Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2-1672/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

в складі: головуючого - судді Степаненко О.М.

при секретарі Антоновій К.А., Трубенко Є.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві свої вимоги обґрунтовує слідуючим, вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 28.03.12.2006 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом зі нею та перебуває на її утриманні.

За рішенням Уманського міського районного суду від 19.12.2006 року відповідач на її користь щомісячно повинен сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дитини. З грудня 2006 по серпень 2009 року відповідач частково сплачував аліменти. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, але відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти з серпня 2009 року.

Окрім того відповідач вже близько п'яти років з часу розірвання між ними шлюбу не бачився з дитиною. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СКУ). І батько і мати мають рівні обов'язки щодо виховання та участі в її розвитку (ч.І ст.141 СКУ). Відповідач не цікавиться ні духовним життям та вихованням, ні здоров'ям своєї дитини, ні успіхами в навчанні. Він жодного разу не виявив бажання поспілкуватися зі своїм сином. Дії відповідача протягом останніх п'яти років вона оцінює не інакше, як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, вважає їх обґрунтованими, пояснила, що після розлучення її колишній чоловік не виявляв ніякого бажання допомогти чи навіть побачитися з дитиною. Від нього не було а ні моральної, а ні матеріальної підтримки. Відповідач не допомагає і не відвідує дитину. Не цікавиться життям, здоров'ям чи навчанням взагалі. Аліменти з серпня місяця 2009 року відповідач взагалі припинив виплачувати. Останній з 2006 року ніяким чином не виявляє бажання у вихованні сина, жодних спроб, ані у будні дні, ані у вихідні та святкові, - зустрітись із сином, спілкуватись з ним не виявляє. Будь -яких зв'язків, в тому числі й по телефону, не підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, вважає, що він належним чином виконує обов'язки батька, пояснює, що причиною в несплаті аліментів є відсутність роботи, але доказів щодо його намагань приймати участь у матеріальній підтримці сина, - він не надав. Причину неспілкування із сином назвав як дії з боку позивача ОСОБА_1 та її перешкоджання в цьому. Подарував ОСОБА_3 на День народження мобільний телефон з мобільним оператором «Лайф», але номер його загубив, тому і не телефонує дитині. Заявив під час пояснення, що взагалі припинить сплату заборгованості по аліментах та надавати будь-яку допомогу з причин подачі ОСОБА_1 вказаного позову.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси Сень Н.М. позов підтримала, просила його задоволити, надала висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3, про що свідчить актовий запис про народження від 15.11.2002 №663 по відділу РАЦ Уманського міського управління юстиції Черкаської області.

Шлюб між батьками малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1. розірвано 28.03.2006 (актовий запис про розірвання шлюбу від 28.03.2006 №189 по Соснівському відділу РАЦС Черкаського міського управління юстиції).

Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позивачка в судовому засіданні зазначила, що відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, існує заборгованість за аліментами.

Згідно інформації Уманського міського відділу державної виконаної служби Уманського міськрайонного управління юстиції №16746-4 від 13.07.2011 року, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 5607,1 грн.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. N З "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти /Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"/.

Згідно зі ст. 19 СК під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно рішення Виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси Комісії з питань захисту прав дитини від 14.04.2011 року №111 та висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси від 18.04.2011 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що в 2004 році ОСОБА_1 разом із малолітнім переїхали до Черкас, у зв'язку із тяжкою хворобою малолітнього, де згодом мати дитину влаштувала до дитячого садка, сама почала працювати. В цей час батько залишився проживати в м. Умань, приїжджав до Черкас вкрай рідко, здоров'ям сина не цікавився та не приймав участі у лікуванні ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір'ю ОСОБА_1, яка займається утриманням, вихованням, розвитком сина, створила належні умови та повноцінного проживання, відпочинку сина, забезпечує його всебічний розвиток.

Батько ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, із сином спілкується вкрай рідко, лише на дні народження дитини, життям, здоров'ям сина не

цікавиться, не знає яку школу відвідує син, які має успіхи в навчанні. Згідно довідки класного керівника 2-Б класу школи №15 м. Черкаси батько дитини ОСОБА_3 за час навчання сина жодного разу не відвідував школи, не приймав участі в класних батьківських зборах, не цікавився навчанням та поведінкою ОСОБА_3.

Матеріально свого малолітнього сина ОСОБА_3 батько ОСОБА_2 не підтримує має заборгованість по сплаті аліментів. Останнього разу приїжджав на день народження сина два роки тому.

06.02.2010 року мати малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_1. уклала шлюб з ОСОБА_6 (актовий запис про шлюб №107 від 06.02.2010 по відділу РАЦС по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції).

Зі слів малолітнього ОСОБА_3 з'ясовано, що він має все необхідне для проживання та виховання, в школу його відводить та забирає мама та тато ОСОБА_6, який цікавиться його , життям, навчанням та вихованням. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 /родинні зв'язки з позивачкою по лінії чоловіка/ показала, що ОСОБА_2 значної допомоги ні ОСОБА_1, а ні дитині не надавав, взагалі дуже рідко з'являвся. ОСОБА_1 завжди телефонувала до відповідача просила допомогти, хоча б на ліки дитині.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що позивачка є її рідною сестрою. Відповідача ОСОБА_2 бачила останній раз два роки назад на День народжені у племінника ОСОБА_3. ОСОБА_2 з часу як розлучився з її сестрою перестав взагалі телефонувати і цікавитися дитиною.

Показаннями свідка ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_1 являється його рідною сестрою, а ОСОБА_2 є його колишнім зятем. В 2004 - 2005 роки останній ще приїжджав до сина, а після чого відповідач припинив приділяти уваги дитині, не гуляв з ним, не спілкувався.

За таких досліджених в судовому засіданні обставин, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання сина, взагалі не володіє інформацією щодо місця перебування сина, його стану здоров'я, розвитку. Відповідачу не відомо ані навчальний заклад, де навчається ОСОБА_3, ані його захоплення. Доказів щодо намагання спілкуватись із сином ОСОБА_2 не надав. Доказів щодо перешкоджання зустрічей сина із батьком, з боку позивача та її родичів, - судом не встановлено.

Під час розгляду справи судом також не встановлено будь-яких дій відповідача направлених на погашення заборгованості по аліментах, його спроб зустрітись та поспілкуватись із дитиною, а також спроб домовитись із позивачкою на таке спілкування або зустрічі із сином.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки відповідача ОСОБА_2, свідомого його нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд виходив із інтересів малолітнього ОСОБА_3 та вважає, що можливість у відповідача змінити ставлення до виховання свого сина - відсутня.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 164, 165, 180 СК України, ст.ст.8, 10, 11, 60, 109, 116, 122, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справу суді першої інстанції», суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О.М. Степаненко