Справа № 2-8113/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в поряду гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ткаченко В.І.

За участю:

Представника позивача Пономарьова Ю.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд», Голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд`Кузьміна Олександра Миколайовича про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка у лютому 2011 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є членом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд`та має у власності розташовану в межах землекористування останнього земельну ділянку площею 0,0854 га. Зазначений кооператив був створений шляхом зміни організаційно-правової форми СТ «Ізумруд`Виробничого об`єднання «Південний машинобудівний завод`та є його правонаступником. Рішенням Дніпропетровської районної ради народних депутатів від 03.06.1985 р. Виробничому об`єднанню «Південний машинобудівний завод`була виділена земельна ділянка на території Кіровської сільради, яка станом на даний час перебуває у фактичному користуванні кооперативу, а значна частина земельних ділянок з її складу, що надавалися у користування окремим громадянам, набута останніми, в тому числі самою позивачкою, в особисту власність в порядку приватизації, втім право землекористування кооперативу щодо решти використовуваної ним землі не оформлене відповідно до вимог законодавства. Цю обставину позивачка вважає такою, що порушує її права та законні інтереси, оскільки позбавляє її можливості отримати у спільну з іншими членами кооперативу власність землі спільного користування, на яких розташовані об`єкти загальнокооперативної власності, а також створює загрозу застосування до кооперативу фінансових санкцій з боку контролюючих органів та є підґрунтям для зловживань з боку керівництва кооперативу.

На підставі викладеного просила суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 як голову правління кооперативу вжити в інтересах Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд`передбачені чинним законодавством заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою, що фактично перебуває у користуванні кооперативу, для отримання державного акту на право постійного користування землею.

У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, від отримання судових повісток за місцем своєї реєстрації, підтвердженим обліковими даними МВС, ухилився.

Відповідач Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Ізумруд», залучений до участі у справі під час її розгляду (а.с. 51), явку свого представника до суду не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся.

За викладених обставин справа підлягає розгляду за їх відсутності в заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровської районної ради народних депутатів від 03.06.1985 р. Виробничому об`єднанню «Південний машинобудівний завод ім. Л.І. Брежнєва`згідно Державному акту на право постійного користування землею серії В № 096270 було надано у безстрокове та безоплатне користування 173,5 га землі згідно плану землекористування (а.с. 38, 39).

У подальшому частина зазначеної земельної ділянки перейшла у фактичне користування СТ «Ізумруд»(а.с. 40, 41, 56), правонаступником якого є Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Ізумруд»(а.с. 36/зв, 37/зв), втім з загальної площі землі, що залишилася не приватизованою членами кооперативу, в тому числі такої, що перебуває у загальному користуванні, в обсязі 22,3214 га, право землекористування оформлене лише на 5,12 га згідно договору оренди землі від 11.08.2006 р. (а.с. 57/зв).

Позивачка ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд»(а.с. 43) та власником земельної ділянки під № НОМЕР_1 площею 0,0854 га у зазначеному кооперативі (а.с. 42).

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, відповідач ОСОБА_2 як фізична особа не є суб`єктом спірних правовідносин, не несе будь-яких обов`язків перед позивачкою, а отже позовні вимоги, звернуті до нього особисто, не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. В той же час позовні вимоги до керівника обслуговуючого кооперативу щодо зобов`язання його вчинити дії у межах своєї посадової компетенції від імені юридичної особи, підлягають вирішенню за позовом до самого кооперативу, оскільки ці вимоги пов`язані не з особою керівника, а з відповідною посадою та колом повноважень та обов`язків, що з неї випливають, при цьому займати цю посаду може як ОСОБА_2 , так і інша особа, що на сутність спірних правовідносин не впливає. Крім того, зі збігом часу ОСОБА_2 може втратити статус керівника відповідача, що унеможливить виконання рішення у справі.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, звернутих до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд», суд приходить до наступного.

Так, зі змісту позову вбачається, що позивачка вимагає зобов`язати керівника відповідача вчинити від імені останнього дії, спрямовані на оформлення Обслуговуючим кооперативом «Садівниче товариство «Ізумруд`права постійного користування земельною ділянкою, що фактично перебуває у його користуванні, та отримання Державного акту, що підтверджує таке право.

Разом з тим згідно ст. 92 ЗК України у чинній редакції Закону 2001 р. коло осіб, що можуть мати земельні ділянки на праві постійного користування, обмежене підприємствами, установами та організаціями, що належать до державної та комунальної власності, громадськими організаціями інвалідів України, їх підприємствами, установами та організаціями, а також, у визначених законом випадках, релігійними організаціями. Посилання позивачки на те, що положення зазначеної норми не поширюються на спірні правовідносини, оскільки нею вимагається не набуття відповідачем права землекористування, а переоформлення раніше наданої земельної ділянки, суд оцінює критично, оскільки п. 6 Перехідних положень ЗК України в редакції Закону 2001 р. передбачає для осіб, що набули землі у постійне користування раніше, втім за положеннями згаданої редакції не можуть володіти землею на такому праві, спеціальний обов`язок у період до 01.01.2008 р. переоформити право постійного користування у право власності або право оренди. Крім того, згідно ч. 4 ст. 35 ЗК України в редакції змін, внесених Законом України від 14.01.2011 р. № 2949-IV, земельні ділянки спільного користування безоплатно передаються садівничому товариству з визначених підстав у власність, але не у постійне користування.

Виходячи з наведеного відповідач, що не входить до визначеного законом кола суб`єктів, не може володіти землею на праві постійного користування, а отже вимоги, звернуті до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ізумруд», є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, а саме не відшкодовуються позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 92 ЗК України в редакції Закону 2001 р., ст. ст. 10, 11, 60, 77, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця