Справа № 22-ц-2651/2011 Головуючий у I інстанції Майборода С.М.
Категорія цивільна Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк 15648,25 грн. заборгованості, яка виникла по договору №CNXRRC01810012 від 11 грудня 2007 року; стягнуто з ОСОБА_6 солідарно з ОСОБА_5 на користь ПАТ „ПриватБанк 200 грн. заборгованості, яка виникла по договору №CNXRRC01810012 від 11 грудня 2007 року; стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача 158,48 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення по справі та невідповідності висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково, при визначенні розміру заборгованості, яка підлягає стягненню на його користь, застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України, зменшивши розмір неустойки за невиконання умов кредитного договору.

Апелянт наголошує на тому, що у відповідності до приписів вказаної правової норми, розмір неустойки може бути зменшений судом, тільки в тому випадку, якщо в матеріалах справи наявні беззаперечні докази вини кредитора стосовно порушення кредитного зобовязання або сприяння збільшенню розміру збитків.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують договірні правовідносини, умови якого порушив позичальник ОСОБА_6, а тому він та поручитель ОСОБА_5 повинні відповідати за неналежне виконання зобов`язання. Враховуючи, що сума неустойки з урахуванням пені та штрафних санкцій, яку просив стягнути позивач, становить 20361, 56 грн., що значно перевищує розмір збитків, суд, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив розмір неустойки до 6200 грн.

Такі висновки суду відповідають вимогам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та наявним матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 грудня 2007 року між ПАТ КБ „Приват Банк та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № CNXRRC01810012, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику строковий кредит в сумі 6776,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 11 грудня 2010 року щомісячними платежами, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами та інші передбачені договором платежі (а.с.11).

27 травня 2011 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ „ПриватБанк укладено договір поруки №1, відповідно до якого ОСОБА_5 поручився за виконання ОСОБА_6 умов вказаного кредитного договору в межах суми визначеної п.2 Договору (а.с. 7).

Банком зобовязання за кредитним договором були виконані належним чином відповідно до його умов.

Проте, позичальником умови договору належним чином не виконувались, внаслідок чого станом на 08 червня 2011 року утворилась заборгованість по кредитному договору, яка за розрахунком позивача становить 30009, 81 грн. і складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5378,61 грн., відсотків за користування кредитом 854,48 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3415,16 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором в сумі 18456,33 грн., а також штрафів: 500 грн. фіксована частина, 1405, 23 грн. процента складова.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що районний суд підставно, виходячи із положень ст.ст. 526, 527, 546, 551, 554, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають нести солідарну відповідальність перед ПАТ КБ «Приватбанк» за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором та частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги стосовно задоволення позову в повному обсязі та стягнення пені відповідно до розрахунку позивача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать встановленим обставинам і вимогам ч. 3 ст. 509 та ч. 3 ст. 551 ЦК України, також, слід врахувати, що при виникненні заборгованості, позивачем фактично не вживались заходи щодо своєчасного повернення кредиту, що призвело до значного збільшення розміру неустойки, яка в значній мірі перевищила розмір заподіяних збитків.

Посилання апелянта на порушення умов зобовязання з вини кредитора або сприяння кредитора збільшенню розміру збитків, як на обовязкову підставу для можливості застосування приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України є необгрутованими і така підстава не передбачена вимогами вказаної норми права, тобто в даному випадку наявне її вільне трактування.

Сукупність обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини між сторонами і їм надана вірна юридична оцінка. Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: