Справа №2-1986/11
Провадження №2/1306/5214/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

при секретарі - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третьої особи Львівського обласного музично-драматичного театру ім. Юрія Дрогобича про визнання права власності на приватизацію кімнати та зобовязання здійснити приватизацію, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на приватизацію кімнати та зобовязання здійснити приватизацію, посилаючись на те, що він разом з дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 з 18.08.1988 року проживав в гуртожитку по вул. Грушевського, 54 б, кім. 9 в м.Дрогобич Львівської області. З кінця 2000 року в даній квартирі проживає сам. Загальна площа кімнати № 9 становить 13,4 кв.м., з них 13,4 кв.м. - житлової. Кімната № 9 була надана йому у зв'язку з його трудовими відносинами з КП Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний музично-драматичний театр» і вона є його основним, постійним та єдиним місцем проживання. Він займає її на умовах найму, оплату за комунальні послуги здійснює регулярно. Даний гуртожиток знаходиться у комунальній власності міськвиконкому.

За власні кошти він утримує дану кімнату у належному стані, постійно проводить капітальні та поточні ремонти. Вважає, що кімната № 9 надана йому в будинку, який значиться гуртожитком, є житловою кімнатою, яку він має намір приватизувати, але відповідач відмовляє йому у цьому.

Він звернувся до Дрогобицької міської ради з заявою, щодо надання дозволу на приватизацію кімнати № 9 у гуртожитку на вул. Грушевського, 54 б на підставі Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Отримав відповідь Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в якій вказано, що законних підстав для приватизації житлових приміщень у гуртожитку по вул. Грушевського, 54 б немає. Пояснюють вони це тим, що у відповідності до ч. 2 ст. 1 ЗУ "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" сфера дії його не поширюється на громадян, які проживають у гуртожитках, призначених для тимчасового проживання у зв'язку з навчанням.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше п'яти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають іншого власного житла.

Також у п. З ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", вказано, що сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної чи комунальної власності, та гуртожитки, які перебувають у повному господарському віданні чи в оперативному управлінні підприємств, установ, організацій з управління житловим фондом незалежно від форми власності, крім гуртожитків, що знаходяться на балансі військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України.

Він не відноситься до громадян, які проживають у гуртожитках, призначених для тимчасового проживання у зв'язку з навчанням, перенавчанням чи підвищенням кваліфікації у навчальних закладах та у зв'язку з роботою (службою) за контрактом; осіб, які мешкають у гуртожитку без законних підстав (без офіційної реєстрації місця проживання), адже він не навчається, не підвищує кваліфікацію, та не працює за контрактом, а офіційно зареєстрований за вказаним місцем проживання протягом 30 років.

Крім того, його гуртожиток, не підпадає до списку гуртожитків, що заборонено приватизувати, а саме гуртожиток, що знаходяться на балансі військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно ст. 65-1 ЖК України, передбачено, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

У ч.2 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказано, що державний житловий фонд - фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ч.1 ст. 1, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Статтею 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 року додатково дозволена приватизація навіть кімнат у гуртожитках.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир, кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 кв. м. на сім'ю.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" № 2482-ПХ від 19.06.1992 року, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати в гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", право на приватизацію кімнат у гуртожитку державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами , організаціями, установами, у повному господарському відданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до цих вимог закону відповідач є органом приватизації, а тому уповноважений здійснити приватизацію державного житлового фонду.

Згідно п.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир у приватизації займаного ними житла.

Таким чином, відмовляючи в приватизації кімнати № 9 у гуртожитку, за адресою м. Дрогобич, вул. Грушевського, 54 б, в якій він проживає протягом 23-х років, порушено його право на придбання займаної квартири у власність.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник виконавчого комітету Дрогобицької міської ради ОСОБА_5 позову не визнав, пояснив суду, що будинок по вул. Грушевського, 54 б в м. Дрогобичі перебуває у власності Дрогобицької міської ради і переданий в частині, де проживає позивач в оренду КП «Львівський обласний музично-драматичний театр ім. Ю.Дрогобича» як гуртожиток. Оскільки орендар - КП «Львівський обласний музично-драматичний театр ім. Ю.Дрогобича» заперечує проти приватизації кімнати позивачем, тому Дрогобицькою міською радою було відмовлено позивачу у праві на приватизацію цього житла.

Представники третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили проти задоволення позову з тих підстав, що КП «Львівський обласний музично-драматичний театр ім. Ю.Дрогобича» орендує у Дрогобицької міської ради частину будинку №54 б по вул. Грушевського в м. Дрогобичі і використовує як гуртожиток для проживання працівників театру. Не погоджуються з позовними вимогами ОСОБА_1, оскільки це житло використовується фактично як службове. Зокрема, кімната, де проживає позивач, передбачена для проживання трьох осіб, тому її було надано в користування новоприбулому працівнику театру ОСОБА_8

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач по справі є зареєстрований і проживає в кім.№9 по вул. Грушевського, 54 б в м. Дрогобич Львівської області. Підставою поселення позивача в дане житлове приміщення став ордер №6 серія 0007 від 04.08.1988 року, виданий йому як артисту оркестру на період роботи в театрі.

Згідно копії рішення виконкому Дрогобицької міської ради № 2 від 17.01.1964 року «Про раціональне використання житлової площі новозбудованого будинку коридорного типу на 75 кімнат по вул. Радянській, 54 корп.2» вказаний будинок передано в довготермінову оренду для використання під гуртожитки Дрогобицькому механічному технікуму та Дрогобицькому музикальному училищу.

Як вбачається з копії Договору оренди №73 від 22.01.2007 року та Правочину про внесення змін до цього договору від 24.02.2011 року, виконком Дрогобицької міської ради передав в оренду Львівському обласному музично-драматичному театру ім. Ю.Дрогобича нежитлове приміщення за адресою: м. Дрогобич, вул. Грушевського, 54б, загальною площею 344,9 м.кв., яке складається з 16 кімнат.

Таким чином, судом встановлено, що позивач проживає в житловому приміщенні, яке хоч і має статус гуртожитку, однак перебуває в оренді КП «Львівський обласний музично-драматичний театр ім. Ю.Дрогобича» і останній заперечує проти приватизації. Також, заперечує проти приватизації позивачем і власник виконком Дрогобицької міської ради, який відповідно до ст. 18 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» здійснює володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам гуртожитків.

Крім цього, судом встановлено, що приміщення житлової кімнати №9 по вул.. Грушевського, 54 б. в м.Дрогобичі також надано для проживання артисту КП «Львівський обласний музично-драматичний театр ім. Ю.Дрогобича» ОСОБА_8 ( копія паспорта серія МЮ № 114744).

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 65-1 ЖК України, ст. 3,4,18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третьої особи Львівського обласного музично-драматичного театру ім. Юрія Дрогобича про визнання права власності на приватизацію кімнати та зобовязання здійснити приватизацію відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя