АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: соціальні виплати Доповідач: Солодков A.A.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Солодкова A.A.

суддів - Піддубного P.M., Швєцової Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Харківської області справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, -

встановила:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Вона зазначала, що має правовий статус дитини війни. Відповідач не здійснює їй доплати, передбачені Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195-ІV), у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини, просила зобовязати Управління Пенсійного фонду України (далі - управління ПФУ) у Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахування, такої доплати за період з 2006 року по 2007 року в сумі 2733 гривень 30 копійок.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2010 року позов задоволено частково. На правління ПФУ у Фрунзенському районі м. Харкова покладено обовязок нарахувати та сплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В апеляційній скарзі управління ПФУ Фрунзенському районі м. Харкова просить скасувати постанову та ухвалити нову про відмову в позові. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу просить розглянути за відсутності свого представника.

Позивач рішення суду не оскаржила, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

На підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження через неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді, зясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2009 року позивач звернулась до суду з позовом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) особам, які мають правовий статус дитини війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, набула статусу «дитина війни».

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення у справі увалено судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, то воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 197, п. 1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: