Справа № 2-211/11
провадження у справі №
10 лютого 2011 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Савицької Л.Й.
при секретарі Змієвській І.А.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просив визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом в належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку№2 по вул. Північній в с. Гульськ, Новоград-Волинського району.
В обґрунтування позову зазначає, що його колишня дружина ОСОБА_2, після розірвання між ними шлюбу, в 2003 році залишила належний йому на праві приватної власності будинок №2 по вул. Північній, в с. Гульськ, Новоград-Волинського району, в якому проживала як член його сімї. З цього часу вона в даному будинку не проживає та не зявляється, точне місце її перебування йому не відоме, однак з реєстрації в його будинку вона не знялась.
Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, позов просив задовольнити, не заперечував проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася. Враховуючи те, що відповідач про час і місце судового розгляду була повідомлена в порядку ст. 76 ЦПК України належним чином, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21 грудня 1993 року належить на праві приватної власності житловий будинок №2 по вул. Північній, в с. Гульськ, Новоград-Волинського району (а.с.4). Разом з позивачем в даному будинку як член його сімї проживала його колишня дружина відповідач ОСОБА_2 Шлюб між ними було розірвано в 1995 році (а.с.8). У будинку позивача залишилася зареєстрована відповідач, яка фактично в ньому не проживає тривалий час. З довідки, виданої виконавчим комітетом Гульської сільської ради №559 від 09.11.201 року слідує, що згідно по господарської книги №1 та особового рахунку №24 в будинку №2 по вул. Північній, в с. Гульськ, Новоград-Волинського району зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6). Згідно акту, складеного депутатом ОСОБА_3 слідує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не проживає в ньому з 2003 року (а.с.7).
Статтею 41 Конституції України, Главою 23 ЦК України (ст.ст. 316, 317, 319, 321) закріплено принцип непорушності права приватної власності особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України).
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні житловий будинок№2 по вул. Північній в с. Гульськ, Новоград-Волинського району належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності. ОСОБА_2 відповідач по справі не проживає в даному будинку без поважних причин з 2003 року, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, відповідача слід визнати таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 57-60, 212-215, 223, 224-294 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, суд,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом в належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку №2 по вул. Північній, в с. Гульськ, Новоград-Волинського району.
Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідачки, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л.Й. Савицька