Справа № 2-к-1/11
УХВАЛА

іменем України

11 січня 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

при секретарі Завгородній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за клопотанням ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) про надання дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року до суду звернулось ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) із клопотанням про надання дозволу та примусове виконання іноземного арбітражного рішення. Заявник у своїй заяві посилається на те, що 25 березня 2010 року одноособовим арбітром п. Єрні Секолєц, при Міжнародному арбітражному центрі при ОСОБА_2 палаті економіки ОСОБА_1 було винесено рішення по справі №SCH-5100 за позовом ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДпро стягнення суми заборгованості. Оскільки боржник добровільно не виконав зазначене рішення, то стягувач був вимушений звернутися до суду з даним клопотанням. Право стягувача звернутися до суду із відповідним клопотанням про примусове виконання арбітражного рішення передбачене вимогами розділу VIII ЦПК України, строки для предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання не сплинули, а тому стягувач просив суд постановити ухвалу про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення від 25 березня 2010 року по справі за позовом ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТД.

Представник заявника ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) ОСОБА_3, у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, додатково пояснивши, що при укладенні контрактів сторони погодилися, що всі спори, які можуть виникнути розглядаються відповідно до Регламенту по Арбітражу і Примиренню (Віденські правила). Посилання представника боржника на неналежне повідомлення їх про розгляд справи не заслуговують на увагу, оскільки повідомлення були направлені боржнику відповідно до ст.13 Віденських правил, а тому той факт, що повідомлення було отримано особою, яка не є працівником боржника не має юридичного значення, оскільки зазначена стаття Віденських правил вимагає лише направлення документів за останньою відомою адресою сторони, а не їх вручення особисто представникам сторони. Крім того, не вірним і є твердження представника боржника про те, що арбітражне рішення не набрало законної сили, оскільки боржник його не отримував. Разом з тим, стягувачем надано доказ того, що арбітражне рішення було надіслано на адресу боржника, при цьому зміна адреси не має юридичне значення, оскільки рішення суду, як то вимагають Віденські правила, було надіслано на відому адресу боржника. Про зміну своєї адреси боржник арбітражний суд не повідомляв, про що зазначено і у листі-довідці Генерального секретаря Австрійського арбітражного центру від 29 липня 2010 року.

Представник боржника ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТД- ОСОБА_4 заперечував проти заявлено клопотання, пояснивши, що боржник у встановленому порядку не був повідомлений про розгляд справи і з цих підстав був позбавлений можливості надати свої заперечення. Надані у матеріали справи стягувачем докази щодо належного повідомлення боржника не є такими, оскільки не зрозуміло за якою адресою доставлялася кореспонденція і хто її отримував. ОСОБА_5, яка начебто отримувала кореспонденцію, була звільнена з ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТД30 вересня 2009 року, а відтак отримувати кореспонденцію не могла. Крім того, відповідно до п.5 ст.27 Регламенту По арбітражу та примиренняМіжнародного Арбітражного Суду при ОСОБА_2 економіки ОСОБА_1, прийнятого розширеним ОСОБА_6 економіки ОСОБА_1, який вступив в силу з 01 липня 2006 року встановлено, що арбітражне рішення має бути доставлено сторонам Генеральним секретарем. Для сторін арбітражне рішення вступає в силу в момент доставки екземплярів арбітражного рішення. Оскільки боржник рішення суду не отримував, то в силу воно не вступило. На підставі викладеного просив суд відмовити ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафту наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення.

Вислухавши представників сторін, дослідивши надані документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що арбітражним рішенням від 25 березня 2010 року винесеним одноособовим арбітром п. Єрні Секолєц, при Міжнародному арбітражному центрі при ОСОБА_2 палаті економіки ОСОБА_1 по справі №SCH-5100 за позовом ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДостаннє зобовязане сплатити ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) наступні суми: суму в розмірі 1.706.880,00 доларів США як ціну товару поставленого згідно із Контрактом №349.249 від 15 грудня 2008 року і Контрактом №349.294 від 15 січня 2009 року; суму в розмірі 5277,50 доларів США як проценти в розмірі 12% від 764.400,00 доларів США нараховані від 17 березня 2009 року до 06 квітня 2009 року; суму в розмірі 198.091,61 доларів США як проценти в розмірі 12% від 1,706.880,00 доларів США нараховані від 07 квітня 2009 року до 25 березня 2010 року, 12% від 1,706.880, 00 доларів США від 26 березня 2010 року до дня платежу, арбітражні витрати в розмірі 48.394,15 євро, що підтверджується копією зазначеного рішення нотаріально засвідченого та наявного в матеріалах справи.

Правовідносини, що виникли з приводу визнання та виконання в Україні рішення іноземного суду врегульовані нормами Конвенції про визнання та приведення у виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, Конституції України, Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж, Цивільного процесуального кодексу України.

В силу ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. III Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, яка ратифікована Україною 10 жовтня 1960 року та вступила в силу для України 8 січня 1961 року, (далі Конвенція) - каждое Договаривающееся Государство признает арбитражные решения как обязательные и приводит их в исполнение в соответствии с процессуальными нормами той территории, где испрашивается признание и приведение в исполнение этих решений, на условиях, изложенных в Конвенции. К признанию и приведению в исполнение арбитражных решений, к которым применяется настоящая Конвенция, не должны применяться существенно более обременительные условия или более высокие пошлины или сборы, чем те, которые существуют для признания и приведения в исполнение внутренних решений.

Статтею 35 Закону України Про міжнародний комерційний арбітражпередбачено, що арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням цієї статті та статті 36. Стаття 36 вказаного Закону визначає підстави для відмови у визнанні або у виконанні арбітражного рішення.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території Українирозяснено, що коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен зясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадився розгляд справи.

Згідно з Конвенцією у клопотанні про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень може бути відмовлено з мотивів неповідомлення про призначення арбітра та про час розгляду справи за умови, що боржник, який звернувся з проханням про таку відмову, подав докази того, що йому належним чином не було повідомлено про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи він не міг подати свої пояснення з інших причин. При зясуванні того, чи було зазначене повідомлення здійснено належним чином, суд має виходити з відповідних процедур, які були визначені сторонами в арбітражній угоді чи в арбітражному застереженні або на застосування яких вони при цьому погодились.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони при укладенні контрактів №349.294 та №349.249 погодилися, що усі спори, що виникають з контрактів або у звязку з їх порушенням, припиненням чи недійсністю будуть остаточно вирішені відповідно до Правил з арбітражу і погоджування Міжнародного арбітражного центру ОСОБА_2 палати економіки ОСОБА_1 у м. Відні (Віденські правила) одним арбітром, призначеним відповідно до цих правил (а.с.47-48,51-52).

Відповідно до п.2 ст.13 Віденських правил доставки считаются осуществленными надлежащим образом, если они направлены заказным письмом, курьерской службой, телефаксом или другими способами передачи сообщений, которые обеспечивают доказательство передачи, по тому адресу, который адресат документа в последний раз письменно указал арбитражному суду или арбитру (коллегии арбитров) в качестве адреса доставки, или если есть документ, который должен бать доставлен, был вручен адресату.

Із листа-довідки Міжнародного арбітражного центру ОСОБА_2 палати економіки ОСОБА_1 вбачається, що боржник - ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТДнеодноразово повідомлялося про рух справи курєрською службою доставки DHL, про що свідчать звіти Tracking&Tracking. Крім того, з тексту арбітражного рішення вбачається про повідомлення боржника щодо слухання справи на адресу головного офісу ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТДта електронною поштою, що, на думку суду, є належним повідомленням з огляду на норми Віденських правил.

Представник боржника ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТДпосилається на те, що вся кореспонденція на адресу товариства, з огляду на представлені стягувачем документи, отримана від імені боржника ОСОБА_5. Між тим, з 30 вересня 2009 року ОСОБА_5 не працює у товаристві, про що надані відповідні докази, а саме: заява ОСОБА_5 про звільнення, копія витягу з наказу №199-к від 30 вересня 2009 року про переведення ОСОБА_5 на роботу в ТОВ Сіріус Екстружента довідку ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТДбез дати та номера з цього питання.

Разом з тим, суд вважає такі пояснення безпідставними, оскільки 30 червня 2009 року на адресу ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТД: м. Хмельницький, вулиця Пілотська,20 Міжнародним Арбітражним Центром ОСОБА_2 Економіки ОСОБА_1 було надіслано кореспонденцію, яку отримано 06 липня 2009 року ОСОБА_5, яка на той час працювала у товаристві (а.с.55).

Крім зазначеного, представник боржника також посилається як на підставу відмови у задоволенні клопотання на те, що для сторін арбітражне рішення не вступило в силу, оскільки боржником в порушення Регламенту По арбітражу та примиренняне доставлено екземпляр арбітражного рішення.

Однак, таке посилання представника боржника є необґрунтованим і спростовується наявними у матеріалах справи документами.

Так, відповідно до п.5 ст.27 Віденських правил арбитражное решение доставляется сторонам Генеральным секретарем. Для сторон арбитражные решения вступают в силу в момент доставки экземпляров арбитражного решения. Один экземпляр арбитражного решения остается в Секретариате арбитражного суда, где также хранятся документы, свидетельствующие о доставке.

Наданим нотаріально завіреним листом-довідкою від 29 липня 2010 року Генеральний секретар Міжнародного арбітражного центру ОСОБА_2 палати економіки ОСОБА_1 Манфред Хайдер підтверджує про направлення арбітражного рішення на останню відому адресу боржника ТОВ ХЕКРО ПЕТ ЛТД: м. Хмельницький, вулиця Пілотська,20, що узгоджується з приписами п.2 ст.13 Віденських правил, оскільки боржник не повідомив про зміну адреси ні арбітра, ні секретаріат Міжнародного Арбітражного Центру ОСОБА_2 Економіки ОСОБА_1.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи, що рішення арбітражного суду №SCH-5100 від 25 березня 2010 року за позовом ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДпро стягнення суми заборгованості є остаточним, що вбачається зі змісту самого рішення, сторони, стосовно яких постановлено рішення були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заявником надано до клопотання всі передбачені процесуальним законом документи, підстав для відмови у виконанні арбітражного рішення судом не вбачається, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання стягувача і надати дозвіл на примусове виконання рішення арбітражного суду №SCH-5100 від 25 березня 2010 року.

Частиною 8 ст. 395 ЦПК України визначено, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 11 січня 2011 року офіційний курс гривні до євро, встановлений Національним банком України, дорівнює 10,27 гривень за 1 євро, а курс гривні до долару США дорівнює 7,9583 гривень за 1 долар США, що підтверджується роздруківкою курсу валют з офіційного сайту Національного Банку України.

Таким чином, 48.394,15 євро на день постановлення ухвали еквівалентно 496.939,87 гривень, а (1.706.880 + 5.277,50 + 198.091,61) доларів США за офіційним курсом Національного банку України складає грн., а всього 15.699.342 грн.

Крім того, з боржника підлягають стягненню понесені стягувачем судові витрати у розмірі 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,208-210,390,392,395 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання арбітражного рішення від 25 березня 2010 року винесеного одноособовим арбітром п. Єрні Секолєц, при Міжнародному арбітражному центрі при ОСОБА_2 палаті економіки ОСОБА_1 по справі №SCH-5100 за позовом ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДзгідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДзобовязане сплатити ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) наступні суми: суму як ціну товару поставленого згідно із Контрактом №349.249 від 15 грудня 2008 року і Контрактом №349.294 від 15 січня 2009 року; суму як проценти в розмірі 12% від 764.400,00 доларів США нараховані від 17 березня 2009 року до 06 квітня 2009 року; суму як проценти в розмірі 12% від 1,706.880,00 доларів США нараховані від 07 квітня 2009 року до 25 березня 2010 року, 12% від 1,706.880, 00 доларів США від 26 березня 2010 року до дня платежу, арбітражні витрати, а всього 15 699 342 (п'ятнадцять мільйонів шістсот девяносто девять тисяч триста сорок дві) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ХЕКРО ПЕТ ЛТДна користь ВА Інтертрейдінг Акціенгезеллшафт(ОСОБА_1) 60 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: