УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/514/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олевського районного суду від 13 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю „Скіф (м. Олевськ) про визнання трудового договору укладеним, зобовязання провести записи в трудову книжку щодо прийняття на роботу та звільнення, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та невірну оцінку доказів у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні його позову про: визнання укладеним трудового договору між ним та ТОВ „Скіф з 01.08.2008 року; зобовязання відповідача зробити запис у трудовій книжці про час прийняття на роботу з 01.08.2008 року та звільнення з роботи 28.02.2010 року; стягнення з відповідача 13500 грн. заробітної плати; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та 2500 грн. завданої йому моральної шкоди. Апелянт зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам по справі, які підтверджують укладення трудового договору, а саме, інформації прокуратури Олевського району про те, що по факту грубого порушення трудового законодавства порушено кримінальну справу та показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що між ТОВ „Скіф та ОСОБА_2 01.04.2009 було укладено договір (а.с.95) за яким ТОВ „Скіф доручає, а ОСОБА_2 бере на себе зобовязання в період з 01.04.2009 року до 30.04.2009 року виконувати роботу кочегара. При цьому, виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно ж до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про наявність між сторонами в період з 1 до 30 квітня 2009 року цивільно-правової угоди, виконані роботи по якій були оплачені відповідачем 20.05.2009 року (а.с.96).

Доводи апелянта про укладення між ним та ТОВ „Скіф трудового договору з 01.08.2008 року по 28.02.2010 року спростовуються: поясненнями представника відповідача; актами перевірки територіальної державної інспекції праці у Житомирській області (а.с.23-25, 26-29); даними штатних розписів товариства у спірному періоді (а.с.97-101); даними з книги по нарахуванню заробітної плати (а.с.33-35); показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Факт порушення прокуратурою Олевського району кримінальної справи по факту грубого порушення законодавства про працю службовими особами ТОВ „Скіф не є беззаперечним доказом існування між сторонами по справі трудових відносин, оскільки на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді будь-яке рішення по кримінальній справі судом прийняте не було (а.с.123).

Безпідставними є і доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 так як вказані свідки пояснили суду, що позивач якийсь час виконував роботу на підприємстві, проте не змогли пояснити коли саме, яку роботу та на яких умовах.

Інших, крім наявних у справі, доказів позивач на підтвердження своїх позовних вимог не надав, будь-яких клопотань про їх витребування ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 заявлено не було.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олевського районного суду від 13 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді