Справа № 22-ц-15/11 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 21.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, про зобовязання відкрити виконавче провадження,

встановила:

В липні 2010 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаною скаргою на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 по виконанню виконавчого листа № 2-1385 від 10 листопада 2008 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 травня 2008 року Києво-Святошинський районний суд Київської області розглянув цивільну справу за його позовом до ТОВ „Підприємство „Іскра" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та ухвалив рішення про часткове задоволення його вимог шляхом стягнення з ТОВ „Підприємство „Іскра" на його користь матеріальної шкоди в розмірі 3833 грн., моральної шкоди в розмірі 50000 грн., 500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 54333 грн.Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2008 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2008 року залишено без змін.На підставі виконавчого листа № 2-1385, виданого 10 листопада 2008 року Києво-Святошинським районним судом, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за місцезнаходженням юридичної особи боржника - в Голосіївському районі м. Києва. Після проведення необхідних виконавчих дій старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 виконавче провадження було закінчене, про що 25 березня 2010 року була винесена постанова, а виконавчий лист надіслано для виконання до ВДВС Солом"янського РУЮ в м. Києві, за місцем фактичного знаходження боржника.23 квітня 2010 року заявником було надіслано лист на ім"я начальника відділу державної виконавчої служби Солом"янського РУЮ в м. Києві, однак відповіді у встановлений законом термін він не отримав, після чого 28 травня 2010 року вдруге надіслав аналогічний лист, але і на цей лист ніякої відповіді отримано не було. На підставі викладеного ОСОБА_2 вважає, що невиконанням рішення суду від 21 травня 2008 року працівники відділу державної виконавчої служби Солом"янського РУЮ в м. Києві порушують його права, в зв»язку з чим просив визнати бездіяльність начальника ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 неправомірною та зобов»язати її відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1385, виданого йому 10 листопада 2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, про зобовязання відкрити виконавче провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заявник ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року скасувати та вирішити питання по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2008 року частково задоволено вимоги ОСОБА_2 до ТОВ „Підприємство „Іскра" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та стягнуто з ТОВ „Підприємство „Іскра" на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3833 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн., 500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 54333 грн.Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2008 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2008 року залишено без змін.

На підставі виконавчого листа № 2-1385, виданого заявнику 10 листопада 2008 року Києво-Святошинським районним судом, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за місцезнаходженням юридичної особи боржника - в Голосіївському районі м. Києва.

Після проведення необхідних виконавчих дій старшим державним виконавцем державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4, виконавче провадження було закінчене, про що 25 березня 2010 року була винесена постанова, а виконавчий лист надіслано для виконання до ВДВС Солом"янського РУЮ в м. Києві, за місцем фактичного знаходження боржника. Заявник двічі,23 квітня 2010 року та 28 травня 2010 року, надсилав на ім»я начальника відділу державної виконавчої служби Солом"янського РУЮ в м. Києві листи, однак відповіді у встановлений законом термін на жоден з них не отримав.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, виходив з того, що при розгляді справи не було встановлено, що суб»єктом оскарження порушено права заявника, і колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Так, з копії реєстру передачі виконавчих документів ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві (а.с.40) вбачається, що виконавчий лист за № 2-1385, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області, 31.03.2010 року направлено до ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві. Однак при отриманні кореспонденції ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві згідно вищевказаного реєстру передачі виконавчих документів виконавчий лист за № 2-1385 від 10.11.2008 року про стягнення з ТОВ «Підприємство «Іскра» на користь ОСОБА_2 грошових коштів був відсутній, що підтверджується актом, складеним працівниками відділу 27.04.2010 року (а.с.28) та іншими матеріалами справи.

Таким чином, оскільки державний виконавець відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, який в даному випадку був відсутній з невстановлених причин, суб»єкт оскарження ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві, був позбавлений можливості вчинити дії по відкриттю виконавчого провадження. Тобто суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець в даному випадку діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень, не порушивши при цьому права та свободи заявника.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не дав належної оцінки діям суб»єкта оскарження, пов»язаним з ненаданням йому відповідей на його звернення, то вони спростовуються самим змістом судового рішення, в якому зазначено, що згідно доповідної працівника ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві на ім»я начальника ОСОБА_3 від 20.10.2010 року за № 102183 вбачається, що перевіркою книг вхідної кореспонденції з 23.04.2010 року по 20.10.2010 року встановлено, що звернення від ОСОБА_2 до ВДВС Солом»янського РУЮ не надходили (а.с.32). Такі доводи заявником під час судового розгляду справи спростовані не були.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухвали, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справпротягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: