АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-Ц-2117 / 2011 р.
Категорія: захист права власності
Головуючий 1 інст. - Музиченко В.О.
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Яцини В.Б. суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі КоршунІ.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року по справі за позовом Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова до ОСОБА_3, 3-я особа Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Харківській області про відновлення порушеного права, -

встановила:

У вересні 2010 року ДГП у Комінтернівському районі м. Харкова звернулася до суду з позовом про зобовязання ОСОБА_3 звільнити житлове приміщення, однокімнату квартиру АДРЕСА_1, яке належить державі в особі ДГП Комінтернівського району м. Харкова, та зобовязати орган служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На обгрунтування позову послалися на те, що після того, як вказана квартира, що відійшла до держави внаслідок відсутності спадкоємців після смерті 11.12.2001 року громадянки ОСОБА_4, до цієї квартири самовільно вселився відповідач. На підтвердження цих обставин позивач послався на свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 24.12.2003 року, належним чином зареєстроване.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, на його обґрунтування окрім вищевказаних доводів вказав, що факт самоправного вселення відповідача підтверджується вироком по кримінальній справі за звинуваченням начальника ЖЕК ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Представник відповідача проти позову заперечила та вказала, що оскільки за аналогічним позовом ДПГ вже була постановлена ухвала про закриття провадження по справі, яка є чинною, наявні підстави для закриття провадження по цій справі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року позовні вимоги задоволені повністю.

Зобовязаний ОСОБА_3 звільнити житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Зобовязані органи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та закрити провадження по справі. На обгрунтування скарги послався на наявність не скасованої ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.09.2007 року про закриття провадження по справі за аналогічним позовом ДНІ до нього про виселення, внаслідок чого відповідно до ч. З ст. 206 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Крім того вказав, що по справі не доведено, що він самовільно вселився до вказаної квартири.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За ч. 4 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом правильно встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.12.2003 року, яке належним чином зареєстровано, ДГО у Комінтернівському районі м. Харкова відповідно до положень ст. ч. 2 ст. 326 ЦК України належить право власності від імені та в інтересах держави Україна на АДРЕСА_3.

За чинним вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2007 року по кримінальній справі за звинуваченням начальника КЖЕП № 129 Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - 05.04.2004 року ОСОБА_5 посвідчив круглою печаткою заяву від імені ОСОБА_3 про його реєстрацію за місцем мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить ДТП у Комінтернівському районі м. Харкова, внаслідок чого ОСОБА_3 отримав незаконне право проживати у зазначеній квартирі без дозволу власника.

Оскільки відповідно до ч. З ст. 60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, мають преюдиціальне значення і обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, та за відсутності передбачених чинним ЖК УРСР законних підстав для вселення ОСОБА_3 до вказаної квартири, доводи скарги про недоведеність його самоправного вселення є безпідставними.

Судова колегія також відхиляє доводи скарги про наявність підстав для закриття провадження по справі, які ґрунтуються на ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2007 року про закриття провадження по інші справі за позовом ДНІ у Комінтернівському районі м. Харкова до ОСОБА_3 про відновлення порушеного права, оскільки розглянутий по цій справі позов був заявлений з інших підстав, ніж позов, за яким у 2007 році провадження було закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, з огляду на те що та справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позов ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова по цій справі на відміну від попереднього додатково грунтується на вищевказаних обставинах про самоправне вселення відповідача, які були встановлені вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2007 року і тому ці позови не тотожними.

Крім того ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 червня 2010 року у справі за попереднім позовом ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова до ОСОБА_3, третя особа Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Харківській області про відновлення порушеного права було встановлено, що така справа підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

При таких обставинах, з урахуванням того, що розглянутий судом першої інстанції спір по цій справі носить цивільно-правовий характер, судова колегія не вбачає порушень ч. З ст. 206 ЦПК України та підстав для закриття провадження по справі, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то судова колегія з підстав, передбачених ст.. 308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319-323, 325, 327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії