Справа №22-ц-2369/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко
Код категорії 30 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Смирнової Т. В., Левченко Т. А.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення частини коштів сплачених за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення коштів за комунальні послуги за період з лютого 2002 року по лютий 2007 року відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності для звернення до суду по захисту своїх прав.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення коштів за комунальні послуги за період з березня 2007 року по березень 2010 року відмовлено за недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2011 року та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 9 652 грн. 15 коп., а також судові витрати.

В засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, повідомлені належним чином, клопотання позивачки про відкладення розгляду справи належним чином не обґрунтоване та не підтверджене документально, а отже колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних матеріалів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29 січня 2002 року було розірвано Відділом РАГС Ковпаківського районного управління юстиції у м. Суми. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надалі залишились проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, наймачем якої є ОСОБА_1 Між сторонами виникли правовідносини щодо порядку оплати за комунальні послуги. ОСОБА_1 стверджує, що з лютого 2001 року по березень 2010 року самостійно сплачувала кошти за надані комунальні послуги, квартплату, що складає 19 304 грн. 30 коп.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невірно послався в своєму рішенні на порушення ст. 257 ЦК України, оскільки з моменту розлучення позивачки з відповідачем, ОСОБА_1 постійно нагадувала ОСОБА_2 про необхідність відшкодувати їй оплату за комунальні послуги, а відповідач обіцяв сплатити їй гроші і саме ця обставина була причиною не звернення її до суду висновків суду не спростовують.

ОСОБА_1 пропустила строки звернення до суду, оскільки позовна давність починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що позивачка могла припустити те, що її право може бути порушено, а тому суд вірно відмовив в задоволенні позову у звязку із пропуском строку позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав.

Ствердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що при подачі позовної заяви вона надала беззаперечні докази, а саме квитанції на квартплату та комунальні послуги обґрунтовано спростовані судом першої інстанції.

Суд дійшов вірного висновку про те, що з ксерокопій квитанцій про сплату за комунальні послуги не можна зробити висновок хто ж саме сплачував кошти, а тому немає жодних підстав для задоволення позову.

Крім того в межах строку позовної давності позивачка надала лише квитанції про оплату послуг звязку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У звязку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 листопада 2011 року

залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -