АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1575 8/2011 р. Головуючий 1 інст.: Шмадченко С.І.
Категорія - «договірні правовідносини» Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської С.М., Даниленка В.М.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвала Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійсним, -

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у серпні цього ж року уточнив та просив визнати укладений 11 вересня 2009 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» » (ПАТ «Укрсоцбанк») договір кредиту недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у звязку з тим, що між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про залишення позову ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду. В обґрунтування скарги зазначив, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» справи про визнання правочинів недійсними підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції, у звязку з чим не підвідомчі третейським судам.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді, у звязку з чим відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійсним підлягає залишенню без розгляду.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Встановлено, що 11 вересня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, у п. 6.2 якого сторони передбачили, що у разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В. М. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Ці випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Пунктами 14 та 11 ч. 1 ст. 6 зазначеного закону встановлено, що третейські суди в порядки

передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у том числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VІ від 03.02.2011), а також інших справ, які відповідно до закон підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

Як розяснив Верховний Суд України у своєму узагальненні практики застосування судам Закону України «Про третейські суди» третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України. Якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Таким чином, виключно державними судами розглядаються справи щодо землі; щодо визнання правочину дійсним або недійсним (відповідно до положень ЦК (зокрема, ч. 2 ст. 218, ч. 3 ст. 215 та ін.); щодо житла (відповідно до положень Житлового кодексу України (зокрема ст. 109 цього Кодексу); щодо самочинного будівництва (відповідно до положень ЦК (зокрема, ст. 376) тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, враховуючи, що між сторонами, однією з яких є споживач послуг банку, виник спір щодо захисту прав споживача шляхом визнання судом з підстав, встановлених законом, укладеного між сторонами кредитного договору недійсним, колегія суддів дійшла висновку, що такий спір не підвідомчій третейському суду, а має бути розглянутий державним судом загальної юрисдикції.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду - скасуванню, з направленням справи для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311,313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2011 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійсним направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді