__________________________________________________________________
Справа№1512/2-2076/11
15.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Васильків О. В.
за участю секретаря - Дикун В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Про стягнення матеріальної та моральної шкоди (ДТП) , суд, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, та зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а також судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 5.02.2010 року водій ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху, у результаті чого допустив зіткнення з належним позивачці автомобілем, який в результаті ДТП отримав механічні ушкодження, матеріальна шкода позивачу сплачена, однак позивач вважає, що їй було завдано також моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях у зв*язку з ушкодженням її майна, крім того, автомобіль був їй необхідний для перевезення її доньки-інваліда 1 групи, з якою вона проживає однією родиною, звичний життєвий уклад позивача був порушений, моральну шкоду позивач оцінює в 2000 гривень, судові витрати складають 271 грн. У звязку з викладеним, позивач змушена звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 08.12.2010 року позовні вимоги про стягнення з нього моральної шкоди та судових витрат не визнав, у подальшому до судового засідання не з*явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи до судового засідання не з*явився, повідомлявся, надав суду письмові пояснення, в яких залишив розгляд справи на розсуд суду.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, постановою Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2010 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказаною постановою суду встановлено, що 5 лютого 2010 року о 10.00 годин на вул.Левітана в м.Одесі, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Шевроле, державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги п.12.1 «Правил дорожнього руху України», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номер 054-85ОА, який зупинився попереду. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до калькуляції №67 від 08.03.2010 року та висновку №67 від 9.03.2010 року вартість поновлювального ремонту транспортного засобу позивача склала 835,40 гривень. Вказана сума матеріальної шкоди відшкодована позивачу страховою компанією у розмірі 325,40 грн. та відповідачем по справі у розмірі 510 гривень, що підтвердила позивач.
Згідно ст.23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди позивачу, суд враховує вимоги справедливості та співрозмірності, характер спричинених їй моральних страждань, та інші конкретні обставини.
В своїх доводах стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач посилається на те, що їй завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях, пов*язаних з пошкодженням її майна, тобто автомобіля, який є необхідним для перевезення її доньки, яка є інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою МСЕК №022131 від 2.04.2004 року, звичний життєвий уклад позивача був порушений.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди частково доведені, тому підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 1000,00 грн.
Судові витрати, понесені позивачем, підтверджені наданими ОСОБА_1 квитанціями, тому відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди», суд, -
вирішив:
Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ОСОБА_2 "про стягнення матеріальної та моральної шкоди" - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя : Васильків О. В.