Справа № 22-ц-1744/11 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 19.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Яворського М.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Джафаровій Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Біо-Оріяна» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Біо-Оріяна" до ОСОБА_3, виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про розірвання договору, визнання рішень виконавчого комітету сільської ради незаконними, стягнення збитків, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Біо-Оріяна" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про розірвання договору, визнання незаконним рішення виконкому сільської ради в частині та стягнення збитків, мотивуючи тим, що 30.11.2004 року між ТОВ «Біо-Оріяна» та ОСОБА_3 (пайовик) укладено договір на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку № 46/3-А2, згідно умов якого пайовик за рахунок власних коштів зобов'язався прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва житлового комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка. вул. Леніна, 46, який будує ТОВ "Біо-Оріяна", а товариство після завершення будівництва передає пайовику документи для оформлення права власності на відповідну частку об'єкта будівництва, а саме - одне офісне приміщення загальною площею 79,71 кв. м.: будівельний номер офісу - А2, секція будівництва №3, поверх перший.

За договором ОСОБА_3 зобовязався в термін до 05.12.2004 року профінансувати будівництво вказаного офісного приміщення в сумі 257625,00 грн. (п.1.2., п.п.3.3.4. договору), хоча згідно п.2.2. ціна зазначеного приміщення визначена сторонами у сумі 159420,00 грн.

06.12.2007 року відповідачем було сплачено пай у сумі 164400,00 грн.

ТОВ «Біо-Оріяна» зазначало, що будівництво будинку № 46 по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області було завершене наприкінці другого кварталу 2007 року, що підтверджується актом державної приймальної комісії від 31.08.2007 року, затвердженим розпорядженням голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.09.2007 року № 584, а частково сплачуючи пай, ОСОБА_3 зіслався в платіжному документі на уточнену площу приміщення - 82,2 кв.м, встановлену за результатами обміру площі, здійсненому БТІ 02.04.2007 року у період підготовки здачі будинку в експлуатацію.

Позивач ТОВ "Біо-Оріяна" зазначило, що часткова оплата відповідачем паю після завершення будівництва означає, що під час будівництва будинку відповідач фактичної участі у його будівництві не приймав, що суперечить суті зобовязань за договором про пайову участь.

Згідно з п.5.4. договору від 30.11.2004 року №46/3-А2 сторони домовились про те, що договір діє з моменту виконання пайовиком п.3.3.4. цього договору, тобто внесення паю в сумі 257625,00 грн. до 05.12.2004 року, і лише з цього моменту у ТОВ "Біо-Оріяна" виникав обов'язок видати документи для оформлення права власності на об'єкт паювання (п.3.1.3.), попереднім директором товариства без перевірки строків та повноти внесення паю (дві істотні умови), всупереч змісту ст. 526 Цивільного кодексу України про те, що зобов'язання має виконуватись належним чином, був виданий акт прийому-передачі №160, при цьому без зазначення дати його укладення.

Позивач стверджував, що виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області порушено п.п."а" п.6.1. Тимчасового положення про

порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, ухваливши рішення від 11.09.2007 року №163 "Про визнання права власності на вбудовано-прибудовані приміщення побутового обслуговування за договорами про пайову участь у фінансуванні будівництва в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46" в частині встановлення належності і права приватної власності на приміщення-аптеку №3-А2 ОСОБА_3 без наявності акта приймання-передавання об'єкта пайовику (інвестору). Тому це рішення в зазначеній частині, на думку позивача, є незаконним.

02.12.2009 року ОСОБА_3 було надіслано пропозицію внести зміни до договору від 30.11.2004 року №46/3-А2 щодо ціни офісного приміщення, встановивши її на рівні 664833,00 грн., та сплатити неоплачену вартість приміщення або розірвати вказаний договір.

Позивач просив суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.09.2007 року №163 "Про визнання права власності на вбудовано-прибудовані приміщення побутового обслуговування за договорами про пайову участь у фінансуванні будівництва в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46" в частині встановлення належності і права приватної власності на приміщення-аптеку №3-А2 ОСОБА_3С, розірвати договір від 30.11.2004 року №46/3-А2 та стягнути з відповідача на користь позивача упущену вигоду у розмірі 500433,00 грн.

В подальшому позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд також визнати незаконним рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.08.2007 року №133/1 "Про визнання права власності приміщення аптеки за договором про пайову участь у фінансуванні будівництва від 30.11.2004 року гр. ОСОБА_3 в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46", а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на нежиле приміщення загальною площею 81,2 кв.м ОСОБА_3С виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 12.12.2007 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Біо-Оріяна" до ОСОБА_3, виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про розірвання договору, визнання рішень виконавчого комітету сільської ради незаконними, стягнення збитків, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «Біо-Оріяна» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2004 року між ТОВ "Біо-Оріяна", від імені якого діяла директор товариства ОСОБА_4, та ОСОБА_3 (пайовик) укладено договір на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку №46/3-А2 (надалі - договір від 30.11.2004 року №46/3-А2), згідно умов якого пайовик за рахунок власних коштів зобов'язався прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва житлового комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46, який будує ТОВ "Біо-Оріяна", а товариство після завершення будівництва передає пайовику документи для оформлення права власності на відповідну частку об'єкта будівництва, а саме - одне офісне приміщення загальною площею 79,71 кв.м: будівельний номер офісу - А2, секція будівництва №3, поверх перший.

Однією з істотних умов договору на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку є ціна паю, який повинен бути сплачений.

Ціна паю, який повинен бути оплачений, за договором від 30.04.2004 року №46/3-А2 чітко визначена у п.2.2. цього договору та становить 159420,00 грн. Про те, що саме ця сума є вартістю паю, також свідчить те, що згідно п.1.2. договору від 30.04.2004 року №46/3-А2 один квадратний метр площі офісного приміщення, у фінансуванні будівництва якого приймав участь ОСОБА_3, становить 2000,00 грн., а запланована його площа - 79,71 кв.м. (79,71 кв.м х 2000,00 грн. = 159420,00 грн.).У п. 3.3.4. договору від 30.04.2004 року №46/3-А2 встановлено обовязок пайовика профінансувати кошти згідно п. 2.2. договору, тобто у розмірі 159420,00 грн., проте сума вказана у розмірі 257625,00 грн.

Аналізуючи положення договору від 30.04.2004 року №46/3-А2, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ціною договору необхідно вважати суму, передбачену п. 2.2. договору, оскільки сума у розмірі 257625,00 грн. не відповідає вартості квадратного метра площі офісного приміщення, встановленій в п. 1.2. договору від 30.04.2004 року, помноженій на площу названого приміщення, що становить 79,71 кв.м.

Згідно пункту 3.3.4. договору від 30.04.2004 року №46/3-А2 встановлено обов'язок пайовика профінансувати пай у термін до 05.10.2004 року, п.3.3.5. - обов'язок в двотижневий термін після здачі будинку № 46 по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області в експлуатацію здійснити кінцевий розрахунок за даними БТІ і отримати у ТОВ "Біо-Оріяна" документи для оформлення своєї пайової частки у власність.

Згідно вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на несвоєчасну оплату пайщиком вартості паю в строки, передбачені п. 3.3.4 та 3.3.5 договору суд не бере до уваги, оскільки умовами договору від 30.04.2004 року №46/3-А2 не передбачено право ТОВ "Біо-Оріяна" розірвати в односторонньому порядку договір у зв'язку з невчасною оплатою пайщиком вартості паю у строки, визначені п.3.3.4. та п.3.3.5. договору.

06.12.2007 року ОСОБА_3 було сплачено пайовий внесок за офісне приміщення, будівельний номер А2 в будинку №46 по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області у розмірі 164400,00 грн. (79,71 кв.м. за ціною 2000,00 грн. за квадратний метр та 1,49 кв.м за ціною 2500,00 грн., визначеною п.5.2 договору від 30.04.2004 року №46/3-А2).

Згідно з актом прийому-передачі № 160 за договором від 30.04.2004 року №46/3-А2 ТОВ "Біо-Оріяна" передало ОСОБА_3 у власність приміщення аптеки площею 82,2 кв.м.

В апеляційній скарзі позивач посилається на п.п. 3.1.3. договору, згідно з яким на позивача покладений обов'язок передати відповідачу ОСОБА_3 як пайщику документи для оформлення права власності на профінансовану частку будівництва за умови повного виконання ним передбачених договором зобов'язань. Те, що директор ТОВ «Біо-Оріяна» при видачі акту прийому-передачі № 160 діяв за межами договору № 46/3-А2 від 30.11.2004 року, на думку позивача, випливає зі змісту п. 5.4 договору, де зазначено, що договір діє з дня виконання Пайщиком п. 3.3.4 умов цього договору і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Однак колегія суддів з такими висновками не погоджується, оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння ОСОБА_3 ТОВ "Біо-Оріяна" шкоди, внаслідок чого останнє значною мірою було позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору від 30.04.2004 року №46/3-А2.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.08.2007 року №133/1 встановлено належність і право приватної власності ОСОБА_3 на приміщення аптеки за договором про пайову участь у фінансуванні будівництва від 30.11.2004 року гр. в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46.

Рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.09.2007 року № 163 "Про визнання права власності на вбудовано-прибудовані приміщення побутового обслуговування за договорами" про пайову участь у фінансуванні будівництва в с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46" встановлено належність і право приватної власності на приміщення-аптеку №3-А2 ОСОБА_3

Акт прийому в експлуатацію будинку № 46 по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області був затверджений розпорядженням голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.09.2007 року № 584 та зареєстровано Інспекцією державного будівельно-архітектурного контролю Київської обласної державної адміністрації 18.09.2007 року.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме - приміщення аптеки загальною площею 81,2 кв.м, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46, було отримано ОСОБА_3 12.12.2007 року. Площа аптеки у вказаному свідоцтві зазначена згідно тієї площі, яка була вказана у рішенні виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07.08.2007 року №133/1.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Тому посилання позивача на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення на невірно оцінених та досліджених доказах не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Біо-Оріяна» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_5