Справа № 22-ц-1975/2011 Головуючий у I інстанції Триголова В.М.
Категорія цивільна Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2011 року 26 липня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду м. Чернігова від 20 травня 2011 року посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Оскаржуваним рішенням Ніжинського міськрайонного суду м. Чернігова від 20 травня 2011 року позовні вимоги задоволені: стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6частини заробітку на її утримання за період з 31 березня 2010 року по 30 грудня 2010 року та стягнуті судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при вирішенні справи судом першої інстанції не були враховані ті обставини, що на даний час рішення суду від 26.04.2011 року об оспорюванні батьківства не набуло чинності, а тому підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання позивачки не має.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частина на утримання позивачки до досягнення їх сином трирічного віку, так як з копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 вбачається, що дитина народилася 30 грудня 2007 року і батьком дитини є відповідач по справі. Відповідач спроможній надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, у звязку з доглядом за їх дитиною. Суд вірно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо оспорювання батьківства відносно їх дитини, оскільки зазначений позов відповідача залишено рішенням Ніжинського міськрайонного суду м. Чернігова від 26.04.2011 року без задоволення.

Відповідно до положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу /ч.2, 4, 6 ст.84 СК України./

При визначені розміру аліментів судом першої інстанції враховані всі зазначені законом обставини, а також всі обставини на які посилалися сторони, обґрунтовуючи свої вимоги та заперечення.

Всім доводам дана належна оцінка, висновки суду відповідають за змістом вимогам ст.ст.214-215 ЦПК України. Підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обовязок доказування і подання доказів ст.60 ЦПК покладено на сторони.

Проте, будь-яких доказів, заслуговуючих на увагу і спростовуючих висновки суду, відповідач суду не надав.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти зясованих по справі обставин та невідповідності висновків суду встановленим обставинам, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції враховані обставини передбачені законом, а саме, що позивачка виховує та утримає спільну дитину, яка не досягла трьох років, відповідач спроможній надавати матеріальну допомогу, оскільки його середньомісячний заробіток складає 3481 грн.61 коп.( а.с. 12 ), також суд врахував, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання іншої дитини.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо оспарюваня позивачем батьківства, оскільки рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.04.2011 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні позову про оспорювання батьківства відносно сина ОСОБА_9, зазначене рішення набуло чинності.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування вказаного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: