Рівненський міський суд Рівненської області
Справа 2-1747
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2011 pоку м.Рiвне
Рiвненський мiський суд в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретарів судового засідання Ковальчук В.В., Юхимчук О.Л.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про розірвання договору поруки, -
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав і просить суд розірвати договір поруки № 42/Zпор-08-1, укладений 01 лютого 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачем в порушення вимог закону не було виконано переддоговірну роботу з позивачем. Відповідач не надав позивачу інформацію про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, а тому позивач підписав договір поруки, будучи неправильно проінформованим про умови кредитування. Відповідач предявив позивачу вимогу про дострокове повернення кредиту та вимагає дострокового стягнення суми кредиту в умовах фінансової кризи, чим фактично змінює зміст договору поруки щодо прав та обовязків сторін та щодо строку його дії, а також суттєво збільшує розмір відповідальності позивача. Крім того, відповідач, не погодивши з позивачем, уклав з позичальником ОСОБА_5, яка є третьою стороною по справі, додатковий договір, яким надав їй відстрочку на рік на погашення кредиту, чим також збільшив відповідальність позивача. Посилаючись на згадані обставини, представник позивача просить договір поруки розірвати.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав і просить суд в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_4 просить задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є безпідставними та недоведеними.
Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (далі Кредитор), ОСОБА_4 (далі Поручитель) та ОСОБА_5 (далі Боржник) був укладений договір поруки № 42/Zпор-08-1.
Згідно п.1 договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором № 42СМБ від 01 лютого 2008 року, за яким Боржник зобовязаний до 31 січня 2023 року повернути кредит у розмірі 100000 доларів США, сплатити комісії, проценти та штрафні санкції у розмірах і у випадках, передбачених кредитним договором.
Пунктами 2,3 договору поруки встановлено, що відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобовязань за кредитним договором і ця відповідальність є солідарною. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Таким чином визначено обсяг відповідальності позивача.
Відповідно до п.4.2.5. кредитного договору № 42СМБ від 01 лютого 2008 року позичальник зобовязаний достроково повернути всю заборгованість за договором, повернути суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції, а також сплатити всі інші платежі, передбачені договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п.6.2. кредитного договору, за умовами якого Кредитор має право вимагати дострокового повернення заборгованості по кредиту у повному обсязі у випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором.
Як зазначено у п.6 договору поруки, Поручитель ознайомлений з усіма умовами кредитного договору. Крім того, копія згаданого кредитного договору була надана Поручителю.
За таких обставин, посилання позивача на те, що предявлення відповідачем до нього вимоги про дострокове повернення кредиту змінює зміст договору поруки щодо прав та обовязків сторін та щодо строку його дії, а також суттєво збільшує розмір відповідальності позивача, суд визнає необґрунтованими та безпідставними. Вимоги відповідача щодо дострокового повернення кредиту до позивача, як Поручителя, відповідають умовам та вимогам договору поруки № 42/Zпор-08-1 від 01 лютого 2008 року та кредитного договору № 42СМБ від 01 лютого 2008 року.
Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Суд, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_4 посилається на те, що позичальнику за кредитним договором ОСОБА_5, в порушення вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», майже в повному обсязі не була надана інформація, зокрема, про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, а тому остання не проінформувала його належним чином і він підписав договір поруки, будучи неправильно проінформованим про умови кредитування.
Однак, жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, позивач суду не надав. Разом з тим, як слідує з п.7.1. кредитного договору, шляхом підписання цього договору ОСОБА_5 підтвердила факт письмового ознайомлення з умовами кредитування та отримання копії відповідного листа повідомлення про умови кредитування банку, за якими надавався кредит.
Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна умов не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всіх турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що він звертався до відповідача з пропозиціями щодо зміни умов договору поруки чи його розірвання.
Не доведено позивачем і одночасної наявності усіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору поруки у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору.
При цьому суд звертає увагу на те, що позивач посилається не на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору поруки, а на істотну зміну обставин, які склалися у світовій економіці та економіці України і вплинули на його платоспроможність, через що він не спроможний виконати взяті на себе за договором поруки зобовязання.
Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається і на те, що 13 жовтня 2009 року між відповідачем та ОСОБА_5 був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № 42СМБ від 01 лютого 2008 року, згідно якого відповідач надав ОСОБА_5 відстрочку на рік на погашення кредиту, після чого вдвічі збільшився щомісячний платіж по кредитному договору. Цим, на думку позивача, сторони кредитного договору збільшили його відповідальність.
Враховуючи положення п.п.1,2,3 договору поруки, а також умови кредитного договору № 42СМБ від 01 лютого 2008 року, укладення між відповідачем та ОСОБА_5 13 жовтня 2009 року додаткового договору № 2, суд не визнає зміною зобовязання, яке збільшує обсяг відповідальності позивача, як поручителя, оскільки розмір основного зобовязання (100000 доларів США) не змінився.
На підставі ст.553, ст.559, ст.651, ст.652 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про розірвання договору поруки відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 18 лютого 2011 року.

Cуддя: