Справа №22-ц-554/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2011 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Маслова В. О. ,

при секретарі - Кияненко Н.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011

року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановила:

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповноту зясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Вважає, що є всі наявні підстави вважати відповідачів такими що втратили право користування спірним будинком.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Роменського міськрайонного суду від 15 липня 2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на спадковий будинок в с. Андріяшівка по вул. Київська, 62, Роменського району Сумської області.

В зазначеному будинку зареєстрована колишня дружина спадкодавця ОСОБА_6, ОСОБА_4 та її син - ОСОБА_5, з яким родинних відносин спадкодавець не мав.

З довідки виконкому Андріяшівської сільської ради від 25 серпня 2008 року вбачається, що ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 дійсно зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 в домогосподарстві, що належить її покійному батькові (а.с. 7).

Вказані факти правильно встановлені місцевим судом на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

2

Суд першої інстанції, враховуючи вище зазначене, дослідивши належним чином докази по справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не наведено підсг: надано доказів згідно вимог ст. 60 ЦПК України, які давали б підстави відповідно до п норм матеріального права для визнання відповідачів такими, що втратили право кори жилим приміщенням.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки зводяться до переоцінки доказів досліджених місцевим судом та до тлумачення апелянтом норм матеріал процесуального права на свою користь.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матері процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Михайловича відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011 даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом два може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -