Справа № 2-2712/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2009р. ЗАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

26.06.2009р. справу було передано в провадження судді Гончаренко В.М. у зв`язку з переведенням судді Чорнобук В.І. до іншого суду, а 11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у зв`язку із закінченням повноважень у судді Гончаренко В.М.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. було замінено сторону позивача замість ЗАТ КБ «ПриватБанк»- ПАТ КБ «ПриватБанк» (в липні 2009р. відбулась офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк`на ПАТ КБ «ПриватБанк»).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 01.04.2008р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитно - заставний договір № DN81AR19000071, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 55238,11 грн., з терміном повернення до 06.04.2015р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитно - заставного договору, відповідачкою в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 55238,11 грн., на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 05.06.2009р. відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 56034,83 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 50997,44 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 1756,30 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 276,19 грн., крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 2906,42 грн.

Представник позивача Соломка А.О. (яка діє на підставі доручення від 27.09.2010р.), в наданій суду 24.02.2011р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у відповідачки належне їй на праві власності заставлене майно автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від її імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 24.02.2011р. представник позивача просила вжити часткове скасування заходів забезпечення позову та розглядати справу за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 - в попереднє судове засідання 27.05.2010р. не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачкою судової повістки. 27.05.2010р. від представника відповідачки - ОСОБА_2 (який діє на підставі доручення від 13.05.2010р.) до суду надійшла заява з проханням відкласти попереднє судове засідання в зв,язку з необхідністю ознайомитися з позовною заявою та додатками до неї.

В попереднє судове засідання 21.06.2010р. відповідачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена через свого представника, про що свідчить розписка представника відповідачки від 27.05.2010р. 21.06.2010р. від представника відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява з проханням відкласти попереднє судове засідання та надати час для погашення заборгованості в добровільному порядку.

Крім того, 21.06.2010р. представник відповідачки надав суду письмові заперечення по справі, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 своєчасно виконуючи свої зобов,язання по поверненню кредитних коштів здійснювала необхідні платежі, загальна сума яких становить 32984,20 грн. Дійсно, під час наслідків світової фінансової кризи, з серпня 2009р. фінансові прибутки відповідачки суттєво зменшились, в зв,язку з чим вона допустила прострочення платежів, але намагаючись вирішити дану ситуацію, 09.03.2010р. ОСОБА_1 звернулась до позивача з проханням здійснити реструктуризацію боргу, проте з незрозумілих причин їй було відмовлено. На думку представника відповідачки, враховуючи, що сума простроченої заборгованості за договором становить не більше 7000 грн., та враховуючи що кінцевий термін виконання зобов,язань відповідно до графіку сплати заборгованості є 31.03.2015р., наразі відсутні підстави для дострокового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

В судове засідання 24.02.2011р. відповідачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачкою судової повістки, про причини неявки відповідачка суд не сповістила.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України (зі змінами від 07.07.2010р), відповідачка вважається належним чином повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних в справі доказів.

На підставі положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. З урахуванням того, що думка представника відповідачки ОСОБА_2 щодо задоволення позовних вимог викладена в письмових запереченнях від 21.06.2010р. та буде врахована при винесенні рішення, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 01.04.2008р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитно - заставний договір № DN81AR19000071, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 55238,11 грн., з терміном повернення до 06.04.2015р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитно - заставного договору, відповідачкою в заставу був переданий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно - заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 55238,11 грн., на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком.

Станом на 05.06.2009р. відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 56034,83 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 50997,44 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 1756,30 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 276,19 грн., крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 2906,42 грн.

На день винесення рішення, тобто на 24.02.2011р., загальна заборгованість відповідача перед банком не зменшилася, а навпаки, значно зросла та складає 79362,75 грн., в тому числі є прострочена заборгованість по кредиту 7332,61 грн. та відсоткам 7869,40 грн.

Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк на день винесення рішення позовні вимоги не уточнював.

При винесені рішення суду, суд враховує обґрунтування викладені представником відповідачки в письмових запереченнях від 21.06.2010р., проте оцінює їх критично та вважає, що вони не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовується представником відповідачки, ОСОБА_1 дійсно допустила прострочення платежів за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Заперечення в частині розміру суми залишку заборгованості, яка на думку представника відповідачки становить 7000 грн., спростовуються довідкою банку про стан заборгованості яка на день винесення рішення складає 79362,75 грн. Крім того, як в вбачається з наданих представником відповідачки квитанцій, останні платежі за кредитом ОСОБА_1 були здійснені в лютому 2010р. та в подальшому будь-яких доказів здійснення відповідачкою грошових зобов,язань за договором суду не було надано, виходячи з чого, суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитно - заставним договором, наслідком чого є існування значної суми заборгованості, що в свою чергу є підставою для дострокового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором № DN81AR19000071 від 01.04.2008р. станом на 05.06.2009р. в розмірі 56034 грн. 83 коп., звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від її імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. в частині накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки існування заборони відчуження автотранспортного засобу унеможливить в подальшому виконання цього рішення суду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 560 грн. 35 коп. (1% від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 76, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В рахунок погашення заборгованості за кредитно заставним договором № DN81AR19000071 від 01.04.2008р. станом на 05.06.2009р. в розмірі 56034 грн. 83 коп. звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ модель 11193, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 560 грн. 35 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Чорнобук В.І. від 24.06.2009р. в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ модель 11193, 2008р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 скасувати, в іншій частині ухвалу судді Чорнобука В.І. від 24.06.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко