_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1773/11
09 лютого 2011 року місто Одеса
Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді - Непоради М.П.
при секретарі - Яіцької А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»до Сарварі ОСОБА_2 Джан, ОСОБА_3 Джан, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач - ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»в особі Одеської обласної дирекції звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 ОСОБА_2 Джан, ОСОБА_3 Джан, ОСОБА_4 кредитної заборгованості та, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 836 794,13 грн., а також судові витрати у розмірі 1 980 грн.
Вказуючи на те, що відповідачі не виконують свої зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити,посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила ухвалити рішення у відсутності відповідачів (заочне).
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило.
Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про день, годину та місце слухання справи та про причину неявки суду не повідомив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача на підставі ст.224 ЦПК України суд розглядає справу з винесенням заочного рішення.
В кредитній справі є пояснення ОСОБА_5 щодо причин несплати за кредитом, в яких він визнає факт отримання кредиту та наявність боргу у зв`язку з нехваткою коштів. Надання кредитів в іноземній валюті ВАТ «ОСОБА_1 Аваль»здійснює на підставі Ліцензії НБУ № 10 від 11.10.2006 року.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивші надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 29.03.2007 року ОСОБА_5 звернувся із заявою про надання кредиту у розмірі 68 000,00 дол.США з метою придбання житлового будинку № 41 по вул. Центральна, в с. Нова Дофінівка, запропонував у заставу банку цей будинок.
Позивач повністю та в строк виконав зобов`язання за кредитним договором видавши, відповідно заяві на видачу готівки № R28/678-64 від 11.05.2007 року ОСОБА_5 А кредитні кошти.
Проте відповідач ОСОБА_5 А на порушення умов кредитного договору своєчасно й у повному обсязі не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування коштами.
Згідно п. п. 5.1, 5.5 кредитного договору до обовязків відповідача (позичальника) було покладено щомісячне до 15-го числа кожного місяця часткове повернення кредиту та щомісячна до 15го числа кожного місяця сплата відсотків за фактичне використання кредитних коштів. У випадку невиконання зобовязань за договорами, відповідач (позичальник) за вимогою банку повинен протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Позивачем (кредитором) відповідного листа-повідомлення здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені кредитними договорами.
Згідно з п. 6.5 Кредитного договору у випадку невиконання відповідачем умов цього договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.
За ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором ОСОБА_1 зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором, при даних обставинах цей строк встановлено п. 11.8 Кредитного договору 30 календарних днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа-повідомлення, яким є претензія вручена ОСОБА_5 А.21.07.2010 року.
Відповідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому.
Відповідно п.п.2.1.,3.1. договорів поруки від 07.05.2007 року, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_4 та ОСОБА_3ОСОБА_5. несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, ч.1 - при порушенні Боржником зобовязання забезпеченого порукою, Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, ч.2 поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків.
Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу відповідачі повідомлені належним чином.
Але, на цей час відповідачі не виконують свої обов'язки щодо погашення боргу та продовжують користуватися отриманими кредитними коштами.
Ч.2 ст.192 ЦК України встановлює, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.193 ЦК України порядок вчинення правочинів з валютними цінностями встановлюється законом.
Згідно з статтею 345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені,на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб /позичальників/ та громадян.Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі Законом про банки і банківську діяльність.
Статті 47 та 49 Закону про банки визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені,на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»кошти -гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу /генеральна ліцензія/ на здійснення операції з валютними цінностями відповідно до ст.5 Декрету КМ України від 19.02.1993 р. ? 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», яка зазначає: «НБУ видає індівідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій.
Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індівідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання».
ВАТ «ОСОБА_1 Аваль»мало Банківську ліцензію за номером 10 видану НБУ 11.10.2006 року.
Відповідно підпункту «в»пункту 4 статті 5 Декрету наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резадентами кредитів в іноземній валюті необхідна, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.
На сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання/одержання кредитів в іноземній валюті.
Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.
Згідно п. 10.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем станом 25.10.2010 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 105 765,33 дол. США, що у еквіваленті за курсом НБУ (1 дол. США на 25.10.2010 дорівнює 7,9118 грн.) складає 836 794,13 (вісімсот тридцять шість тисяч сімсот девяносто чотири грн. 13 коп.) гривень 13 копійок, у тому числі:
- заборгованість за кредитом - 54 807,01 дол. США. (пятдесят чотири тисячі вісімсот сім дол. США), (433 622,10 грн.);
- заборгованість за відсотками 13 858,01 дол. США. (тринадцять тисяч вісімсот пятдесят вісім дол. США.), (109 641,80 грн.);
- пеня за прострочення тілу по кредиту 17 605,16 (сімнадцять тисяч шістсот пять дол. США), (139 288,50 грн.);
- пеня за прострочення відсотків по кредиту - 19 495,15 дол. США. (девятнадцять тисяч чотириста девяносто пять дол. США), (154 241,73 грн.).
На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має.
Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн., витрати опублікування оголошення про виклик до суду в газеті «Одеські вісті»160 грн.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 208-209, 213-215, 218,224-225 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 554, 626, 612,625, 629, 1048, 1050,1054, 1055 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»до Сарварі ОСОБА_2 Джан, ОСОБА_3 Джан, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя : Непорада М. П.