Справа № 2-313/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Колдуновій Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення грошової компенсації,

встановив:

У вересні 2010 року до суду звернулася позивач з позовом, в якому просила встановити факт прийняття нею спадщини після померлої 23.06.1990 року ОСОБА_4, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 03.04.1991 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в частині визнання за ними право власності на 1/6 частину будинку № 13 по вул.1-ій Рибній в м.Херсоні, та свідоцтва про право на спадщину за законом, видного 15.08.2002 року ОСОБА_3 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину вказаного житлового будинку. В обґрунтування позову посилалася на наступні обставини: 23.06.1990 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку по вул..1-а Рибна,13. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали у спадковому будинку та фактично прийняли спадщину. Мати на день смерті проживала з нею в м.Херсоні, вул..3-я Рибна,17 та перевезла свої речі: шифоньєр, одяг, посуд та інш. Після смерті матери вона користувалася цими речами, тобто вступила в управління та володіння усім спадковим майном, в т.ч. і будинком. В 2008 році звернулася до нотконтори для оформлення спадщини і дізналася, що брат та сестра порушили її право на спадщину та оформили будинок лише на себе.

В судовому засіданні позивач неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги, просила замість визнання за нею права власності стягнути на її користь грошову компенсацію з відповідачів за проданий житловий будинок № 13 по вул.1-й Рибній в м.Херсоні по 15 711,14 грн., посилаючись на вимоги ч.1ст.1280 ЦК України.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що її матері ОСОБА_4 належав будинок № 13 по вул.1-ій Рибній в м.Херсоні, де на момент її смерті проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_5 В 1989 році її мати перебралася проживати до неї та забрала з будинку деякі речі: палас, доріжку, сервант, швейну машинку та носильні речі, які після її смерті в 1990 році залишися в неї і вона ними користувалася. В 2006 році їй стало відомо, що її брат хоче продати спадковий будинок, тому вона звернулася до адвоката, який готував позов до суду. Позов був повернутий у зв»язку з недоліками, але за браком коштів та часу та у зв»язку з іншими обставинами не довела справу до кінця. Просила позов задовольнити.

Представник позивача позов також підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позові та його доповненнях. Вважав, що позивач не пропустила строки позовної давності, оскільки їй стало відомо про порушення її права лише в 2007 році, а звернулася до суду вона із позовом в 2010 році.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що спадкодавиця дійсно переїхала перед смертю до позивачки, але ніяких речей, окрім тих, що були на ній вона не перевозила. Таким чином, позивач відповідно до вимог ст.533 ЦК України (в ред..1960 р.) успадкувала лише халат та капці, в яких була померла. Вважає, що успадкування цих речей не свідчить про факт вступу та управління нерухомим майном. Окрім того, вважала, що позивач пропустила строки позовної давності і просила відмовити в задоволенні позову з цих підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з»явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено слухання справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню у зв»зку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Відповідно до вимог ч.ч.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до вказаних правовідносин застосовуються положення ЦК України в редакції 1960 року.

Статтями 71,76 ЦК України ( в ред..1960 р.) встановлено загальний строк позовної давності в три роки, який починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення його права.

Згідно до ст..80 ЦК України (в ред..1960 р.) закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину пропуску строку поважною.

Судом встановлено, що 23.06.1990 року померла мати позивача ОСОБА_4, після якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 13 по вул..1-ій Рибній в м.Херсоні. На день смерті ОСОБА_4 проживала разом з позивачкою, тому позивач знала про відкриття спадщини та про фактичне прийняття спадщини її братом та сестрою, що були прописані та проживали у спадковому будинку.

З пояснень самої позивачки та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що після смерті матері ОСОБА_1 не претендувала на спадковий будинок та не хотіла оформлювати спадщину, оскільки в будинку залишалася проживати її сестра ОСОБА_8. Про наміри продати спадковий будинок її братом вона дізналася в 2006 році. З пояснень самої позивачки також вбачається, що вона звернулася до адвоката ОСОБА_9, вважаючи, що цим порушується її право на отримання частки спадкового майна від продажу будинку. З долученої позивачем до позову довідки ХДБТІ № 30175 від 13.10.2006 року, адресованої адвокату ОСОБА_9, вбачається, що в жовтні 2006 року позивач знала про оформлення спадкового будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а в 2002 році після смерті ОСОБА_11 ОСОБА_3

Доказів звернення ОСОБА_1 до суду за поновленням своїх спадкових прав та відповідно зупинення збігу строків позовної давності ні позивачем, ні її представником суду не надано.

Оскільки про порушення її прав позивачу стало відомо в 2006 році, а з цим позовом до суду вона звернулася в вересні 2010 року, то строки позовної давності сплили, підстав для їх поновлення суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10,11,60,213 ЦПК України, Главою 5 ЦК України (в ред..1960 р.), суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення грошової компенсації відмовити у зв»язку з пропуском строків позовної давності.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення до Херсонського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_12