АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: стягнення аліментів доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П. Трішкової І.Ю.,

при секретарі Асеєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2011 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів та визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області від 09.11.2010р. з нього стягнуті на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Однак на даний час він не може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу, оскільки він є приватним підприємцем і працює по спрощеній системі оподаткування. Тобто в деклараціях про його дохід вказується не його чистий прибуток, а валовий дохід. Також окрім офіційно сплачених аліментів він постійно купує дітям речі, одежу, проводить оплату за дитячій садок. В зв'язку з викладеним та посилаючись на ст.184, 192 СК України він просить змінити розмір аліментів з 1/3 частини від його доходу та визначити їх в твердій грошовій сумі по бООгр. на місяць на кожну дитину. Також просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. З позовними вимогами позивача не згодна .

За таких обставин суд вважав за можливе провести розгляд справи без сторін.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2011 року позовна заява ОСОБА_2 задоволена частково. Вирішено змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 09.11.2011 року на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітніх дітей Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки всіх видів його заробітку та встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 750(сімсот п'ятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду чинності і до досягнення ними повноліття.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значенні у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на момент звернення нею з позовом позивач погодився з її позовними вимогами в повному обсязі. З часу ухвалення рішення матеріальний стан його став кращим, він перестав сплачувати кредит на придбання автомобілю, сплативши банку одноразово 34000 грн. Сімейний стан його не змінився, не змінився і стан його здоров»я, він продовжує займатися підприємницькою діяльністю, має регулярний великий дохід. Іншу допомогу він надає дітям нерегулярно та дуже рідко.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, чого позивач і не заперечує.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

При цьому відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України N'3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.І ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Матеріали справи свідчать, що позивач є приватним підприємцем і працює по спрощеній системі оподаткування, в зв'язку з чим в деклараціях про його дохід вказується не його чистий дохід(прибуток).

Чистий дохід підприємця є різниця між валовим доходом (виручкою від продажу товарів, надання послуг, виконання робіт у грошовій або натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з отриманням такого доходу. Тобто вказується саме його валовий дохід, вказується загальний обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з довідки податкової інспекції та декларації про доходи обсяг загальної виручки позивача за 1-2 квартал 2011 року склав 155364грн., тобто з цих коштів відповідно до рішення суду від 09.11.2010р., за яким зараз і нараховуються аліменти він повинен сплатити аліментів в сумі 46609,20грн., тобто по 7768,20грн. на місяць, що майже в 10-ть разів перевищує розмір загальної мінімальної заробітної плати по Україні.

Крім того позивач вказував, що окрім офіційно сплачених аліментів, він постійно несе в добровільному порядку і додаткові витрати: купує дітям особисті речі, одяг, проводить оплату за дитячій садок та несе інші витрати. Вказані пояснення підтвердила представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції. Ці пояснення відповідачем нічим не спростовані.

Відповідно до Податкового кодексу України - об'єктом оподаткування є сукупний чистий дохід підприємця, розрахований як різниця між валовим доходом (виручкою від продажу товарів, надання послуг, виконання робіт у грошовій або натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з отриманням такого доходу. Таким чино навіть податки вираховуються з чистого доходу, а не з загального валового доходу, з якого зараз і проводиться сплата аліментів за рішенням суду від 09.11.2010р.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за таких обставин позивач має не регулярний та не стабільний заробіток, який неможливо вирахувати. Тому районний суд правильно та відповідно до закону відніс ці обставини до інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ч.І ст.184 СК України.

Окрім того, за загальним правилом ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж З0 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На день розгляду справи, станом на 03.10.2011р. суд першої інстанції правильно встановив , що прожитковий мінімум в Україні для дитини до 6 років складає 853грн., а на дитину від 6 до 18 років складає 1022грн., таким чином 30% складає 255,90грн. та 306,60грн. відповідно

В зв»язку з наведеним сума яку навіть просить сплачувати позивач є значно більшою від мінімального розміру аліментів, встановленою законодавцем.

В зв'язку з тим, що позивач не заперечував, що сам сплачував аліменти в розмірі 600-750 грн. на кожну дитину то суд першої інстанції правильно зазначив, що сума по 600грн. на місяць не буди відповідати потребам дітей відповідного віку, а тому визнав , що з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 7 50грн. на кожну дитину.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до вимог закону задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, яке постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим. Підстав для його скасування або зміни судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноградського айонного суду Харківської області від 03 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: