ділянки загальною площею 0,0328 га яке знаходиться по вул.. Л. Кобилиці, 22 м. Чернівці.

Просить в позові стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь різницю у вартості майна.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву в який просить суд винести рішення яким виділити ій нежитлову будівлю загальною площею 114,40 кв. м., та земельної ділянки загальною площею 0,0328 га яке знаходиться по вул.. Л. Кобилиці, 22 м. Чернівці, і нежитлового приміщення площею 54, 10 кв. м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці , та присудити ОСОБА_1 200000 гривень компенсації.

Посилається в зустрічній позовній заяві на те, що для оформлення покупки нежитлових

приміщень та іншого нерухомого майна, яке є об'єктом сумісної власності з відповідачем вона взяла кредит в сумі 43900 доларів США, крім того по договору позики від 10 березня 2006 року отримала позику в сумі 48000 доларів США, та її боргові зобов'язання складають 612161 гривень. На вихованні і утриманні має троє дітей і тому у відповідності до вимог ст. 70 ч. 2 СК України просить відступити від засад рівності часток та виділити ій все нерухоме майно , а відповідачу виділити грошову компенсацію в сумі 200000 гривень.

Також у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що приміщення по вул.. Л. Кобилиці, 22 м. Чернівці використовується нею в професійної діяльності як стоматологічний кабінет, так як вона лікар - стоматолог. Посилається на свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності від 28.03.2003 року згідно до якої надає стоматологічні послуги населенню. З посиланням на п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вважає що майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця, не є суб'єктом спільної сумісної власності подружжя, іншій з подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладенні в позовні й заяві, та просили позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 свої позовні вимоги в зустрічному позові змінила і просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову повністю. Посилається ОСОБА_5 на те, що нерухоме майно яке просить позивач ОСОБА_3 поділити як спільне6 майно подружжя таким не являється, а є її нерухомим майном як приватного підприємця, яке придбане на позичені нею кошти .

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 зустрічні позовні вимоги підтримав і просив суд в позові ОСОБА_1 відмовити а зустрічний задовольнити посилаючись на обставини справи.

Суд дослідивши матеріали справи вислухавши сторін та іх представників по справі вважає що позов ОСОБА_1, та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню частково.

Як встановлено судом сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1993 року по 09.11.2007 року що доведено по справі рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 листопада 2007 року.

В період шлюбу, а саме подружнього життя сторін по справі згідно до договору купівлі продажу від 17 березня 2003 року ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_2.

По справі сторони не дали суду будь яких доказів з приводу походження коштів на яких було придбане дане нерухоме майно в період шлюбу, при цьому позивач ОСОБА_7 посилався на придбання даної квартири на спільні кошти подружжя, а відповідачка ОСОБА_2 на придбання даної квартири на її кошти для ведення підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 укладений 17 березня 2003 року, а свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємцем ОСОБА_2 отримала 28 березня 2003 року.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на яких вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речі індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином суд вважає, що квартира АДРЕСА_2 яка була придбана на підставі договору купівлі - продажу від 17 березня 2003 року під час шлюбу одним з подружжя ОСОБА_2 , та в подальшому була переобладнана в нежитлове приміщення є спільною сумісною власністю подружжя яке підлягає у відповідності до ст. ст. 69, 70 СК України поділу між подружжя як суб'єкт спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном,

що є об'єктом право спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Сторони по справі не дали суду жодного доказу щодо розпорядженням даним спільним майном подружжя, а саме нежитловим приміщенням № 2 по вул.. Ольжича 28 м. Чернівці.

Однак згідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 « Про

практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено що один з подружжя здійснив відчуження чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя , або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Так як жоден з подружжя не вчинив дій передбачених ч.ч. 4,5 ст. 71 СК України,

та ст. 365 ЦК України щодо згоди одного з подружжя на отримання компенсації, або

внесення іншим з подружжя попередньо на депозитних рахунок суду відповідну суму грошей, суд вважає що неподільне нерухоме майно не може реально бути поділено між подружжя у відповідності до іх частки і суд визнає ідеальні частки подружжя в нежитловим приміщенням по вул.. Ольжича 28 м. Чернівці без його реального поділу і залишає майно у іх спільній частковій власності.

Згідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є суб'єктом право спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Суд з урахуванням наявності у подружжя у власність іншого нерухомого майна в тому числі і квартири АДРЕСА_3 не знаходить підстав для збільшення частки одного з подружжя у якого на утриманні знаходяться діти при поділі спільного майна подружжя нежитлового приміщення по вул.. Ольжича 28 м. Чернівці .

У відповідності до ст. 57 ч.1 п. 3 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є - майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали ій, йому особисто.

Як вбачається з договору позики від 10 березня 2006 року ОСОБА_2 як підприємець отримала грошову позику від ОСОБА_8 в сумі 48000 доларів США з цільовим призначенням - для купівлі житлового будинку № 22 по вул.. Л. Кобилиці в м. Чернівці.

Згідно договору купівлі продажу від 26 квітня 2006 року ОСОБА_2 за 15448 гривень придбала житловий будинок № 22 по вул.. Л. Кобилиці в м. Чернівці у підприємця ОСОБА_9 який на той час згідно до рішення виконкому Чернівецької міської ради від 8.02.2005 року за № 90/2 мав дозволу на реконструкцію і переобладнання під стоматологічний кабінет .

Та у відповідності до рішення виконкому Чернівецької міської ради від 12.12.2006 року за № 628/15 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 8.02.2005 року за № 90/2 змінено із наданням вже дозволу на реконструкцію і переобладнання під стоматологічний кабінет житлового будинку № 22 по вул.. Л. Кобилиці в м. Чернівці ОСОБА_2.

З судового наказу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 січня 2010 року вбачається, що з ОСОБА_2 на виконання договору позики грошей стягнуто на користь ОСОБА_8 заборгованість в сумі 242400 гривень, тобто вона особисто розраховується за позику на яку було придбане нерухоме майно.

Таким чином по справі належними доказами встановлено що житловий будинок № 22 по вул.. Л. Кобилиці в м. Чернівці, набуте одним з подружжя а саме ОСОБА_10 за власні кошти і є її особистою приватною власністю і не підлягає поділу між подружжям як спільне сумісне майно подружжя. .

На підставі ст. ст. 57, 60,65, 70, 71 СК України, ст. ст., 365, 372,ч.3 ст. 368 ЦК України, Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , керуючись ст. ст. 60, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Поділити спільну сумісну власність подружжя шляхом визнання за ними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ідеальних часток нежитлового приміщення площею 54,10 кв.м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці з припиненням право спільної сумісної власності подружжя на дане майно.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на по 1 / 2 ідеальної частки нежитлового приміщення площею 54, 10 кв. м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці, без реального поділу та із залишенням даного приміщення у спільній часткової власності сторін.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя нежитлової будівлі загальною площею 114,40 кв. м., та земельної ділянки загальною площею 0,0328 га яке знаходиться по вул.. Л. Кобилиці, 22 м.Чернівці - відмовити.

Зняти арешт накладений ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2008 року на нежитлову будівлю загальною площею 114,40 кв. м., та земельної ділянки загальною площею 0,0328 га яке знаходиться по вул.. Л. Кобилиці, 22 м. Чернівці, та нежитлового приміщення площею 54, 10 кв. м. розташованого по вул.. Ольжича, 28 м. Чернівці.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Г. Г. Попов