Справа № 2-85/2011
13.01.2011 року м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.
при секретарі: Єговітіній І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 28.02.09 між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність відповідача належний їй будинок 64, розташований по вул. Ушакова в м. Запоріжжі, а відповідач зобовязався довічно повністю доглядати за позивачем, забезпечувати харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікувальними засобами, необхідною допомогою, вести домашнє господарство, надавати побутові послуги, а також надавати необхідну допомогу та матеріальне забезпечення в розмірі 500 грн. щомісяця на момент укладення договору. Позивач має намір розірвати договір довічного утримання через суттєві порушення відповідачем умов договору і невиконання набувачем своїх обовязків.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, просила суд розірвати договір довічного утримання, зазначивши, що з моменту укладання договору відповідач, який також зареєстрований у спірному домоволодінні, перестав там проживати та виконувати обовязки, зазначені у договорі довічного утримання від 28.02.09.
Відповідач до судового засідання не зявився, хоча належним чином сповіщався про час проведення судового розгляду, про що в матеріалах справи є підтвердження.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
28.02.2009 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність відповідачу належний їй будинок 64, розташований по вул. Ушакова в м. Запоріжжі, а відповідач зобовязався довічно повністю доглядати за позивачем, забезпечувати харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікувальними засобами, необхідною допомогою, вести домашнє господарство, надавати побутові послуги, а також надавати необхідну допомогу та матеріальне забезпечення в розмірі 500 грн. щомісяця на момент укладення договору.
ОСОБА_2 порушив умови договору та не виконував свої обовязки, а саме не доглядав за позивачем, не забезпечував харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікувальними засобами, необхідною допомогою, не вів домашнє господарство, не надавав побутові послуги, а також не надавав необхідну допомогу та матеріальне забезпечення в розмірі 500 грн. щомісяця. Зазначений факт підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Оглянуті надані позивачем в судовому засіданні абонентські книжки за споживання електроенергії, холодної води свідчать про те, що позивач самостійно сплачує комунальні послуги.
Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядати довічно.
У ст. 745 ЦК України визначено, що договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст.751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.
Зі ст.755 ЦК України випливає, що договір довічного утримання може розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.
Ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
З урахуванням того, що відповідач не належним чином виконує свої зобовязання за договором довічного утримання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 744, 745, 751, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання від 28.02.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Скасувати право власності ОСОБА_2 на будинок 64, що знаходиться по вул. Ушакова в м. Запоріжжя, загальною пл. 60,3 кв.м., на земельній ділянці пл. 581 кв.м., а також на все майно, отримане ним по вищевказаному договору довічного утримання від 28.02.2009 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок 64, що знаходиться по вул. Ушакова в м. Запоріжжя, загальною пл. 60,3 кв.м., на земельній ділянці пл. 581 кв.м., а також на все майно, передане нею по вищевказаному договору довічного утримання від 28.02.2009 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Заводським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя О.С. Яцун