Справа № 22-ц-6342/11 Головуючий у І інстанції Кошель Л.М.
Категорія 33 09.12.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

9 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Сержанюка А.С.

членів колегії - суддів Білоконь О.В., Верланова С.М.,

з участю секретаря - Хворостяної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ліквідатора Акціонерного страхового товариства «Вексель» - ОСОБА_4, Моторного транспортного страхового бюро України, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 17.10.2009 р. з вини відповідача ОСОБА_2, мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль НОМЕР_1. Позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 8 133 грн. 42 коп., 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою суду від 12.01.2011 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ліквідатора Акціонерного страхового товариства «Вексель» - ОСОБА_4, та Моторне транспортне страхове бюро України.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2011 року позов задоволено частково. Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 8 133 грн. 42 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., судові витрати в сумі 460 грн. та 920 грн. витрат на правову допомогу, всього 10 013 грн. 42 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Частково задовольняючи позов та покладаючи обовязок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на винну особу ОСОБА_2, який уклав зі страховиком договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди ДТП доведена, тому він повинен нести відповідальність як заподіювач шкоди, оскільки у встановлений законом і договором триденний строк не повідомив страхову компанію АСК «Вексель про страховий випадок. У зв»язку з цим АСК «Вексель» не повинно нести відповідальність за договором, крім того, його визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Позовні вимоги до МТСБУ є безпідставними через позбавлення членства АСТ «Вексель» в МТСБУ у березні 2010 р.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду, оскільки вони суперечать матерілам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд встановив, що 17 жовтня 2009 року близько 14 год.45 хв. відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 порушив п.16.11. Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 та механічного пошкодження цього автомобіля позивача (а.с. 6-9).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 02 листопада 2009 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення (а.с.6).

Винність у вчиненні ДТП та розмір завданої позивачу матеріальної шкоди сторонами не оспорюються.

Стягуючи моральну шкоду з ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. ст. 1167, 1187 ЦК України, відповідно до яких саме він як володілець джерела підвищеної небезпеки та особа винна в скоєнні ДТП має її відшкодувати.

Разом з тим суд не врахував, що до цих правовідносин потрібно було також застосувати положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом був вищезазначений автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_4 (а.с. 43). Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є АСТ "Вексель", забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до ст. 3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

За заявою ОСОБА_2 до участі у справі залучений страховик АСТ "Вексель" та Моторне страхове бюро України, тому незалежно від того, чи наполягає потерпілий на відшкодуванні шкоди його заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування, суд повинен урахувати відповідальність страховика та МТСБУ.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідач у порушення ст. 33 Закону у встановлений законом і договором триденний строк не повідомив страхову компанію про страховий випадок суперечать матеріалам справи, оскільки таке повідомлення про страховий випадок АСТ «Вексель» отримали за № 5382/В 20.10.2009 р. в 11 год 41 хв. за вих. номером 6439, що не заперечували сторони.

Відповідно до п. 2 поліса № ВС/7526972 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт матеріальної відповідальності страхувальника. складає 25 тис. грн. (а. с. 43).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 238 від 28.09.2010 р., матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_3 внаслідок ДТП, що мала місце 17.10.2009 р., складає 8 133 грн. 42 коп. (а.с.11-18), що не перевищує встановленого ліміту матеріальної відповідальності страхувальника.

Таким чином, шкоду, завдану майну ОСОБА_7 під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, повинен був би відшкодовувати страховик - АСТ «Вексель».

Разом з тим, згідно з постановою господарського суду м. Києва від 18.05.2010 р. АСТ «Вексель» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Відповідно до п.20.3. Закону, у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів, обов»язки по договорах обов»язкового срахування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов»язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується недостатньо коштів та / або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов»язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Згідно з п.г/ ст.41.1 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом у разі її заподіяння у разі недостатості коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та / або ліквідований для виконання його зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, оскільки страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 АСТ «Вексель» визнано банкрутом, коштів та майна страховика недостатньо, виконання обов»язків страховика за договором страхування гарантується коштами МТСБУ, тому обов»язок відшкодувати завдану діями страхувальника ОСОБА_2 матеріальну шкоду слід покласти на МТСБУ і стягнути з нього на користь ОСОБА_3 у сумі 7623 грн. 42 коп. за винятком 510 грн. франшизи та судових витрат, які необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача.

Посилання суду першої інстанції на позбавлення членства АСТ «Вексель» в МТСБУ як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог до цього відповідача є неогбрнутованим, оскільки згідно з довідкою від 25.02.2001 року АСТ «Вексель» було членом МТСБУ з листопада 2001 року по березень 2010 року, тобто у період настання страхового випадку у жовтні 2009 року ( а.с.87).

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2011 скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 франшизу у сумі 510 грн., 340 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, моральну шкоду у розмірі 500 грн., судові витрати у розмрі 120 грн. та 920 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 7623 грн. 42 коп.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий :

Судді :