Справа № 2-121/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанова Н.М.,

при секретарі Петренко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий газ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий газ у розмірі 363, 92 гривні та судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача , який діяв на підставі довіреності ОСОБА_4, підтримав доводи позову та в його обґрунтування пояснив, що відповідачі по справі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, є співвласниками даної квартири. За період часу з 01.10.2008 року по 01.05.2010 року відповідачами не у повному обсязі здійснювалася оплата за спожитий газ, у зв,язку з чим виникла заборгованість у розмірі 363,92 гривні. Відповідачам було направлено повідомлення про своєчасне погашення заборгованості, але заборгованість погашена не була, у зв,язку з чим просить задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів наявну заборгованість, а також витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень. Крім того зазначив, що заперечення відповідачки ОСОБА_2 щодо вини ВАТ «Маріупольгаз» у відмові щодо встановлення в квартирі газового лічильника, у зв,язку з чим і виникла заборгованість, не відповідає нормам діючого законодавства. Додатково зазначив, що дійсно раніше діяла державна програма по установці безкоштовно газових лічильників для споживачів, які мешкали у будинках, які не мали центрального опалення та мали тільки газові плити, але вимоги цієї програми не розповсюджувались на відповідачку та членів її родини, бо квартира відповідачів знаходиться у будинку із центральним опаленням, а відповідачі не були позбавлені можливості встановити газовий лічильник, але для цього їй було необхідно заключити договір з ВАТ «Маріупольгаз» на газопостачання, зробити технічний висновок та оплатити газовий лічильник, крім того, погасити заборгованість, яка у них виникла перед позивачем, ці умови відповідачі не виконали.

Відповідач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_3 були своєчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи, в матеріалах справи маються розписки про повідомлення відповідачів у порядку, встановленому діючим процесуальним кодексом, а саме через члена їх родини, ОСОБА_2, з якою вони проживають за однією адресою, про день та час слухання справи. В матеріалах справи маються заяви від відповідачів з проханням справу слухати у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ВАТ «Маріупольгаз» не визнала та пояснила, що вона та відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Вони своєчасно сплачували за спожитий газ, але у зв,язку з тим, що ВАТ «Маріупольгаз» відмовило її родині у встановлені безкоштовно газового лічильника, на який вони мали право, та у зв,язку з тим, що у неї та позивача з цього приводу виник спір, вони перестали у повному обсязі сплачувати кошти за спожитий газ. Вважає, що позивачем було порушено її право, яке повинно бути відновлено шляхом встановлення газового лічильника, після чого вона згодна сплатити заборгованість.

Суд, вислухав думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Маріупольгаз» підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві приватної власності.

Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості за спожитий газ, відповідачі мають заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2010 року у розмірі 363, 92 гривні .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог, зобов,язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади по регулюванню цін та тарифів» від 25.12.1996 року № 1548, Національна комісія по регулюванню електроенергетики України (НКРЕ) встановлює ціни на природний газ для населення.

Згідно із п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, відповідач повинен своєчасно вносити плату за спожитий газ.

Відповідно до п.10 Правил надання населенню послуг по газопостачанню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 09.12.1999 року № 2246, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Згідно із пунктом 17 вищенаведених Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу в разі відсутності газових лічильників», в разі перерви в централізованому гарячому водопостачанні населення, норма споживання природного газу на плиту газову встановлюється 18, 3 м3 на місяць з чоловіка.

Відповідно до п.22 Правил надання населенню послуг по газопостачанню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 09.12.1999 року № 2246, установка лічильників газу виконується газорозподільчими підприємствами, які мають відповідну ліцензію на виконання таких робіт. Вартість лічильника газу та вартість його установки в газифікованному будинку сплачується споживачем.

Крім того, у діючих тарифах, які затверджені НКРЕ України для ВАТ «Маріупольгаз» грошові кошти на безкоштовну установку газового лічильника не встановлювалися.

При таких конкретних обставинах, з врахуванням вищенаведеного, суд не находить підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ВАТ «Маріупольгаз», бо ці вимоги не суперечать діючому законодавству та нормативно-правовим актам держави.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, в разі якщо позивача, на користь якого постановлено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно підлягає стягненню на користь ВАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 51 гривня, а також, відповідно до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 526 ЦК України, ст.150, 156 Житлового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади по регулюванню цін та тарифів», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, якими затверджено Правила надання населенню послуг по газопостачанню, ст. 10, 60, 88, ч.5 ст. 169, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» про стягнення заборгованості за спожитий газ задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 363, 92 гривні ( триста шістдесят три гривні дев,яносто дві копійки)

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Маріупольгаз» державне мито у розмірі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень, а всього 81( вісімдесят одна) гривню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя апеляційної скарги про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя __________ Курбанова Н.М.