Справа № 2-5557/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" грудня 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Зелді Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, мотивуючи тим, що з 02 червня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, у звязку чим тривалий час сімейно-шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1995 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 58, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Лівобережним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів міста Києва 02 червня 1995 року (актовий запис № 684) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище чоловіка залишити Леоненко, прізвище дружини залишити Леоненко.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я