АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1434/11 Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Лобова О. А.Пікуля В.П. при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за , апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду від 10 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького районного відділу «Центр державного Земельного кадастру» про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременчуцького районного суду від 10 лютого 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Державний акт на право приватної власності на землю ,виданий ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому ОСОБА_4»янопотоківської сільської ради № 4 від 16 квітня 1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,09 га,яка розташована в с. Садки Кам»янопотоківської сільської ради 07 жовтня 1999 року та зареєстрований в Книзі актів на право приватної власності на землю за № 569 визнано недійсним та скасовано

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати 872 грн.

Врешті позову ОСОБА_3 відмовлено.

На рішення суду апеляційну скарги подав ОСОБА_2 ,прохає рішення суду скасувати , ухвалити нове про

відмову в задоволенні позовних вимог , посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи , перевіривши доводи апеляційної скарги ,приходить до висновку ,що апеляційна скарга підлягає задоволенню

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства ,вирішив справу згідно із законом . Обґрунтованим є рішення ,ухвалене на основі повно і всебічного з*ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається ,що позивач ОСОБА_3 є власником 1/2 частини будинку з надвірними будівлями по прв. Шкільному 15,в с. Садки Кременчуцького району згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2004 року..Спадкове майно складається із житлового будинку Аааі .житловою площею 33,4 кв.м ,літньої кухні Ддді,літньої кухні -гаража,Бб,вбиральні Е, вбиральніг,колодязів ккі,огорожі №1,2 ,

розташованих на земельній ділянці державного фонду.Розмір земельної ділянки в документах не зазначено.

Відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_6 є власником іншої 1/2 частини будинку, згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 24 червня 1995 року.Після прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся до сільської ради з заявою про виділення йому земельної ділянки і йому рішенням сільської ради № 8 від 20.07.1995 року була виділена земельна ділянка площею 0,07 га, яка була раніше виділялась його матері і вона нею користувалась. В 1997 році під час приватизації земельної ділянки відповідачу було надано додатково із земель державного фонду 0,02 і дозволено приватизувати земельну ділянку площею 0,09 га.( рішення сільської ради від 26.03. 1997 року №3).7 жовтня 1999 року ОСОБА_2 отримав Державний акт на право приватної власності на землю площею 0.09 га.

Згідно висновку судово- технічної експертизи від 15 червня 2010 року на даний час ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 942 кв.м. ( 900кв.м.- згідно Державного акту і самозахват зі сторони земель загального користування 42кв.м).

Після купівлі будинку з надвірними будівлями в 1974 році ОСОБА_7Ф і після прийняття позивачем спадщини в 2004 році ніхно із них не звертався до сільської ради про виділення їм земельної ділянки для обслуговування будинку . Земельна ділянка площею 0,07 га ,яка числилась за продавцем ОСОБА_8О рішенням сільської ради від14.08.1974 року №16 була прийнята до земельного фонду сільської ради.За будинком числилась земельна ділянка площею 0,02 га, на якій знаходилась будівля. В 1994 році

ОСОБА_7 було доділено земельну ділянку площею 0,06 га на Деївській горі і з того часу загальна площа землі матері позивача склала 0,08 га.( 0,02 біля будинку і 0,06 га на Деївській горі). В 2006 році ОСОБА_3 звернувся до сільської ради з заявою про виділення земельної ділянкиі і рішенням виконкому сільської ради від 24.11 .2006 року ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 0,08 га с. Садки по пров. Шільному ,15.

Таким чином колегія суддів на основі наданих сторонами доказів приходить до висновку ,що при проведенні приватизації земельної ділянки відповідачем в 1999 році, оскільки за матір»ю позивача за спірною адресою значилась земельна ділянка площею 0,02 га( згідно висновку експертизи у користуванні позивача на час розгляду справи знаходиться земельна ділянка 'У площею 744кв.м) , ОСОБА_2 не були порушені права матері позивача і

це не потягло порушення прав самого позивача після прийняття спадщини.Рішення сільської ради про виділення земельної ділянки ОСОБА_3 приймалось після приватизації земельної ділянки відповідачем.

Визнаючи недійсним Державний акт на право приватної власності на землю на ім»я ОСОБА_2 місцевий суд вказав підставу визнання акту недійсним і його скасування -відсутністьпідпису ОСОБА_7власника суміжної земельної ділянки в акті встановлення в натурі існуючих меж земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду .оскільки Інструкція про порядок складання ,видачі реєстрації і зберігання державних

актів на право власності на землю від 15.02.1993 року ,на яку посилається місцевий суд не містить обовіязкової умови підписання такого акту сумісними землекористувачами .Сам факт непідписання такого акту сусідами не є безумовною підставою для визнання недійсним чи скасування Державного акту на право власності на землю.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку ,що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки в заловоленні позову відмовлено ,то судові витрати понесені позивачем не підлягають поверненню.

Керуючись ст. ст. 303,307 , п.3,4 ст.309 ст. 316 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду від 10 лютого 2011 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 і стягнення на його користь судових витрат скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання Державного акту приватної власності на землю виданого Г аненко

ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому ОСОБА_4»янопотоківської сільської ради №4від 16.04.1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею0,09 га.яка розташована в с.Садки Кам»янопотоківської сільської ради 07.10. 1999року та зареєстрований в книзі актів на право приватної власності на землю за №569 недійсним та скасування його і стягнення судових витрат відмовити.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення , на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду .

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_9