Шевченківський районний суд міста Харкова
Справа № 2-1535/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2011 р. Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого: судді Гетьмана Р.А.

при секретарі: Михайловій К.В.

розглянувши у відкритому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору у цивільній справі, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 19.12.1998 р. вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , внаслідок того, що спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.12.2009 р. шлюб розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за взаємною згодою сторін проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Під час шлюбу ними набуто майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме, нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташовані в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. №№ 81-1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 (право власності на самовільну реконструкцію зареєстроване за відповідачем відповідно до рішення Дзержинського районного суду м.Харкова № 2-5094-2007 від 30.05.2007 р.) орієнтовною вартістю 1 580 000 грн., автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за нею, орієнтованою вартістю 158 000 грн., автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за нею, орієнтовною вартістю 55 000 грн., жилий будинок за адресою: АДРЕСА_9 , орієнтовною вартістю 355 000 грн. Згоди про добровільний поділ майна досягнуто не було. Беручи до уваги інтереси неповнолітнього сина, який залишається з нею, відповідно до вимог ст.ст.70, 71 СК України вважає за можливе відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити на її користь більшу частину із спільного майна-нежитлові приміщення 1-го поверху по АДРЕСА_10 і автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідачеві же виділити автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 , та жилий будинок за адресою: АДРЕСА_9 .

В ході розгляду справи до Дзержинського районного суду звернулася ОСОБА_3 та заявила самостійні вимоги на предмет спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме, просила визнати за нею частку у розмірі 73% в праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. (№№ 81-1, 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ.А-4). В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що у період 19.12.1998 р. 08.12.2009 р. її матір, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 . Під час проживання вітчима та матері разом ОСОБА_3 домовилася із ними про створення магазину непродовольчих товарів на базі квартири АДРЕСА_11 , та була зареєстрована за вітчимом. Для реалізації плану квартиру спочатку було переведено до нежитлового фонду рішенням виконкому Харківської міськради № 955 від 05.10.2004 р. після чого суттєво реконструйовано у 2007 році, внаслідок чого квартира перетворилася на сукупність нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. ( АДРЕСА_12 , 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ.А-4). Право власності на вищевказані приміщення у подальшому було зареєстроване за ОСОБА_2 , відповідно до рішення Дзержинського районного суду м.Харкова № 2-5094-2007 від 30.05.2007 р. за його позовом про визнання права власності на самовільно реконструйоване приміщення магазин непродовольчих товарів. Також вважає, що після реконструкції вищезазначеної квартири було створено нову річ сукупність нежитлових приміщень, які мають суттєво збільшену площу, повністю змінені технічні характеристики та цільове призначення, і стверджує, що зазначена реконструкція здійснена нею та за її кошт. На підтвердження цього факту посилається на договір оренди квартири АДРЕСА_13 , яким, зокрема, передбачається переобладнання квартири у магазин непродовольчих товарів, на що ОСОБА_2 була надана згода у п. 1.4. договору, ряд договорів на реконструкцію та обладнання приміщень, укладених та оплачених ОСОБА_3 . Посилаючись на положення ч.4 ст.778 ЦК України, а також на те, що вартість квартири відповідно до Акту експертної оцінки майна від 30.11.2004 р. до проведення реконструкції складала 292 392,84 грн., документально підтверджені затрати на проведення реконструкції квартири у 2007 році складають 793 089,30 грн., вважає себе співвласником 73% частки у праві власності на спірні приміщення, відповідно до співвідношення вартості її витрат до вартості первісного приміщення.

Заперечення від відповідача ОСОБА_2 в порядку ст.128 ЦПК України не поступали.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, та пояснив, що перелічене у позовній заяві майно було нажито у період знаходження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі. Квартира АДРЕСА_11 , була отримана ОСОБА_2 до укладення шлюбу, але вже під час перебування у шлюбі її було повністю реконструйовано, змінено цільове призначення, переведено до нежитлового фонду та збільшено площу майже у півтори рази, внаслідок чого створено нову річ сукупність нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м., яка підлягає розподілу на загальних підставах. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, також визнав, та пояснив, що не заперечує проти того, щоб право власності на частину нежитлових приміщень було признано за ОСОБА_3 , а розподіл спільно нажитого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводився виходячи із решти спільно нажитого майна.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, та додатково пояснив, що реконструкція квартири АДРЕСА_13 загальною площею 86,1 кв.м. зроблено за погодженням із її власником ОСОБА_2 , з яким було укладено відповідний договір оренди приміщення. Реконструкцію зроблено під керуванням ОСОБА_3 , яка уклала від свого імені відповідні договори, приймала та оплачувала виконані роботи. Згода із проведеною реконструкцією ОСОБА_2 також знайшла своє відображення у діях останнього, який після закінчення реконструкції звернувся до суду із позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на самовільно реконструйоване приміщення для подальшої реєстрації такого приміщення в органах БТІ. З моменту укладання договору та до цього часу ОСОБА_3 здійснює свою підприємницьку діяльність у вказаному магазині.

Відповідач ОСОБА_2 разом з його представником ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 визнали частково, та пояснили, що запропонований розподіл автомобілів «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 і «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 підтримують, проти виділу позивачці нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 заперечують, оскільки вони створені на базі квартири, яка була є його особистою власністю. Відповідач вважає зазначені приміщення такими, що не входять з цієї причини до складу спільного майна подружжя. Позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає повністю, посилається на те, що реконструкції у 2007 році передувала реконструкція за попередні періоди, і усі вони зроблені за його кошт. Стверджує, що ніяких договорів оренди із ОСОБА_3 не укладав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, встановив факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб, виданого 19.12.1998 р. Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.12.2009 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_1 з 19.12.1998 р. по 08.12.2009 р.

Відповідно до свідоцтва про народження гр. ОСОБА_4 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком його є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 . Згідно пояснень сторін, після розірвання шлюбу у 2009 році неповнолітній ОСОБА_8 мешкає із позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Харківського районного бюро технічної інвентаризації № 372 від 23.03.2011 р., за ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 30.08.2001 р. за р.№ 2180, зареєстровано право власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідно до технічних паспортів НОМЕР_3 від 21.05.2008 р., ХАС 691513 від 2003 р., за позивачкою ОСОБА_1 зареєстровані на праві власності автомобілі «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Керуючись вимогами ст. 60 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що жилий будинок за адресою: АДРЕСА_9 , автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до копії рішення Дзержинського районного суду м.Харкова по справі № 2-5094-2007 від 30.05.2007 р., ухвали про виправлення описки від 31.05.2007 р., за ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташовані в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. № АДРЕСА_12 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 . Згідно відповіді КП «Харківське МіськБТІ» № 2308618 від 15.03.2011 р., зазначене право власності на цей час зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова та ухвали.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло зав № НОМЕР_4 від 19.11.2002 р., квартира за адресою АДРЕСА_14 була отримана ОСОБА_2 шляхом приватизації і згідно вимог ч. 5 ст. 61 Сімейного Кодексу України також є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також суд бере до уваги ствердження третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову ОСОБА_3 , що після реконструкції квартири було створено нову річ- сукупність нежитлових приміщень, які мають суттєво збільшену площу, повністю змінені технічні характеристики та цільове призначення. Вивченням технічних паспортів КП «Харківськое МіськБТІ» встановлено, що в результаті реконструкції повністю змінені внутрішня конфігурація приміщень, площа збільшилась з 86,1 кв.м. до 124,6 кв.м., приміщення втратило статус житлового. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду по справі № 2-5094-2007 від 30.05.2007 р. сукупність приміщень отримала нове цільове призначення магазин непродовольчих товарів. Право власності на таку нову річ нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташовані в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. № АДРЕСА_12 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , у відповідача ОСОБА_2 виникло на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2007 р., тобто, під час знаходження у шлюбі.

Відповідно до договору оренди квартири АДРЕСА_13 від 15.02.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначена квартира до її реконструкції передавалася в оренду ОСОБА_3 та підлягала переобладнанню у магазин непродовольчих товарів, на що орендодавцем ОСОБА_2 була надана згода у п. 1.4. договору. Крім того, звернення відповідача ОСОБА_2 у 2007 році до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом про визнання за ним права власності на самовільно реконструйовані приміщення і відсутність вимог до ОСОБА_3 щодо повернення приміщення до попереднього стану суд розцінює як свідчення того, що зазначена реконструкція квартири здійснювалася за його згодою. Заперечень щодо надання у 2007 році згоди на реконструкцію від відповідача ОСОБА_2 в ході судового розгляду не надходило.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що зазначене приміщення у оренду ОСОБА_3 він не передавав і відповідних договорів не підписував спростовується як наданим ОСОБА_3 договором оренди від 15.02.2007 р., з урахуванням вимог ст.204 ЦК України, так і фактичними обставинами справи.

Згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 09/01/07 від 09.01.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Зодчій-ХХІ» підрядився виконати роботи з капітального ремонту 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_14 . Відповідно до Акту № 1 приймання передачі виконаних будівельних робіт (січень вересень 2007 р.), підрядчиком в рамках договору № 09/01/07 від 09.01.2007 р. виконаний ряд робіт, вартість яких склала 206 041, 80 грн. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 5 від 17.01.2007 р., № 10 від 31.01.2007 р., № 16 від 13.02.2007 р., № 24 від 28.02.2007 р., № 27 від 05.03.2007 р., № 35 від 21.03.2007 р., № 44 від 10.04.2007 р., № 49 від 11.05.2007 р., № 50 від 29.05.2007 р., № 52 від 12.06.2007 р., № 60 від 28.06.2007 р., № 64 від 10.07.2007 р., № 65 від 30.07.2007 р., № 69 від 29.08.2007 р., № 75 від 10.09.2007 р., № 80 від 26.09.2007 р., № 93 від 01.10.2007 р., № 96 від 16.10.2007 р., № 98 від 26.10.2007 р., № 99 від 30.10.2007 р., № 100 від 02.11.2007 р., № 101 від 06.11.2007 р. зазначену вартість робіт було сплачено безпосередньо ОСОБА_3 . Крім того, відповідно до звітів про використані матеріали на капітальний ремонт 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_14 з 09.01.2007 р. по 16.01.2007 р., з 16.01.2007 р. по 30.01.2007 р., з 30.01.2007 р. ро 06.02.2007 р., з 06.02.2007 р. по 08.02.2007 р., з 08. 02.2007 р. по 27.02.2007 р., з 27.02.2007 р. по 14.03.2007 р., з 14.03.2007 р. по 17.04.2007 р., з 17.04.2007 р. по 27.04.2007 р., з 27.04.2007 р. по 11.05.2007 р., з 11.05.2007 р. по 13.06.2007 р., з 13.06.2007 р. по 19.06.2007 р., з 19.06.2007 р. по 04.07.2007 р., з 04.07.2007 р. по 19.07.2007 р., з 19.07.2007 р. по 28.07.2007 р., з 28.07.2007 р. по 06.08.2007 р., з 06.08.2007 р. по 25.08.2007 р., з 25.08.2007 р. по 27.09.2007 р., підтверджених відповідними товариними чеками, а також товарних чеків № 001101 від 26.04.2007 р. (сантехніка) та № 57 від 04.04.2007 р. (прибори освітлювання) загальна вартість придбаних та наданих ОСОБА_3 матеріалів в рамках договору № 09/01/07 від 09.01.2007 р. склала 352 991,90 грн.

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 10/01/07 від 10.01.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Зодчій-ХХІ» підрядився виконати дизайнерські роботи приміщення 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_14 . Вартість робіт, відповідно до договору № 10/01/07 від 10.01.2007 р. та Протоколу узгодження договірної ціни складає 54560 грн. Відповідно до Акту № 1 сдання-приймання робіт до договору № 10/01/07 від 10.01.2007 р., зазначені роботи буди виконані станом на 01.03.2007 р. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 2 від 10.01.2007 р., № 16 від 12.02.2007 р., № 30 від 14.03.2007 р., № 42 від 03.04.2007 р., № 48 від 04.05.2007 р., № 51 від 01.06.2007 р., № 63 від 02.07.2007 р., № 68 від 02.08.2007 р., № 72 від 03.09.2007 р., № 94 від 01.10.2007 р., зазначена вартість робіт була сплачена ОСОБА_3 .

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 07/2007 від 07.02.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Кадм» підрядився виконати роботи з поставки та подальшого монтажу двух касетних спліт-кондіціонерів. Вартість обладнання та робіт, відповідно до зазначеного договору склала 13 000 грн. Відповідно до даних, які містяться у додатку № 1 до договору підряду, зазначену суму було сплачено у повному обсязі.

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 01/03/07 від 01.03.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Зодчій-ХХІ» підрядився виконати ряд робіт з обладнання приміщення за адресою: АДРЕСА_14 електро-, аудіоприладами, пожарною та охоронною сігналізаціями, системою відеоспостерігання. Вартість обладнання та робіт, відповідно до договору № 01/03/07 від 01.03.2007 р. складає 51 182,69 грн. Відповідно до актів № 1 за березень 2007 р., Акту № 1 за липень 2007 р., Акту № 1 за серпень 2007 р., Актів №№ 1,2,3 за вересень 2007 р., Акту № 1 за жовтень 2007 р., роботи були виконані у повному обсязі та на суму, зазначену у договорі № 01/03/07 від 01.03.2007 р. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 26 від 02.03.2007 р., № 38 від 29.03.2007 р., № 62 від 02.07.2007 р., № 66 від 31.07.2007 р., № 67 від 02.08.2007 р., № 70 від 31.08.2007 р., № 71 від 03.09.2007 р., № 86 від 27.09.2007 р., № 88 від 26.09.2007 р., № 89 від 28.09.2007 р., № 95 від 03.10.2007 р., № 97 від 26.10.2007 р. зазначену вартість робіт було сплачено ОСОБА_3 .

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду б/н від 21.04.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ФО-П ОСОБА_9 підрядився виготовити та встановити скляний фасад та цельноскляні внутрішні двері. Вартість робіт та матеріалів, відповідно до договору від 21.04.2007 р., складає 87 720 грн. Відповідно до акту сдачі-приймання виконаних робіт від 02.05.2007 р. роботи по виготовленню та монтажу за адресою: АДРЕСА_14 виконані у повному обсязі. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 22.04.2007 р. та № 25 від 02.05.2007 р. зазначену суму сплачено ОСОБА_3 .

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 09/06/07 від 09.06.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Зодчій-ХХІ» підрядився виконати роботи з обладнання парковки за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість робіт, відповідно до договору, складає 20 393,35 грн. Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2007 р., зазначені роботи виконані у повному обсязі. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 53 від 11.06.2007 р., № 58 від 20.06.2007 р., № 63 від 29.06.2007 р. зазначена вартість робіт була сплачена ОСОБА_3 .

Крім того, згідно наданого ОСОБА_3 договору підряду № 09/09/07 від 09.09.2007 р., ОСОБА_3 замовила, а ТОВ «Зодчій-ХХІ» підрядився виконати роботи з обладнання газону «Японський сад» за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість робіт, відповідно до договору складає 7199,56 грн. Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2007 р., зазначені роботи виконані у повному обсязі. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 73 від 10.09.2007 р., № 87 від 28.09.2007 р. зазначена вартість робіт була сплачена ОСОБА_3 .

Суд вважає обгрунтованим та доведеним посилання третьої особи ОСОБА_3 про понесені нею затрати на проведення реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_14 і перетворення її у магазин непродовольчих товарів за договорами підряду № 09/01/07 від 09.01.2007 р., № 10/01/07 від 09.01.2007 р., № 07/2007 від 07.02.2007 р., № 01/03/07 від 01.03.2007 р., б/н від 21.04.2007 р. у загальному розмірі 765 496,39 грн.

Витрати за договорами підряду № 09/06/07 від 09.06.2007 р. (роботи з обладнання парковки) і № № 09/09/07 від 09.09.2007 р. (обладнання газону «Японський сад») не є витратами на поліпшення безпосередньо об`єкту оренди-квартири за адресою: АДРЕСА_14 , і, незважаючи на те, що свідчать про наявність комплексного подходу до реконструкції речі, до складу витрат на її поліпшення в розумінні ч.4 ст.778 ЦК України не відносяться.

Ствердження відповідача ОСОБА_2 про те, що зазначені роботи оплачувалися ним, а не ОСОБА_3 , а також про те, що роботи з реконструкції квартири виконувалися ним у період 2004-2006 року, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, відповідні докази ОСОБА_2 надані не були.

Згідно ч.4 ст.778 Цивільного Кодексу України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приходить до висновку про наявність законних підстав у третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову ОСОБА_3 вимагати визнання за нею частки у праві власності на спірні нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. (№№ 81-1, 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ. А-4) в будинку АДРЕСА_1 .

Разом із тим, суд вважає невірним визначення частки ОСОБА_3 у праві власності на сукупність нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. ( АДРЕСА_12 , 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ. А-4) в будинку АДРЕСА_1 у розмірі 73%, оскільки розмір заявлених витрат не відповідає дійсності, а також тому, що, відповідно до витребуваного судом акту експертної оцінки майна від 30.11.2004 р., узгодженого з відповідачем ОСОБА_2 , вартість квартири в будинку АДРЕСА_1 складає 365 491,06 грн., а не 292 392,84 грн., як зазначала ОСОБА_3 у своїх позовних вимогах. З урахуванням цієї обставини суд вважає можливим задовольнити її позовні вимоги частково, визнавши за нею право власності на:

765 496,39 грн. /(365 491,06 грн. + 765 496,39 грн.)*100%=68%

нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. (№№ 81-1, 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ. А-4) в будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, до майна, яке підлягає поділу у якості спільного майна подружжя між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 відноситься частка у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 124,6 кв.м. (№№ 81-1, 81-2, 81-3, 81-4, 81-5, 81-6, 81-7, 81-8 в літ. А-4) в будинку АДРЕСА_1 у розмірі 32%, жилий будинок за адресою: АДРЕСА_9 , автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Експертна оцінка вартості зазначеного майна не здійснювалася, на проведенні відповідної судової експертизи сторони не наполягали, проти заявленої позивачкою орієнтовної оцінки речей не заперечували, тому суд при розподілі речей керується заявленою у позовній заяві ОСОБА_1 наступною орієнтовною вартістю речей:

1)Нежитлових приміщень 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташованих в

будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. №№ 81-1, 81-2, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_15 в літ. А-4 орієнтовной вартістью: 1 580 000 грн.

Вартість частки у розмірі 32% у праві власності, відповідно, становить:

32% * 1 580 000 грн.= 505 600 грн.

2) Автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

зареєстрований за мною, орієнтовной вартістью: 158 000 грн.

3)Автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

зареєстрований за мною, орієнтовной вартістью: 55 000 грн.

4)Жилого будинку за адресою:

АДРЕСА_9 , орієнтовной вартістью: 355 000 грн.

Відповідно до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти поділу частини речей, які входять до складу спільної власності подружжя в порядку, передбаченому позовними вимогами ОСОБА_1 , а саме проти того, щоб автомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 був виділений позивачці ОСОБА_1 , а автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_2 ; виділений відповідачеві ОСОБА_2 , суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки у цій частині.

Щодо решти майна, а саме жилого будинку за адресою: АДРЕСА_9 , орієнтовною вартістю: 355 000 грн., частки у розмірі 32% у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташовані в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. № АДРЕСА_12 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 орієнтовною вартістью: 505 600 грн., суд вважає за можливе розподілити зазначене майно шляхом виділу ОСОБА_2 жилого будинку за адресою: АДРЕСА_9 , а ОСОБА_1 виділити частку у розмірі 32% у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташовані в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. № АДРЕСА_12 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 . При розподілі суд приймає до уваги те, що зазначений жилий будинок на час розгляду є місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , а також те, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 склалися особисті неприязні стосунки, які у подальшому зроблять неможливим ефективне використання спільного майна.

Таким чином, у грошовому вираженні частка у праві спльної власності ОСОБА_1 складає 663 600 грн., частка ОСОБА_2 складає 410 000 грн. Частка у праві спльної власності ОСОБА_1 судом збільшена з урахуванням того факту, що з нею з моменту розірвання шлюбу мешкає неповнолітній син ОСОБА_8 , який знаходиться на її утриманні. Ствердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він періодично надає допомогу на утримання неповнолітнього сина 11 років шляхом надання йому грошей для подальшої передачі матері судом оцінюється критично, оскільки не підтверджено доказами по справі.

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 60, 61, 70,71 Сімейного Кодексу України, ст.ст.204, 778 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

3.Поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 частку у розмірі 32% у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташованих в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. №№ 81-1, 81-2, 81-3, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ; а також право власності на втомобіль «Suzuki Grand Vitara» 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1

4.Поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Nissan Primera» 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 ; а також право власності на жилий будинок за адресою:

АДРЕСА_16 .Визнати за ОСОБА_3 частку у розмірі 68% у праві власності на нежитлові приміщення 1-го поверху під магазин непродовольчих товарів, розташованих в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м. №№ 81-1, 81-2, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гетьман Р.А.