Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Стефанів Н.С., Пнівчук О.В.,

секретаря Довжинської Н.Б.,

з участю апелянтки ОСОБА_1, позивача

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Позивач зазначав, що рішенням Рожнятівського районного суду від 11 вересня 2006 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дочка ОСОБА_4 3 лютого 2010 року досягла повноліття, створила сімю, а тому аліментні відносини з нею припинені. Через невірне тлумачення судовими виконавцями рішення

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-166/2011 р. Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М.

Категорія 46 Доповідач Беркій О.Ю.

суду про стягнення з нього аліментів, зокрема він повинен сплачувати аліменти не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на утримання всіх дітей, однак державний виконавець провір розрахунок 30% на кожну дитину, у нього утворилася заборгованість в сумі 11 569 грн.

Крім того, посилаючись на те, що він на даний час хворіє тяжкою хворобою та перебуває на диспансерному обліку і потребує стаціонарного та оперативного лікування, просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2010 року позов задоволено, звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 11 569 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом не враховано, що позивач з моменту винесення рішення про стягнення аліментів сплачував їх в меншому розмірі і не регулярно, хоча позивач регулярно працює сезонно в Києві та Москві, має високу заробітну плату.

Зазначає, що судом не взято до уваги її доводів про те, що позивач на протязі сумісного з нею життя ніколи не хворів, доказів того, що після розлучення стаціонарно лікувався суду не представив, а представлені довідки про діагнози він зібрав тільки для того, щоб уникнути сплати заборгованості.

Судом не враховано, що вона ніде не працює, на протязі чотирьох років утримувала, виховувала та навчала трьох дітей, для чого позичала кошти у знайомих і має на даний час перед ними заборгованість.

У звязку з цим просить рішення суду скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала по наведених вище мотивах.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рожнятівського районного суду від 11 вересня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на утримання: сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ними повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого державним виконавцем ВДВС Рожнятівського районного управління юстиції, станом на 1 грудня 2010 року заборгованість по аліментах складає 13 601 грн.

Звертаючись до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості за аліментами ОСОБА_2 посилався на відсутність роботи, тяжке матеріальне становище та стан здоровя, зокрема те, що перебуває на диспансерному обліку та потребує стаціонарного лікування та оперативного лікування з приводу жовчно - камяної хвороби.

Колегія суддів вважає, що відсутність постійного місця праці не є обставиною, що має істотне значення і дає підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, оскільки ОСОБА_2 будучи працездатним, не працював без поважних причин і законом не передбачено такої підстави звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Крім того, надані позивачем докази щодо стану його здоровя в 2010 році не можуть бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла в період 2007-2010 років.

Оскільки заборгованість за аліментами у ОСОБА_2 виникла внаслідок обставин, які не мають істотного значення, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді Н.С. Стефанів

ОСОБА_6