Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-288/11
14 березня 2011 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,
У листопаді 2010 року Приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхування
(далі ПрАТ) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 05 жовтня 2006 року ПрАТ і ОСОБА_4 уклали договір страхування № АТК 0111190 майнових інтересів власника автомобіля ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_1.
13 червня 2007 року у м. Києві з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) у результаті якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6
Згідно із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2007 року зазначена ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3
Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до акту товарознавчого дослідження № 1808 від 23 жовтня 2007 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить
Зазначена вище подія визнана страховим випадком, про що 25 жовтня 2007 року було складено страховий акт № 8908/АТ.
Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Таким чином, згідно із ст. 1191 ЦК України після виплати страхового відшкодування ПрАТ має право вимоги до ОСОБА_3 у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення
у справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
05 жовтня 2006 року ПрАТ і ОСОБА_4 уклали договір добровільного страхування транспортних засобів № 0111190 серії АТК, відповідно до якого від пошкоджень було застраховано автомобіль марки Порше Каєн, реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору з 06 жовтня 2006 року по 05 жовтня 2007 року.
не витримав безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді судом визнано ОСОБА_3, який порушив п. п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, останній свою вину у вчиненні цього правопорушення в суді визнав.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
У ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із акту товарознавчого дослідження № 1808 від 23 жовтня 2007 року, складеного
На підставі розрахунку страхового відшкодування № 5456 від 24 жовтня 2007 року
У ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування,
у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
28 липня 2008 року ПрАТ направляло ОСОБА_3 регресну вимогу на вказану вище сумувиплаченого страхового відшкодування, проте дана вимога відповідачем залишена без задоволення.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При подачі позовної заяви до суду ПрАТ сплатило судовий збір у сумі 183 грн. 70 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
Всього судові витрати у справі становлять 303 грн. 70 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування виплачене страхове відшкодування в розмірі
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І.М.