Справа №2-6433/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
судді Озерянської Ж.М.
при секретарі Волинець Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення часток у спільній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 20 січня 2010 року помер її батько ОСОБА_3. Заповіту померлий не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді ? частини домоволодіння по вул.Харківська,62 в м.Підгородне Дніпропетровського району та області загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 17.3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами літня кухня Б, сараї В,Г,Ж, літній душ Д, вбиральня Е, погріб пг, колодязі К,К1, замощення І, хвіртки №1,4, ворота №2, огорожа №3. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька позивачка по справі. Вказане нерухоме майно належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 23 жовтня 1963 року нотаріусом першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 20.02.1962 року. У вказаному свідоцтві вказаний ще один спадкоємець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на момент видачі свідоцтва був неповнолітнім.
Позивачка у встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтві не вказано яка частина спадкового домоволодіння належить померлому ОСОБА_3, при реєстрації права власності Новомосковським МБТІ вказано, що домоволодіння належить обом спадкоємцям без зазначення часток домоволодіння, а тому нотаріусом може бути видано свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з співвласників спільної власності тільки після виділення ідеальної частки, яка належала померлому.
Зведені ОСОБА_3 сараї В,Г, літній душ Д, вбиральня Е, замощення, хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4 не тягнуть за собою зміни ідеальних часток в домоволодінні, але є його особистою приватною власністю.
Позивачка надала судові заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку через повідомлення у пресі- газеті Вісті Придніпровя№96 (1188) від 30.12.2010 року. Причину неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Підгородненська міська рада та Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора надали судові заяву з проханням справу розглянути без участі їх представників.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Встановлено, що батькові позивачки ОСОБА_3 23.10.1968 року нотаріусом першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 20.02.1962 року було видано Свідоцтво про право на спадщину на майно: жилий будинок А, житловою площею 17.3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами літня кухня Б, сарай Ж, погріб пг, колодязь К,К1, що знаходяться за адресою вул.Харківська,62 в м.Підгородне. У вказаному свідоцтві вказаний ще один спадкоємець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В подальшому ОСОБА_3 було самовільно добудовано сарай, сарай, літній душ, вбиральню, на які рішенням виконкому Підгородненської міської ради від 22.01.1992 року №10 було надано дозвіл на реєстрацію самовільно побудованих господарських будівель та внутрішнє переобладнання ОСОБА_3 за адресою вул.Харківська,62 в м.Підгородне, що підтверджується архівним витягом №1033 від 17.09.2010 року.
20.01.2010 року батько позивачки ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька - позивачка.
Зведені ОСОБА_3 сараї В,Г, літній душ Д, вбиральня Е, замощення, хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4 не тягнуть за собою зміни ідеальних часток в домоволодінні, але були його особистою приватною власністю.
Позивачка у встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про право на спадщину не вказано яка частина спадкового домоволодіння належить померлому ОСОБА_3, а тому нотаріусом може бути видано свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з співвласників спільної власності тільки після виділення ідеальної частки, яка належала померлому.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на право спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до п.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної власності є рівними.
За таких підстав суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтувані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,27,31,57,215,223 ЦПК України, ст.ст. 355,372, 1261,1268,1269,1270 ЦК України, суд -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя : Озерянська Ж.М.