2-102/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14 лютого 2011 року Романівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді - Кравчук В.П.

при секретарі - Багінській В.І.

з участю представника позивача

ТОВ «Комплекс Агромарс» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Романові

цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної організації, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Комплекс Агромарс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної організації, посилаючись на те, що ОСОБА_2 з 01.10.2009 року по 03.01.2010 року працювала в ТОВ «Комплекс Агромарс» продавцем виїзної торгівлі філії прямих продаж у м. Києві та Київській області 1 жовтня 2009 року між ТОВ «Комплекс Агромарс»та ОСОБА_2 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, де згідно пукну 1 зазначеного договору відповідачка прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей. 03 січня 2010 року ОСОБА_2 звільнено з роботи у звязку з прогулом без поважних причин. Згідно даних бухгалтерського обліку та пояснювальної записки відповідачки від 17.11.2009 року стало відомо, що ОСОБА_2 має заборгованість перед позивачем у розмірі 2 800-00 грн. за нездану у касу виручку від реалізації мясопродукції. Згідно наказу від 01.12.2009 року із заробітної плати відповідачки було утримано 1 386-70 грн. На даний час заборгованість відповідачки перед позивачем складає 1 413-30 грн. Позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь кошти в сумі 1 413-30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51-00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120-00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Комплекс Агромарс»ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив вимоги позову задоволити в повному обємі, а також стягнути із відповідачки понесені та документально підтверджені судові витрати: судовий збір 51-00грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення 120-00грн., витрати представника позивача, повязані з переїздом з м. Києва до Романівського районного суду 1479-86грн., витрати, повязані з публікаціями в пресі оголошень про виклик відповідачки в судове засідання 900-00грн., а всього судових витрат на загальну суму 2550-86грн.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно не зявилася в судові засідання, хоч належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с. 72, 93, 94 ). Згідно оголошень в пресі опублікованих в газетах «Урядовий курєр»№20 від 3.02.2011 року та газеті «Житомирщина»№ 11-12 від 01.02.2011 року про виклик відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання на 14 лютого 2011 року на 9-00год., вона вважається належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, а тому відповідно до положень ст. 169 ч.4 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 повторно не зявилася в судове засідання, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому відповідно до положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала в ТОВ «Комплекс Агромарс»продавцем виїзної торгівлі з продажу, з 1 жовтня 2009 року по 3 січня 2010 року, що стверджується наказами про прийняття на роботу № 588к-п від 01.10.2009 року та наказом про звільнення №331ка від 24.03.2010 року (а.с. 7, 9).

1 жовтня 2009 року між ТОВ «Комплекс Агромарс»та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір №31/Р про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, де згідно пункту 1 даного договору відповідачка, що займала посаду продавця виїзної торгівлі і виконувала роботу, безпосередньо повязану з прийманням на зберігання, зберіганням та продажем матеріальних цінностей, переданих їй, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей. Даний договір підписаний сторонами (а.с.8).

Із звіту про продану м»ясопродукцію від 17.11.2009 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.11.2009 року та пояснення ОСОБА_2 вбачається, що відповідачка має перед позивачем заборгованість в розмірі 2800-00грн. за нездану в касу виручку від реалізації (а.с. 10, 11).

Згідно довідки ТОВ «Комплекс Агромарс»від 12.11.2010 року слідує, що за нестачу коштів із заробітної плати ОСОБА_2 утримано 1386-70грн. Станом на 01.11.2010 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість за нестачу коштів в сумі 1413-30грн. (а.с.13).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 130, 134, 135-1, 136 Кодексу Законів про працю України, Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 447/24 від 28.12.1977 року.

Відповідно до положень ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Стаття 134 п.1 КЗпП України передбачає, що працівники несуть повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоду, заподіяної з їх вини підприємству, у випадку, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Виходячи із доказів досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає повному задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_2 працювала у позивача продавцем виїзної торгівлі; між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до положень ст. 135-1 КЗпП України та Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 28.12.1977 року, позивач вправі був укладати із відповідачкою письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, оскільки відповідачка виконувала роботу безпосередньо повязану із прийняттям на зберігання, зберіганням, відпуском та застосуванням в процесі виробництва переданих матеріальних цінностей та грошових коштів. Сума заборгованості відповідачки перед позивачем в розмірі 1413-30грн. підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Комплекс Агромарс». Суд критично оцінює письмове пояснення ОСОБА_2 від 17.11.2009року (а.с.10) в тім, що гроші у неї викрали, оскільки із письмовою заявою до правоохоронних органів відповідачка не зверталася. Одночасно в даному поясненні ОСОБА_2 зобовязувалася відшкодовувати шкоду.

Згідно ст.ст. 79,85, 88 ЦПК України при задоволенні позову із відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати: судовий збір 51-00грн. (а.с.5), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120-00грн. (а.с.6), витрати, повязані з переїздом представника позивача із м. Києва до Романівського районного суду Житомирської області 1479-86 грн. (а.с.95-109), витрати, повязані з публікаціями в пресі оголошень про виклик відповідачки в судове засідання 900-00 грн., а всього на загальну суму 2550-86грн.

На підставі ст.ст. 130, 134, 135-1, 136 Кодексу Законів про працю України, Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 447/24 від 28.12.1977 року та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної організації задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» у відшкодування заподіяної організації шкоди 1413-30грн. (Одну тисячу чотириста тринадцять гривень тридцять копійок).

Стягнути із із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2550-86 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Романівським районним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.П.Кравчук