Справа № 2-п-253/11
(№2-3885/11)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2011 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Жлукто І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВГІРФО Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про вселення та усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 01.06.2011 року задоволено вищевказаний позов.

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, його скасування та призначення справи до розгляду в загальному судовому порядку.

Свої вимоги мотивує тим, що судом були допущені порушення матеріального і процесуального права. Зокрема, в день ухвалення рішення відповідач був присутній в приміщенні суду, однак цьому немає документального підтвердження. Також зазначив, що суд не приділив уваги положенням ст. 71, 72 ЖК України чим порушив право відповідача на захист.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву, зазначив, що помилково посилався у заяві про перегляд на норми ст. 157 ЦПК України, а тому просив у цій частині заяви її не розглядати.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Представник третьої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення, заявник посилається на те, що в день ухвалення рішення відповідач був присутній в приміщенні суду.

На це слід зазначити наступне.

Вищевказана справа надійшла у провадження суду 21.04.2011 року.

Згідно вимог ч. 2,3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно вимог ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Встановлено і не заперечується відповідачем, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 А кв. 20.

На адресу відповідача судом було направлено рекомендованого листа про дату та час розгляду справи, повідомлення про особисте вручення якого наявне в матеріалах справи (а. с. 24, 27), але відповідач будучи заздалегідь оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду не повідомив суд про причини неявки та не подав заяву про відкладення розгляду справи з поважних причин.

Зі змісту ст. 74-76 ЦПК України вбачається, що таке повідомлення відповідача є належним, а тому посилання заявника на те, що він не знав про час та місце розгляду справи є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що він був присутній в самому приміщенні суду але не встиг на засідання не підтверджуються належними доказами та є необґрунтованими, а отже не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник відповідача у заяві про перегляд зазначив, що суд ухвалюючи рішення не приділив уваги положенням ст. 71, 72 ЖК України чим порушив право відповідача на захист.

Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки відносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ЦК України, а тому суд керувався саме нормами ЦК України ухвалюючи рішення від 01.06.2011 року.

Також, відповідач не надав суду будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. У заяві про перегляд заочного рішення такі докази також не вказані. Усі належні докази які містяться в матеріалах справи були враховані та всебічно оцінені судом під час ухвалення рішення.

Зі змісту статті 232 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню за сукупності двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, судом достеменно встановлено, що жодна з обставин відповідачем належним чином обґрунтована не була.

Слід зазначити, що копія повного тексту заочного рішення від 01.06.2011 року була отримана представником відповідача 10.06.2011 року.

З незрозумілих причин, відповідач та його представник не подали вчасно заяву про перегляд заочного рішення суду в строк вказаний у ЦПК України, тобто протягом десяти днів з дня отримання його копії, а вирішили звернутись із апеляційною скаргою до Апеляційного суду міста Києва.

Даним правом відповідач та його представник скористались лише 05.08.2011 року.

ЦПК України не передбачено поняття поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Крім того, у тексті рішення розяснено порядок можливості його оскарження позивачем та перегляду за заявою відповідача.

За таких обставин, рішення суду від 01.06.2011 року давно набрало законної сили.

З огляду на наведене, заява про перегляд заочного рішення Соломянського районного суду м. Києва від 01.06.2011 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 27, 169, 228-233 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Залишити без задоволення заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВГІРФО Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про вселення та усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя