Справа № 22-ц-719/2011 Головуючий у I інстанції Мороз К.В.
Категорія цивільна Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі: ОСОБА_4,
за участю: позивача, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на майно, виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,

в с т а н о в и в:

В січні 2011 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому просила визнати за нею право власності на майно: стіл компютерний, вартістю 200 грн., DVD програвач PHILIPS моделі DVD 3011/51, вартістю 150 грн., телевізор TOSHIBA моделі 14CJ1RB з серійним номером 71А08254, вартістю 400 грн. Виключити з акту опису та арешту майна, а також звільнити з-під арешту майно: стіл компютерний, вартістю 200 грн., DVD програвач PHILIPS моделі DVD 3011/51, вартістю 150 грн., телевізор TOSHIBA моделі 14CJ1RB з серійним номером 71А08254, вартістю 400 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що накладення арешту на вказане майно є незаконним, оскільки воно належить їй на праві приватної власності, про що вона повідомила державному виконавцю під час складання акту опису й арешту майна. Так, програвач та телевізор були придбані нею за власні кошти на початку 2008 року за обявою, а компютерний стіл їй подарувала подруга ОСОБА_9 Крім того, державним виконавцем не дотримані вимоги п.5.6.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції №74/5 від 15.12.1999 року, а саме: в акті опису й арешту майна не вказані відмінні ознаки кожного внесеного в акт предмету.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю її позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не зазначено, які саме засоби доказування права власності на майно необхідні та відсутні. Апелянт вважає, що суд не мав застосовувати в даному випадку положення ч.2 ст.59 ЦПК України. Підставами набуття апелянтом права власності на спірне майно є право чини, які відповідно до ст.ст. 206, 208 ЦК України правомірно укладені в усній формі. Також і договір дарування предметів особистого дарування та побутового призначення відповідно до положень ст.719 ЦК України може бути укладено усно. Судом неправомірно не прийнято до уваги покази свідків і відповідача та не наведено мотивів такого неприйняття. Також суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, зокрема ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази належності позивачу на праві особистої приватної власності описаного в акті опису й арешту майна від 23.12.2010 року, також суд не знайшов підстав для застосування положень ст.41 Конституції України і ст.321 ЦК України.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони суперечать обставинам справи.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Актом опису і арешту майна від 23.12.2010 року, що складений державним виконавцем Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_10, описано і накладено арешт на таке майно: стіл компютерний (бежевого кольору) 1500 х 1000 см., вартістю 200 грн., DVD програвач PHILIPS моделі DVD 3011/51, вартістю 150 грн., телевізор TOSHIBA 31, вартістю 400 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 мотивувала вимоги тим, що арештоване майно є її особистою приватною власністю. Придбала вона це майно, зокрема програвач та телевізор у приватних осіб. Стіл компютерний їй подарувала ОСОБА_11

Як вбачається із акту опису і арешту майна від 23.12.2010 р. (а.с.7), позивач ОСОБА_6 пояснювала державному виконавцю, що описане й арештоване майно належить їй на праві власності. Відповідач ОСОБА_7 даний факт підтвердив.

Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, проте судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, відповідно до яких спірне майно дійсно належить на праві особистої приватної власності позивачу ОСОБА_6

Відмовляючи в позові та посилаючись на ст. 59 ч.2 ЦПК України, суд першої інстанції не послався на закон, за яким зазначені ОСОБА_6 позовні вимоги можуть бути підтверджені певними засобами доказування. Натомість, глави 54 та 55 ЦК України не передбачають для таких правочинів (купівля - продаж та дарування) дотримання обовязкової письмової форми.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст.353 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За позивачем слід визнати право на спірне майно: стіл компютерний (кольору бежевий) 1500х1000 см., вартістю 200 грн., DVD програвач PHILIPS моделі DVD 3011/51, вартістю 150 грн., телевізор TOSHIBA 31, вартістю 400 грн. Зазначене майно слід звільнити з-під арешту.

Підстави для виключення цього майна з акту опису та арешту відсутні, оскільки ст.59 Закону України „Про виконавче провадження, що регулює дані правовідносини, такої можливості не передбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

З відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені при подачі позову та апеляційної скарги (а.с.2-3,38-41) по 149,25 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 55, 59 Закону України „Про виконавче провадження, ст.321 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 ч.3, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 січня 2011 року скасувати.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право на майно - стіл компютерний, вартістю 200 грн., DVD програвач PHILIPS моделі DVD 3011/51, вартістю 150 грн., телевізор TOSHIBA моделі 14CJ1RB з серійним номером 71А08254, вартістю 400 грн., звільнивши це майно з - під арешту, що накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_10, відповідно до акту опису й арешту майна від 23.12.2010 р. серії АА №652640.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7, на користь ОСОБА_6 понесені нею судові витрати по справі в розмірі 149,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 понесені нею судові витрати по справі в розмірі 149,25 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: