overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1102/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого Підкурганного В.В.

при секретарі Грищенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі з 9 січня 2002 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2, оскільки з вини відповідача відбувається дуже багато сварок, і намагання позивачки зберегти шлюб проходять даремно. Шлюб носить формальний характер, тому позивачка твердо вирішила його розірвати.

У судовому засіданні позивачка вимогу про стягнення аліментів просила залишити без розгляду в решті позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та його представник не заперечували проти розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 9 січня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 188835 видане Відділом РАГС Вишгородської райдержадміністрації Київської області.

Сумісне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося з підстав постійних сварок та втрати основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї ОСОБА_2 стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Після розірвання шлюбу відповідачка залишає шлюбне прізвище «Пироженко».

Керуючись пунктом 2 статті 104, статтями 105-114, Сімейного Кодексу України, статтями 15, 30, 62, 169, 202, 228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений 9 січня 2002 року та зареєстрований Відділом РАГС Вишгородської райдержадміністрації Київської області.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Пироженко».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний.

Суддя
__________________________________________________________________
Справа№2-3197/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Пучкова І. М.

за участю секретаря Зозулянського Д.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою директора Одеського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_1, що діє і інтересах підопічної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, що діє в інтересах підопічної, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що ОСОБА_3 ухиляється від обовязку утримання дитини.

Відповідач до суду не зявилась. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина є інвалідом з дитинства.

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер 5 вересня 2004 р.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 6.3.2006 р. ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав стосовно цієї дитини.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.10-11,60, 88, 212-215, 224-226, п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст.180,182, 184 СК України,-

В И Р І Ш И В:

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Одеського дитячого будинку-інтернату на дочку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи з 24 лютого 2011 р. до досягнення дитиною повноліття 13 травня 2015 р.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Пучкова І. М.
_____________________________________________________________________________
Справа№2-3880/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О. В.

за участю секретаря - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 віталіївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , суд, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до 29 січня 2020 року. При цьому позивач посилається на те, що з 1997 року по 09.02.2006 року вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають дочку на утримання якої відповідач матеріальну допомогу з серпня 2010 року не надає, в звязку з чим просить винести рішення про стягнення аліментів.

В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просить розглянути справу в попередньому судовому засіданні, згоден виплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, з 1997 року по 09.02.2006 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у подружжя народилась дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження 1-ЖД № 383207, видане відділом РАГС Київського районного управління юстиції.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та розмір аліментів визначається згідно до ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, також з урахуванням пояснень відповідача, який позовні вимоги визнав повністю, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60,130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180 -184 СК України, суд, -

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 віталіївна до відповідач ОСОБА_2 , про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1000 /одній тисячі/ гривень, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до 29 січня 2020 року, починаючи з 06.04.2011року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави держмито в розмірі 51 грн., та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя : Васильків О. В.
Справа №2-3806/2011 р.
13 травня 2011 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі Камінській О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом зняття з реєстрації, суд,-
ОСОБА_1 звернулась до суд та просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, розпорядженні квартирою №48 у будинку №52/3 по вулиці Ак.Вільямса в м.Одесі, належної позивачці на праві приватної власності, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняття його з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі, посилаючись на те, що відповідач не проживає за зазначеною адресою, однак його реєстрація за місцем проживання позивачки обмежує її права, як власника.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повідомлявся відповідно до ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
3-тя особа: представник Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.
Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору про розподіл майна подружжя від 30 грудня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від 09 лютого 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.
Як вбачається з довідки про склад сім'ї та прописку від 12 березня 2011 року №346 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є колишнім чоловіком позивачки. Однак, останній більше півроку не мешкає у спірній квартирі, речей не утримує, яких-небудь витрат по оплаті комунальних послуг ні несе, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 212, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.391 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №48 у будинку №52/3 по вулиці Ак.Вільямса в м.Одесі, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №48 у будинку №52/3 по вулиці Ак.Вільямса в м.Одесі та зняття його з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Огренич
_____________________________________________________________________________
Справа№2-5268/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Таварткіладзе О.М.

при секретарі - Лазнікові І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 180, від шлюбу неповнолітніх дітей не маючих.

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, в наслідок чого між ними виникають сварки. Крім того, між ними зникло почуття любові, довіри та поваги один до одного.

Шлюб у сторін перший.

З січня 2009 року сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо за різними адресами.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову у повному обсязі і категорично заперечувала проти примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України, передбачені випадки відкладення розгляду справи серед яких відсутній випадок першої неявки належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини неявки, що на думку суду не перешкоджає постановленню рішення по справі.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних у позові, сімя фактично розпалася і її відновлення не можливо, а також беручі до уваги той факт, що, будь-хто з подружжя чи обидва мають право звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу і це право підлягає судовому захисту. Одночасно суд вважає, що в подальшому спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам обох сторін і цей факт має суттєве значення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України і ст. ст. 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Павлухіна), зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного упргзління юстиції у м. Одесі 15.03.2008року, актовий запис № 180, від шлюбу неповнолітніх дітей не маючих.

Після розрівняння шлюбу залишити прізвище позивача «Сухомлінова».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Таварткіладзе О. М.
Справа№2-з-116/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2011 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченко В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа (№ 2 3434/10) після реєстрації № 2-1949/11 за позовом ОСОБА_1 ло ОСОБА_2 про поділ майна.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10 травня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна був задоволений.

Визнано, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1;

Встановлено порядок користування квартирою № 17 в будинку № 59-И по вул. Ак. Вільямса в м.Одесі, шляхом виділення у користування ОСОБА_2 кімнати площею 20 кв.м.; у користування ОСОБА_1 кімнати, площею 14 кв.м. з балконом; кухню з балконом, коридор, ванну кімнату, туалет залишено у загальному користуванні.

В процесі досудової підготовки по вказаній цивільній справі ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2010 року, був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2.

28.07.2011 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про скасування вказаного арешту.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила скасувати заходи забезпечення позову, оскільки на теперішній час спору між сторонами не існує та розглядати справу за її відсутністю.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, представив до канцелярії суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, оскільки неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суд вважа, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2011 року набрало законної сили і вжиті заходи забезпечення підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_4, накладений ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2010 року.

Копію ухвали для виконання направити до Третьої одеської державної нотаріальної контори та КП «ОМБТІ та РОН».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя : Луняченко В. О.
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-3127/11
Провадження № 2/1609/196/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2011 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого- судді Васильєвої Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ КБ «Приват Банк» про забезпечення позову, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору

Разом із позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом обмеження відповідачів права виїзду за межі України до виконання ними своїх зобов'язань за договором кредиту. Виконання ухвати доручити Державній прикордонній службі України. Також просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, та оголошення заборони на його відчуження .

Суд, розглянувши заяву, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі. З цих же підстав громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач не наводить жодних мотивів, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також підтверджень того, що відповідачі мають намір виїхати за межі України.

Поставивши питання про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача позивач у своїй заяві в супереч вимогам п.З ч,2 ст. 151 ЦПК України не зазначає , на яке майно він просить накласти арешт та не зазначає де воно знаходиться, а також не зазначає де знаходяться грошові кошти та в якій кількості.

Керуючись ст. ст. 151- 152 Ц ПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ КБ «Приват Банк» про забезпечення позову відмовити

.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Васильєва
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-446/11
Провадження № 2/1609/40/12
У Х В А Л А

28.02.2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Васильєвої Л.М.

при секретарі - Стадник І.М.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, реальний розподіл майна та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності, розподіл спадковою майна, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Полтави є вищевказана цивільна справа.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питання про вартість спадкового майна, можливості реального розподілу домоволодіння по провулку Мальовничому,7 в м. Полтава, просив доручити проведення експертизи ОСОБА_5.

Представник відповідачів по первісному позову не заперечують проти призначення такої експертизи.

Враховуючи, що для правильного розгляду справи, необхідні спеціальні знання в області будівництва, суд вважає за необхідне призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу.

Керуючись ст. 143, 144 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИ В:

Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експерту, ОСОБА_5, попередивши експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України задачу за відомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1.Яка дійсна ринкова вартість домоволодіння по провулку Мальовничому, 7 в м. Полтава?

2.Надати всі можливі варіанти реального розподілу домоволодіння по провулку Мальовничому , 7 в м. Полтава, враховуючи частки співвласників 3/5 частини та 2/5 частини?

3.Чи відповідають державним будівельним нормам самочинно збудовані приміщення в домоволодіння по провулку Мальовничому, 7 м. Полтава, а саме сарай-гараж розміром 3.8x8.2 кв.м, гараж «В»та перепланування житлового будинку?

4.Надати всі можливі варіанти реального розподілу приватизованої земельної ділянки по провулку Мальовничому, 7 в м. Полтава, ураховувавши варіант розміру часток співвласників 3/5 та 2/5 частини, та варіант, коли розмір часток співвласників становит 1/5 частина та 4/5 частини:

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Експертизу провести в строки, передбачені ЗУ „ Про судову експертизу

Провадження в справі зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала може бути оскаржена тільки в частині зупинення провадження у справі, шляхом подачі апеляційної скарги, яка може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.М. Васильєва