Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-3512/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі Карацюпа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ МетаБанк, третя особа: приватний підприємець ОСОБА_5, про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ МетаБанк, третя особа: ПП ОСОБА_5, про припинення договору поруки.

В позові зазначав, що 25.09.2007р. між ним та АБ Металург, правонаступником якого є ПАТ МетаБанкзгідно протоколу установчих зборів засновників №1 від 24.11.2008р., було укладено договір поруки. За його умовами ОСОБА_6 зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання приватним підприємцем ОСОБА_5 зобов'язань перед банком, які виникли на підставі кредитного договору №32-24-07/0227-К/В від 25.08.2007р., укладеного між АБ Металургта приватним підприємцем ОСОБА_5

За умовами договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до настання першої з таких подій - виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором або поручителя за даним договором.

Враховуючи умови договору поруки та розрахунок заборгованості, обов'язок здійснити погашення заборгованості за кредитним договором виник у поручителя з 03.10.2008р. Банк реалізував своє право вимоги дострокового погашення кредиту, подавши 30.01.2009р. позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, чим фактично визначив строк виконання основного зобов'язання, не пред'являючи при цьому протягом встановленого строку вимоги до поручителя.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається також на умови п.4 договору поруки, яким передбачено обов'язок Банку письмово інформувати поручителя про зміну умов кредитного договору, пов'язаних зі зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій, та на положення ч. І ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність.

Кредитором і позичальником укладалися додаткові угоди до кредитного договору, яким суттєво змінювалися умови кредитного договору. Зокрема, додатковою угодою №1 від 09.09.2008р. до п. 4.2. кредитного договору були внесені зміни щодо відсотків за користування кредитом, згідно з якими цифри 14,5% змінені на 15%. З розрахунку заборгованості позивач дізнався також, що відсоткова ставка була підвищена до 19%. Вказане призвело до суттєвого збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди на те, що є підставою для визнання поруки припиненою.

Посилаючись на зазначені обставині просив суд припинити договір поруки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є поручителем за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ Мета банк.

Апелянт вважає підставою для припинення договору поруки підвищення без його відома процентної ставки за користування кредитом.

Але в справі відсутні відомості про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, за поясненнями позивача рішення банку про підвищення відсоткової ставки було скасоване і підвищені відсотки ніколи не нараховувалися.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність підстав для припинення договору поруки, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-3512/2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі Карацюпа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ МетаБанк, третя особа: приватний підприємець ОСОБА_5, про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ МетаБанк, третя особа: ПП ОСОБА_5, про припинення договору поруки.

В позові зазначав, що 25.09.2007р. між ним та АБ Металург, правонаступником якого є ПАТ МетаБанкзгідно протоколу установчих зборів засновників №1 від 24.11.2008р., було укладено договір поруки. За його умовами ОСОБА_6 зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання приватним підприємцем ОСОБА_5 зобов'язань перед банком, які виникли на підставі кредитного договору №32-24-07/0227-К/В від 25.08.2007р., укладеного між АБ Металургта приватним підприємцем ОСОБА_5

За умовами договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до настання першої з таких подій - виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором або поручителя за даним договором.

Враховуючи умови договору поруки та розрахунок заборгованості, обов'язок здійснити погашення заборгованості за кредитним договором виник у поручителя з 03.10.2008р. Банк реалізував своє право вимоги дострокового погашення кредиту, подавши 30.01.2009р. позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, чим фактично визначив строк виконання основного зобов'язання, не пред'являючи при цьому протягом встановленого строку вимоги до поручителя.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається також на умови п.4 договору поруки, яким передбачено обов'язок Банку письмово інформувати поручителя про зміну умов кредитного договору, пов'язаних зі зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій, та на положення ч. І ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність.

Кредитором і позичальником укладалися додаткові угоди до кредитного договору, яким суттєво змінювалися умови кредитного договору. Зокрема, додатковою угодою №1 від 09.09.2008р. до п. 4.2. кредитного договору були внесені зміни щодо відсотків за користування кредитом, згідно з якими цифри 14,5% змінені на 15%. З розрахунку заборгованості позивач дізнався також, що відсоткова ставка була підвищена до 19%. Вказане призвело до суттєвого збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди на те, що є підставою для визнання поруки припиненою.

Посилаючись на зазначені обставині просив суд припинити договір поруки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є поручителем за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ Мета банк.

Апелянт вважає підставою для припинення договору поруки підвищення без його відома процентної ставки за користування кредитом.

Але в справі відсутні відомості про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, за поясненнями позивача рішення банку про підвищення відсоткової ставки було скасоване і підвищені відсотки ніколи не нараховувалися.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність підстав для припинення договору поруки, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: