Справа №22ц-1060/2011р.
Категорія: 67 Головуючий в 1-й інстанції Охтень А.А.
Доповідач Кутурланова О.В.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кутурланової О.В.

Суддів: Ігнатенко П.Я.

ОСОБА_1

при секретарі: Шаповаловій К.П.

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Голопристанського району Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: УМВС України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и л а:

24 березня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, посилаючись на те, що 08 грудня 1990 року він разом зі своєю сімєю переїхав з Азербайджанської РСР в Україну. Постійно, але без прописки проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім у м. Херсоні. В 1995 році він отримав у Вірменії паспорт нового зразка, а повернувшись через місяць на Україну не зміг оформити громадянство України.

Встановлення факту проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно Закону України «Про громадянство».

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України до 24.08.1991 року.

В апеляційній скарзі прокурор Голопристанського району Херсонської області просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Заявник просить встановити вказаний факт з метою отримання громадянства України та паспорту громадянина України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України»усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України до 24.08.1991 р.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Отже, ухвалюючи рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені положення та не врахував, що законодавством передбачено чіткий перелік документів, які можуть підтвердити факт постійного проживання на законних підставах на території України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має паспорт громадянина республіки Вірменія, який видано йому 04.09.1995 року. Дані про реєстрацію його національного паспорта на території України, а також дані про прописку ОСОБА_2 на території України до 24.08.1991 року в матеріалах справи відсутні.

Натомість суд фактично вирішив справу на підставі пояснень заявника та свідків, що не є належними доказами для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України до 24.08.1991 року.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність доказів постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року, а значить про обґрунтованість заяви.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, Законом України "Про громадянство", колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцять днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: