АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету про визнання інформації недостовірною, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

У січні 2004 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Нікопольського коледжу Дніпропетровського державного аграрного університету про визнання інформації недостовірною, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 30 жовтня 2003 року в Нікопольській міській газеті „Репортер" № 87 була опублікована стаття ОСОБА_6 „Коса на камень". Вона була обурена змістом опублікованого листа, підписаного представниками Нікопольського технікуму Дніпропетровського державного аграрного університету ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які втрутилися в її особисте життя. Вона проживає у зареєстрованому шлюбі, від якого має сина. В неї повна сім'я, у дитини є батько. А з газети вона дізналася про те, що вона мати-одиначка. Цю заяву вона сприйняла, як образу жінки-матері, як підрив її ділової репутації. Викладена інформація також підриває її авторитет, повагу серед колег, знайомих, родичів, друзів. Вона працює вчителем, педагог - це людина з високими моральними принципами. Вважає, що педагог, який має дитину, не народжену в законному шлюбі, втрачає авторитет педагога. Це вона відчула відразу після публікації статті. До неї по-іншому стали відноситися колеги, учні, батьки. Син задавав їй запитання, чому вона мати-одиначка. Вона вимушена була пояснювати, що це неправдива інформація. Все це призвело до моральних страждань. В неї був нервовий стрес, погіршився стан здоров'я, два тижні вона перебувала на лікарняному, вимушена була нести затрати на придбання ліків. Вважає інформацію, викладену в статті недостовірною, такою що стосується її особистого життя, що принижує її честь, гідність, ділову репутацію. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила: інформацію, що була надрукована в газеті „Репортер" № 87 від 30 жовтня 2003 року у статті ОСОБА_6 „Коса на камень" визнати недостовірною і такою, що принижує її честь, гідність, ділову репутацію; зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 усно вибачитися перед нею та стягнути з них солідарно на свою користь моральну шкоду в розмірі 5100,00 грн. (а.с.4-5,13-14,182-183).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с. 190-192).

В апеляційній скарзі (а.с.195-197) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- судом не надано належної оцінки висловлюванням ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в статті «Коса на камінь» в газеті „Репортер" № 87 від 30 жовтня 2003 року;

- суд невірно зробив висновок відносно того, що зазначена стаття не стосується ОСОБА_2;

- суд не взяв до уваги свідоцтво про одруження позивача з ОСОБА_9 та свідоцтво про народження дитини позивача ОСОБА_10, які спрстовують інформацію, що позивачка є матірю-одиначкою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що інформація, яку оскаржує апелянт, опублікована в статті «Коса на камень» в газеті «Репортер» № 87 від 30 жовтня 2003 року, не стосується певної особи, тобто позивача, прізвище якою в статті не вказано, тому носить оціночний характер.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з позову та апеляційної скарги, позивач вважає, що в інформації, яка нею оскаржується, зазначено, що вона є матір'ю-одиначкою, як і педагог-фізик, яку прийняли на роботу.

Така думка позивача є суб'єктивною, оскільки в статті від 30 жовтня 2003 року зазначено, що «на роботу прийняли колишнього педагога-фізика, яка сама виховує дитину, як і донька ОСОБА_11Т.».

Як вбачається з матеріалів справи, сама позивач не заперечує той факт, що в 2003 році в судовому порядку розірвала шлюб з батьком своєї дитини, але в органах РАГС розірвання шлюбу не зареєстровала, та вважає, що одинока матір та матір-одиначка різні поняття (а.с.138-139).

При цьому спірна стаття не містить інформації про те, що позивач, або вказана у статті педагог-фізик є матір'ю-одиначкою.

Що ж стосується інформації про те, що авторам статті «дуже хотілося б почути думку ОСОБА_11, якби на роботі залишили пенсіонерку, якій майже 64 року, соціально захищену, а її доньку, матір-одиночку, звільнили», то в цій частині суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що така інформація є оціночними судженнями, оскільки не містить фактичних даних.

Доводи апеляційної скарги щодо нез'ясування обставин справи та надання судом першої інстанції, на думку позивача, неправильного висновку обставинам справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України якщо особа вважає, що оціночні суд-ження принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на від-повідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інфор-мації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: