№ 2-334
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху.

« 15» грудня 2011 року смт. Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області РИКОВ М.І., перевіривши виконання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення 1/2 частини майна яке є спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить поділити майно, набуте нею за час шлюбу з відповідачем, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 70 000 грн. 00 коп.; житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область с. Рублене вул. Садова, буд. 2, вартістю 100 000 грн. 00 коп.; телевізор 1 500 грн.; диван 2 шт. 1 000 грн.; кровать 500 грн.; шкаф платяний 2 шт. - 1 700 грн.; пилосос 500 грн.; книжковий шкаф 400 грн.; кухонний стіл 400 грн.; пральну машину 2 000 грн.; холодильник 4 000 грн.; кухонний шкаф 500 грн.; стільці 4 шт. 200 грн.; два трактори «Т-150» 80 000 грн.; автомобіль «ГАЗ-53» 10 000 грн.; два комбайни «СК-5» 60 000 грн.; трактор «МТЗ - 82» 120 000 грн; трактор «ЮМЗ» 20 000 грн.; трактор «ДТ-75» у розібраному вигляді 1 000 грн.; ОВС віялка 1 000 грн.; причеп на трактор два шт. 12 000 грн.; автомобіль «МАЗ 500» у розібраному вигляді 15 000 грн.; культиватор зі сценкою два шт. 50 000 грн.; СПС-12 соняшникова сіялка 40 000 грн.; плуг два шт. 15 000 грн.; пилорама 50 000 грн.; мотиги дві шт. 4 000 грн.; зернові сіялки дві шт. 2 000 грн.; електрозварювальний пристрій 1 000 грн.; соняшникові жатки до комбайну дві шт. 30 000 грн.; УДА «Універсальний дисковий агрегат» 90 000 грн. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частини набутого майна за час шлюбу з відповідачем та виділити їй в натурі 1/2 частину майна із усього майна, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.119,120 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна містити: - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; - зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, - позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження по справі до судового розгляду» № 2 від 12.06.2009 року (далі Пленум), готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини, сприяти врегулюванню спору до судового розгляду. Крім того, згідно з розясненнями, які містяться у п.7 даного Пленуму, суди мають звертати особливу увагу, зокрема на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач має викласти обставини, якими він обґрунтовує вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Що стосується даної позовної заяви, то позивачем у порушення зазначених вимог у позовній заяві не вказано які саме права, свободи чи інтереси порушуються, не визнаються або оспорюються відповідачем, не викладено обставин на обґрунтування своїх вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частини набутого майна і якого самого, не вказано яке саме необхідно виділити в натурі майно ОСОБА_1 Також не зазначені докази на підтвердження викладених обставини, що будинок та квартиру придбано в спільну сумісну власність і є в наявності вищевказане майно. Ці недоліки необхідно усунути.

Крім того, позивачем не надано правовстановлюючих документів на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область с. Рублене вул. Садова, буд. 2, через що не можливо визначитись із тим кому фактично вони належать, в яких частинах, на якій підставі та з якого часу. Також із наданих суду документів не вбачається, що позивач зверталась з цього приводу до компетентних органів і їй відмовлено у цьому.

Також позивачем не надано ніяких документів, в підтвердження кому належать транспортні засоби і яким чином їх слід розділити між сторонами.

В матеріалах доданих до позовної заяви відсутні відомості про вартість житла (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно) на час розгляду справи в суді. Вартість житла встановлюється на підставі довідки-характеристики житла на час розгляду справи в суді, відповідно до якої визначається вартість нерухомого майна і відповідно розмір державного мита. У звязку з чим, суду неможливо визначити розмір судового збору на даний час. Згідно п.а ч.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України державне мито при подачі позовних заяв (майнового характеру) сплачується в розмірі 1% ціни позову (дійсної ринкової вартості будинку), квитанція про сплату судового збору повинна бути оформлена відповідно до вимог Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита (п.14). Таким чином цей недолік необхідно усунути, встановити дійсну вартість майна на час звернення до суду.

Окрім цього, позивачем в порушення вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 (із змінами і доповненнями) «Про державне мито»та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів»від 21.12.05 № 1258 (із змінами і доповненнями) не надано квитанцій про оплату судових витрат. Натомість позивачем надано заяву про відстрочення оплати державного мита, яка фактично не містить обґрунтування такого прохання. Цей недолік також необхідно усунути.

Оскільки даний позов містить вимоги про розподіл майна подружжя, то у ньому не враховані інтереси спільних дітей подружжя.

В звязку з чим, ОСОБА_1 необхідно обґрунтовано, з посиланням на закон, який регламентує дані правовідносини, оформити позовну заяву належним чином, оскільки суддя має право відкрити провадження у справі лише при наявності як передумов права на предявлення позову, так і при наявності умов, які складають порядок реалізації права на звернення до суду, і вони передбачені в статтях 119-121 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення 1/2 частини майна яке є спільною сумісною власністю - залишити без руху, надавши строк в пять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині.

Попередити позивача, що у разі невиконання цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_3