Справа № 22-ц-276/2011 Головуючий у I інстанції Кочура О.О.
Категорія цивільна Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача „Райагротехсервіс ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7, представника Новгород-Сіверської міськради ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Райагрохім на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2010 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства „Райагрохім до Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, ОСОБА_9 та Новгород-Сіверської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2010 року позивач ВАТ „Райагрохім звернувся з позовом до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, ОСОБА_7 та Новгород-Сіверської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно і договору купівлі-продажу недійсними, посилаючись на те, що у його користуванні знаходиться 7/50 частин нежитлової будівлі, площею 32,3 кв.м, по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський, однак відповідач ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, якому це майно належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно з договором купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року (а.с.6) продав цю частину нежитлової будівлі ОСОБА_7І.(а.с.18). Тому, вважаючи, що у такий спосіб відповідачі порушили його права, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Новгород-Сіверської міської ради про видачу свідоцтва про право власності на 7/50 частин нежитлової будівлі (склад запчастин), площею 32,3 кв.м, розміщеної по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський; визнати недійсним свідоцтво про право власності на ці 7/50 частин нежитлової будівлі та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс та ОСОБА_7 08 вересня 2010 року щодо 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський. У грудні 2010 року позивач доповнив свої вимоги і просив визнати частково незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин спірної будівлі, на яку видане свідоцтво про право власності ОСОБА_7 та просив визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на цю нежитлову будівлю (майстерня, склад запчастин) від 30 листопада 2006 року в частині 7/50 її частин, на яку в подальшому видане свідоцтво про право власності ОСОБА_7

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог ВАТ „Райагрохім до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс, ОСОБА_7 та Новгород-Сіверської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради відмовлено.

У апеляційній скарзі ВАТ „Райагрохім ставить питання про скасування рішення місцевого суду та про ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт, зокрема, вказує, що судом безпідставно не були взяті до уваги докази позивача - акт постійного користування на земельну ділянку, відповідно до якого спірне приміщення, яке розташоване за адресою Шевченка, 23 в м. Новгород-Сіверський, а саме його 7/50 частин перебували в користуванні позивача і не входили до цілісного майнового комплексу підприємства „Райагротехсервіс. Що судом не взято до уваги, що рішенням № 224 від 23.11.2006 року виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради визнано право власності на обєкт нерухомого майна за ВАТ „Н-Сіверський райагротехсервіс, хоча такими повноваженнями, на думку апелянта, виконавчий комітет органу місцевого самоврядування не наділений. Крім того, суд не дав належної оцінки акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу від 25.09.1998 року, в якому зазначено про передачу не конкретного обєкту, а цілісного майнового комплексу, до якого входить і склад запчастин, не врахувавши тієї обставини, що його частина, а саме склад запчастин, перебувала у володінні та користуванні іншої юридичної особи, що суперечить вимогами п.10 „Рекомендацій та розяснень по застосуванню в практичній діяльності бюро технічної інвентаризації „Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. Натомість, судом не були взяті до уваги докази, які підтверджують володіння до проведення приватизації 7/50 частин спірного приміщення саме позивачем.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до правил ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом навіть у тому випадку, якщо ці вимоги повязані між собою.

Згідно з положеннями ст.ст.1 та 12 Господарського процесуального кодексу України підприємства мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у своєму позові заявив вимоги, як до юридичних осіб: ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс і Новгород-Сіверської міської ради, так і фізичної особи ОСОБА_7, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі та про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

З наведеного слідує, що вимоги ВАТ „Райагрохім про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та про визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Н.-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі підлягають розгляду за правилами господарського судочинства і, відповідно, не можуть бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з правилами п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин провадження у справі в частині вимог ВАТ „Райагрохім м.Новгород-Сіверський до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс і Новгород-Сіверської міської ради про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський та про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 листопада 2006 року недійсним необхідно закрити з повідомленням позивача про те, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду Чернігівської області.

Щодо вимог позивача про визнання договору купівлі-продажу від 08.09.2010 року недійсним, то з матеріалів справи видно, що ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2006 року (а.с.81) має у власності нежитлову будівлю (склад запчастин), загальною площею 241,8 кв.м по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський, яку частково відчужив, тому згідно з цим даному підприємству 08 вересня 2010 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно у вигляді 7/50 частин нежитлової будівлі (складу запчастин) по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський (а.с.18).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року (а.с.6) ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс продав належні йому на праві власності 7/50 частин нежитлової будівлі (склад запчастин) по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський фізичній особі ОСОБА_7.

Позивач, заявивши вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 08.09.2010 року про відчуження 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський недійсним, виходив з того, що він є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням цього правочину і послався на те, що підприємство „Райагрохім з 1971 року користується спірним приміщенням, а тому відчуження його підприємством „Райагротехсервіс на користь ОСОБА_7 порушує права і законні інтереси позивача.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з такими вимогами позивача, т.я. останні є недоведеними та необгрунтованими через те, що відповідач ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс є власником спірних 7/50 частин нежитлової будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський на підставі свідоцтва про право власності від 08.09.2010 року (а.с.18), яке є чинним, а право власності згідно з положенням ст.321 ЦК України є непорушним. Тому власник правомірно відчужив належне йому майно іншій особі і порушень при його відчуженні згідно з матеріалами справи та наданими доказами не встановлено.

Отже, у задоволенні цієї частини вимог позивача необхідно відмовити за їх недоведеністю та необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 16, 205, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 655 ЦК України апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Райагрохім м.Новгород-Сіверського Н.-Сіверського району задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2010 року скасувати.

Провадження у справі в частині вимог ВАТ „Райагрохім м.Новгород-Сіверський до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс і Новгород-Сіверської міської ради про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 224 від 23 листопада 2006 року про видачу свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ВАТ „Н.-Сіверський райагротехсервіс в частині 7/50 частин будівлі по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський та про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 листопада 2006 року недійсним закрити.

У позові ВАТ „Райагрохім до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року 7/50 частин нежитлової будівлі - складу запчастин по вул.Шевченка, 23 в м.Новгород-Сіверський недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: