Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі : Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2010р.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про часткове визнання розпорядження незаконним і часткове скасування свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и л а:

У вересня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково незаконним розпорядження і часткове скасування свідоцтва про право власності на житло. Зазначала, що в липні 2010 року їй стало відомо про те, що її онука - ОСОБА_3, співвласник будинку 51 по вул.Леніна в с. Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, де вони проживають, двічі здійснила право на приватизацію житла у порядку Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду. Вперше у 1996-1997р.р. у Довжанській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. Другий раз 04 квітня 1997 року - на підставі розпорядження представництва ФДМУ у Ружинському районі. Цей будинок було отримано позивачкою у звязку з відселенням з території постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи в порядку передбаченому Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що в судовому рішенні неправильно вказано, що позивачка самостійно займалась приватизацією спірного будинку. Крім того, вона не могла діяти від імені ОСОБА_3, оскільки не є ні опікуном, ні її представником. В позовних вимогах не ставиться питання щодо позбавлення ОСОБА_3 права на проживання у спірному будинку.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народилась 09 січня 1996р. (а.с.15).

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 у березні 1997р. було включено у склад сімї ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 для переселення із Чорнобильської зони та отримання ними житла в Тернопільській області (а.с.76,77).

Судом встановлено, що 14.05.1996р. Вікторію разом із бабусею та батьком, позивачами по справі, було включено у склад їх сімї як онуку голови сімї, для переселення із Чорнобильської зони у с. Чорнорудка Ружинського району (а.с.30,31). У 1996-1997р.р. ОСОБА_1 особисто писала відповідні заяви про переселення та приватизацію отриманого житла на такий склад сімї - три особи, де онуку зазначала як члена сімї (а.с.81-88).

Оскільки позивачка, як голова сімї, особисто займалась питаннями приватизації у с. Чорнорудка, тому суд прийшов до правильного висновку, що вона не могла не знати, що її онука вже використала своє право на отримання житла. Для оформлення документів позивачка надавала копію свідоцтва про народження, де вже був штам про участь ОСОБА_3 у приватизації.

ОСОБА_6 законний представник неповнолітньої, зверталась до суду із заявою про застосування позовної давності. З моменту приватизації і виникнення спірних правовідносин пройшло більше чотирнадцяти років.

Дійсно, Вікторія двічі приватизувала належне їй житло. Проте суд правильно визнав, що дитина, якій на час приватизації ще не було одного року, не могла самостійно вчиняти будь-яких дій. Її батьки будинок у Тернопільській області продали у 1997р.

На час предявлення позову і розгляду справи, іншого житла, крім спірного у ОСОБА_3, немає.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у позові.

Рішення є законним та справедливим.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: