УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1033/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного комунального автогосподарства Житомирської обласної державної адміністрації (далі Підприємство), голови комісії з припинення юридичної особи Підприємства про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції яким відмовлено у задоволенні його позову про визнання незаконним наказу від 30 вересня 2009 року № 81-Л „Про звільнення за скороченням штату працівників, поновлення його на роботі на посаді водія Підприємства з 1 жовтня 2009 року, стягнення з Підприємства на його користь 4662 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про дотримання Підприємством процедури звільнення, оскільки не дослідив питання його можливого працевлаштування та переважного права залишення на роботі. Також, на думку апелянта, судом не враховано тих обставин, що до розпорядження голови Житомирської ОДА від 17.06.2009 року № 195 про ліквідацію Підприємства були внесені зміни згідно з розпорядженнями голови ОДА від 13.11.2009 року № 365 та від 24.11.2009 року № 370. З таких підстав апелянтом порушується питання про ухвалення по справі нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Представники відповідачів до суду повторно не зявилися, а тому суд апеляційної інстанції розглядає справу за їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 працював на Підприємстві водієм автомобіля та був звільнений з роботи 30.09.2009 року на підставі наказу № 81-Л „Про звільнення за скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.9). Вказаний наказ було видано на виконання розпорядження голови Житомирської ОДА від 17.06.2009 року № 195 „Про передачу рухомого та нерухомого майна державного комунального автогосподарства облдержадміністрації та припинення його діяльності, згідно п. 2 якого було передбачено припинити юридичну особу Підприємство шляхом його ліквідації. Цим же розпорядженням затверджено склад ліквідаційної комісії, порядок та строки проведення ліквідації (п.п.3, 4). Про майбутнє звільнення позивач був попереджений за наказом від 30.06.2009 року № 55-Л по Підприємству під особистий підпис.

Вище вказані обставини сторонами визнаються та не заперечуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

Оскільки звільнення позивача було повязане з ліквідацією Підприємства за рішенням власника Житомирської обласної ради (а.с.51), питання щодо можливого працевлаштування ОСОБА_2 на Підприємстві та його, можливе переважне право на залишення на роботі не було предметом дослідження суду, так як положення ст. 42 та ч. 2 ст.49 КЗпП України на дані правовідносини не поширюються. А відтак, доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Безпідставними визнаються колегією суддів і доводи ОСОБА_2 щодо не врахування судом розпоряджень голови Житомирської ОДА 13.11.2009 року № 365 та від 24.11.2009 року № 370, якими припинення юридичної особи державного комунального автогосподарства Житомирської ОДА, передбачене шляхом її приєднання до комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради, оскільки вказані розпорядження було видано після звільнення позивача і тому вони не мають правового значення для вирішення справи.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді