АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: кредитний договір ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Бородіна М.М.

ОСОБА_3

при секретарі: Сватенко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 липня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

11 лютого 2011 року позивач звернувся у суд з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № М-055-08-ФО-21 від 28.05.2008 року, в сумі 133 087 грн. 12 коп. та яка складається із :

- 17405, 31 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

- 494,02 грн. строкової заборгованості за процентами;

- 10169, 82 грн. простроченої заборгованості за процентами;

- 125 грн. - строкової заборгованості за щомісячну комісію;

- 3250,00 грн. - простроченої заборгованості за щомісячну комісію;

- 63 529, 38 грн. - пені за прострочення погашення кредиту;

- 28 799,83 грн. пені за прострочення погашення процентів;

- 9 313, 75 грн. - пені за прострочення погашення щомісячної комісії.

Крім того просить с тягнути солідарно з відповідачів судові витрати у справі у сумі 1450,87 грн..

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору, укладеного ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_4, останньому був наданий кредит у розмірі 25 000 грн. з оплатою за процентною ставкою 28% річних та щомісячної комісії із строком користування до 22 листопада 2009 року.

Позивач зазначає, що виконав взяти на себе обов»язки та надав відповідачу зазначені кошти. Відповідач умови договору не виконав та станом на 07 лютого 2011 року має зазначену вище заборгованість.

Позивач також зазначає, що у забезпечення виконання зобов»язань за вказаними кредитним договором, 22.05.2008 року між ним та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки, відповідно за № М-055/1-08-П-21 та № М-055/2-08-П-21. Згідно до умов вказаних договорів, поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник , за всіма зобов»язаннями останнього.

Посилаючись на вказані обставини та на вимоги статей 543, 554 ЦК України, позивач вважає,що поручителі повинні нести з боржником солідарну відповідальність щодо повернення заборгованості за кредитом процентами та штрафними санкціями.

Позивач, в особі свого представника, в судовому засіданні суду першої інстанції підтримав позовні вимоги з зазначених підстав.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 липня 2011 року позовні вимоги позивача, задоволено.

Суд стягнув з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № М-055-08-ФО-21 від 28.05.2008 року, в сумі 133 087, 12 грн. та з кожного з відповідачів на користь позивача по 443 грн. 62 коп. витрат по сплаті судового збору та по 40 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити частково, зменшивши розмір пені та штрафних санкцій, стягнутих з ОСОБА_7 , які значно перевищують розмір збитків за кредитним договором , а в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивачу, відмовити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовують невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянти зазначають, що суд при ухваленні оскаржуваного ними рішення не врахував, що кредит не погашався у зв»язку з фінансовою кризою,що на думку відповідачів є непереборною силою. Апелянти також посилаються на те, що п. 6.1 умов зазначеного договору не передбачено нарахування пені за прострочення виконання зобов»язань щодо сплати щомісячної комісійної винагороди, а також те, що після першої претензії банку ОСОБА_7 неодноразово звертався до позивача щодо рестроктурізації боргу та штрафних санкцій, а позивач відмовив йому в цьому, а також те, що 01.03.2010 року позивач звертався у суд з позовом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та його позовні вимоги були значно меншими - на суму 857498, 74 грн. та до теперішнього часу їм не відомо про розгляд зазначеної справи.

Крім того, апелянти, посилаються на безпідставність солідарного стягнення судом першої інстанції зазначеної заборгованості з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свої доводи в цій частині обґрунтовують тим, що позивач в порушення вимог пунктів 3.1 вказаного договору поруки ,не повідомив ОСОБА_8 протягом двох днів про порушення боржником з 12.11.2008 року своїх обов»язків щодо повернення кредитних коштів та зазначають, що у зв»язку з тим,що банк протягом шести місяців з дня припинення ОСОБА_7 своїх обов»язків по кредитному договору не пред»явив до неї вимог, порука ОСОБА_10М . на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України , припинилась.

Як на припинення поруки ОСОБА_9 апелянти посилаються на фінансову кризу, стан її здоров»я, пенсійний вік, розвал їх бізнесу, та зростанням суми боргу в п»ять разів, вважають що на думку апелянтів значно змінило умови договору поруки.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами , що 22 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» ВАТ «Банк» Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № М-055-08-ФО-21, відповідно до умов якого банк надає відповідачу кредитні ресурси в сумі 25 000 грн. зі сплатою 28 % річних та 125 грн. щомісячної комісійної винагороди , а відповідач зобов»язується щомісячно в строк з 1 по 10 число кожного місяця ,наступного за місяцем видачі кредиту, проводити щомісячні платежі за кредитом відповідно до графіку ( п.п.2.1,4.8, 3.2 Договору) ( а.с.7-9).

Банк виконав свої зобов»язання та 22 травня 2008 року видав ОСОБА_4 зазначену суму кредитних коштів ( а.с. 22).

Згідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України , позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов»язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.3.2 зазначеного кредитного договору , відповідач зобов»язувався повність повернути позивачу кредитні кошти в строк до 22 листопада 2009 року , однак свої зобов»язання щодо своєчасного погашення кредиту ОСОБА_4 не виконав та станом на 07.02.2011 року має : 17405, 31 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

494,02 грн. строкової заборгованості за процентами ;10169, 82 грн. простроченої заборгованості за процентами ;125 грн. - строкової заборгованості за щомісячну комісію та 3250,00 грн. - простроченої заборгованості за щомісячну комісію;

Крім того, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та відповідачами цей факт не заперечується, що у забезпечення виконання зобов»язань за вказаними кредитним договорам 22.05.2008 року позивачем та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки, відповідно за № М-055/1-08-П-21 та № М-055/2-08-П-21. Згідно до пунктів 2.2 умов вказаних договорів, поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник , за всіма зобов»язаннями останнього, в тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів , сплаті комісійної винагороди, неустойки по основному боргу та процентам , а також відшкодуванню всіх збитків. В пунктах 5.1 умов договорів поруки встановлено, що порука припиняється із припиненням зобов»язань,що забезпечуються нею, а також припиняться, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов»язань за кредитним договором не пред»явив вимоги до поручителя (а.с.10- 13).

Згідно до вимог ч.1 та 3 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняться , якщо після настання строку виконання зобов»язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняться після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняться , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя./

Строк припинення дії поруки встановлений в пунктах 5.1. зазначених вище договорів поруки та становить три роки від дня настання строку виконання зобов»язань за кредитним договором , а відповідно до пункту 3.2 умов вказаного вище кредитного договору, строк виконання зобов»язань встановлений до 22 листопада 2009 року, тобто відповідно до умов договорів поруки, строк звернення з зазначеної вимогою до поручителів визначаться до 22 листопада 2012 року. З вимогою щодо виконання зазначених в договорі зобов»язань позивач до поручителів звернувся 11 лютого 2011 року, що не перевищу встановлені договорами поруки строки та свідчить про те, що на час звернення до суду з зазначеним позовом до поручителів, порука не припинилась.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду щодо стягнення солідарно з відповідачів виниклу на 07.02.2011 року заборгованість за зазначеним вище кредитним договором, а саме : 17405, 31 грн. - простроченої заборгованості за кредитом;

494,02 грн. строкової заборгованості за процентами ;10169, 82 грн. простроченої заборгованості за процентами ;125 грн. - строкової заборгованості за щомісячну комісію та 3250,00 грн. - простроченої заборгованості за щомісячну комісію, а всього в сумі 31444,15 грн..

Доводи, викладені відповідачами в апеляційній скарзі в цій частині висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого судом першої інстанції рішення в цій частині.

Між тим, судова колегія не може повністю погодитись з висновком суду щодо солідарного стягнення з відповідачів 63 529, 38 грн. - пені за прострочення погашення кредиту; 28 799,83 грн. пені за прострочення погашення процентів; 9 313, 75 грн. - пені за прострочення погашення щомісячної комісії, виходячи з наступного.

Згідно до п. 6.1 умов зазначеного вище кредитного договору від 22.05.2008 року № М-055-08-ФО-21, за прострочення повернення кредитних ресурсів та (або) сплати процентів, відповідач сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачуться в разі порушення відповідачем строків платежів, передбачених п.п. 3.2., 3.4, 4.3, 4.6 цього договору, а також інших строків платежів , передбачених цим договором.

Сплата щомісячної комісійної винагороди, передбачена п. 4.8 зазначеного вище кредитного договору.

Таким чином, зміст п.6.1. умов договору свідчить про те, що сплата пені за прострочення виконання відповідачем зобов»язань щодо комісійної винагороди, умовами вказаного договору не передбачена, у зв»язку з чим суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з відповідачів 9 313, 75 грн. - пені за прострочення погашення щомісячної комісії.

Крім того, при ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України , яка передбачає зменшення розміру пені , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як свідчать матеріали справи, розмір збитків, спричинених позивачу у зв»язку з невиконанням умов зазначеного вище кредитного договору на 07.02.2011 року складає

31 444, 15 грн., а розмір пені за прострочення погашення кредиту складає 63 529, 38 грн. та пені за прострочення погашення процентів - 28 799,83 грн. , а загалом 92 329, 21 грн., тобто розмір пені перевищує розмір збитків майже у три рази.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є фізичними особами - підприємцями, доходів за 2009-2010 роки від підприємницької діяльності не мають ,що є обставиною, яка має істотне значення для вирішення питання щодо зменшення розміру пені.

За таких обставин, судова колегія вважає наявними підстави, передбачені ч.3 ст. 551 ЦК України для зменшення розміру пені до 20 000 грн. за прострочення погашення кредиту та до 10 000 грн. - за прострочення погашення процентів , а всього до 30 000 грн.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, як в частині розміру солідарного стягнення з відповідачів пені за прострочення погашення кредиту та процентів , так і в частині загального солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № М-055-08-ФО-21 від 22 .05.2008 року до 61 444, 15 грн. виходячи з розрахунку : 133 087, 12 грн. розмір стягнутої судом першої інстанції заборгованості за кредитним договором - 9 313, 75 грн. ,необґрунтовано стягнутої судом першої інстанції пені за прострочення погашення щомісячної комісії 62 329,21 грн. суми, на яку підлягає зменшенню розмір пені за прострочення погашення кредиту та процентів ( 92329, 21 грн. - 30 000 грн.) = 61444,15грн. та скасуванню в частині задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

При цьому судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано не застосував до вимог позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів зазначеної пені , встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З такою заявою відповідачі ні до суду першої інстанції , ні до суду апеляційної інстанції не звертались.

Крім цього, враховуючи зменшення розміру задоволених позовних вимог позивача, у відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає зменшенню стягнуті з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору до 204, 61 грн. з кожного ( 614, 44 грн. -1% від задоволених позовних вимог позивача : 3 )

Керуючись ст. ст.303, 309, 313, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Змінити рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 липня 2011 року, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит» в повному обсязі .

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит» задовольнити частково та зменшити розмір солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на його користь заборгованості за кредитним договором № М-055-08-ФО-21 від 22 травня 2008 року до 61444,15 грн. (шістдесят одної тисячі чотирьохсот сорока чотирьох грн. 15 коп.).

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит» витрат по сплаті судового збору до 204, 61 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк» Фінанси та Кредит», відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: підпис

Судді : підписи

З оригіналом вірно, суддя :