Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 2-38/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2011 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Гулид Р.М.,

при секретарі Павлюк Г.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Перемишлянської державної нотаріальної контори про зміну черговості спадкування та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а також виселення з квартири АДРЕСА_1 і стягнення моральної шкоди в розмірі 8000грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та третьої особи Перемишлянської державної нотаріальної контори про зміну черговості спадкування та визнання за нею обовязкової частки у спадковому майні померлого ОСОБА_4, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 з покликанням на те, що з 1999р. проживала однією сімєю, як подружжя з ОСОБА_4 в даній квартирі. Крім цього 16.07.2006р. вони обвінчались, а з серпня 2008р., коли ОСОБА_4 став важко хворіти, здійснювала за ним постійний догляд до часу його смерті 04.11.2008р., а також понесла витрати на поховання останнього. Проте при зверненні до нотконтори з заявою про прийняття спадщини померлого за законом їй було відмовлено, оскільки 13.02.1998р. ОСОБА_4 було складено заповіт в користь відповідачки ОСОБА_3 Попри це вважає, що має право на обовязкову частку у спадковому майні померлого, адже рішенням суду від 29.05.2009р. встановлено факт її проживання з померлим однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу з 1999р., на час смерті ОСОБА_4 вона перебувала на пенсії і їй було 56 років, а за вимогами ст.1241 КЦ України, непрацездатна вдова спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному у разі спадкування за законом, в даному випадку 1/2 частини квартири по вул. Толстого, 6/1 в м. Перемишляни Львівської області.

З зустрічним позовом ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2, третьої особи Перемишлянської держнотконтори з вимогою визнання за нею права власності в порядку спадкування на все майно померлого ОСОБА_4 з покликанням на те, що її брат ОСОБА_4 ще за життя 04.11.2008р. склав заповіт в її користь на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2. Однак звернувшись до нотаріуса у встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини не змогла представити оригіналів документів на зазначену квартиру, оскільки ОСОБА_2 незаконно утримувала їх у себе і тільки після рішення суду від 01.10.2009р., яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Львівської області та зусиллями виконавчої служби документи були вилучені у останньої. Попри це, по даний час ОСОБА_2 всілякими методами (різні позови до суду, їх уточнення та зміна позовних вимог, покликання на хворобу та ін.) перешкоджає оформленню за ОСОБА_3 документів на спадкове майно померлого, незважаючи на те, що проживання з ОСОБА_4 ніяк не вказує на набуття нею права власності на квартиру, адже спадкодавець ще при житті виявив свою волю, щодо належного йому майна, протягом подальшого життя її не змінював, а оскільки шлюб між ним та ОСОБА_2 не було зареєстровано офіційно в органах РАЦСу, згідно СК України вони не були подружжям, відтак остання є спадкоємцем четвертої черги і має право на спадкування лише за законом у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 заперечила та зазначила, що посилання останньої на те, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала та надавала допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, був у важкому стані, на підставі чого позивачка просить змінити черговість спадкування, не мало місця і не доведено останньою, адже ОСОБА_4 до 14.10.2008р. самостійно пересувався, отримував як і ОСОБА_2 достатнє пенсійне забезпечення, а отже в даному випадку має місце спадкування за заповітом, який ОСОБА_4 уклав 13.02.1998р. і протягом проживання з ОСОБА_2 його не змінював.

Представник Перемишлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, проте надіслала лист в якому повідомила, що в нотконторі заведені спадкові справи після померлого ОСОБА_4 за заявою та заповітом в користь ОСОБА_3 та за заявою ОСОБА_2 Вирішення спору між сторонами покладає на розгляд суду та просить справу розглядати без участі нотаріуса.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити виходячи з наступного.

З свідоцтва про право власності на квартиру від 22.06.1994р. вбачається, що ОСОБА_4, який помер 04.11.2008р., відповідно до свідоцтва про смерть 1-СГ№153280, актовий запис №63, на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1, яку останній заповів ОСОБА_5 склавши 13.02.1998р. в її користь заповіт.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17.04.2009р., сторони у встановлений законодавством строк звернулись до нотконтори з заявами про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_2 в своїх доводах покликається на рішення Перемишлянського районного суду від 29.05.2009р. за яким встановлено факт її проживання з ОСОБА_4 однією сімєю, як чоловіка та жінки без шлюбу з 1999р., а також свідоцтво про вінчання, що на її думку, як особі, яка на момент смерті спадкодавця досягла 56 річного віку, та була на пенсії за віком, тобто стала непрацездатною вдовою. Відтак беручи до уваги те, що з 1999р. проживала і проживає в даній квартирі, це дає їй право на спадкування обовязкової частки майна померлого незалежно від змісту заповіту.

Крім цього, позивачка ОСОБА_2 зазначає, що вела з ОСОБА_4 з 1999р. спільне господарство, з серпня 2008р. здійснювала догляд за ним під час хвороби та перебування на стаціонарному лікуванні, опікувалась та витрачала кошти на лікування хворого, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, тобто відповідно до ст.1259 ЦК України є наявні підстави для зміни черговості на спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема рішення Перемишлянського районного суду від 29.05.2009р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 1999р. проживали однією сімєю без шлюбу як чоловік та жінка по вул. Толстого, 6/1 в м. Перемишляни Львівської області, вели спільне господарство, 16.07.2006р. обвінчались, проте офіційний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в органах РАГСу зареєстрований не був.

Відповідачка ОСОБА_3 та її адвокат в обгрунтування своїх доводів покликаються на те, що попри спільне проживання позивачки з ОСОБА_4 вони не були офіційно зареєстровані в органах РАГСу як подружжя, а відтак це не дає їй право на спадкування обовязкової частки майна померлого зважаючи на те, що останній при житті уклав заповіт в користь ОСОБА_3 на спірну квартиру. Покликання позивачки на опікування та матеріальне забезпечення ОСОБА_4, який на її думку знаходився у безпорадному стані протягом тривалого часу, не мало місця і позивачкою не доведено в судовому засіданні, адже навіть поховання ОСОБА_4 проводила родина Колінчак-Шуй за свої кошти, несли витрати на церемоніал, що доведено стороною ОСОБА_3 в судовому засіданні, відтак підстав для зміни черговості одержання права на спадкування також не має.

За змістом ст.21 СК України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення державних органів реєстрації актів цивільного стану.

За час проживання з ОСОБА_4, останній хоч і був особою похилого віку, проте почувався досить добре, тривалий час утримував підсобне господарство, мав коней та підводу, займався сільськогосподарським виробництвом, отримував матеріальне пенсійне забезпечення, тобто був фізично та матеріально незалежною особою, що не заперечувала і ОСОБА_2 в судових засіданнях, яка також отримувала пенсійне забезпечення в більшому розмірі за нього та мала і має у володінні особняк в м. Перемишляни по вул. Польова, 6.

Згідно ст.1241 ЦК України непрацездатна вдова спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б у разі спадкування за законом.

В судовому засіданні не наведено та не здобуто доказів того, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала спадкодавця, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а також того, що вона перебувала на його утриманні, відтак їй не може бути надано право зміни черговості спадкування, передбачене ч.2 ст.1259 ЦК України.

Оскільки, дійсність заповіту ОСОБА_4 ніхто не оскаржував, законодавством України, зокрема ст.1223 ЦК України встановлена пріорітетність спадкування, а саме спочатку закликаються спадкоємці за заповітом, а потім спадкоємці за законом, ОСОБА_2 визнана спадкоємцем четвертої черги за законом і в судовому засіданні не встановлено підстав для визначення за нею обовязкової частки у спадковому майні чи зміни черговості спадкування, відтак вимоги ОСОБА_2 до задоволення не підлягають. В цей же час відповідач ОСОБА_3 будучи спадкоємцем за заповітом своєчасно звернулась до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, своїми діями засвідчила бажання прийняти спадщину, а відтак її позовні вимоги про визнання за нею права власності в порядку спадкування на все майно померлого ОСОБА_4 слід задоволити.

Таким чином, враховуючи наведені докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі підстави визнати за ОСОБА_3 право власності за заповітом на спадкове майно померлого ОСОБА_4, а саме на квартиру АДРЕСА_2, а в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю жаданих вимог.

А тому, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 57, 118-120, 185, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223,1241, 1258, 1259, 1261, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Перемишлянської державної нотаріальної контори про зміну черговості спадкування і визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна у виді квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про право на спадкування і визнання права власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_2 з спірної квартири та стягнення з неї моральної шкоди задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності за заповітом на квартиру АДРЕСА_2.

Вимоги ОСОБА_3 щодо виселення ОСОБА_2 із спірної квартири та стягнення з неї моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі в сумі 359,20 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_6