Справа № 0417/2-169/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: Судді - Грищенко В.М., при секретарі - Савченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання та зобовязання зняття домоволодіння з реєстрації на імя набувача,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що вона уклала з відповідачкою, яка є її дочкою, у 1985 році договір довічного утримання, передавши їй у власність домоволодіння № 230 по вул. Бутова у м. Дніпропетровську, за догляд за нею, який передбачав надання харчування та одягу, догляд та грошове утримання. Договір цей було укладено з дочкою позивачки, яка фактично ніколи з часу його укладення не виконувала умови договору, оскільки позивачка на день укладення договору могла сама про себе подбати, а в подальшому з 1997 року їй допомагав по господарству та у догляді співмешканець позивачки, якого вона прийняла у прийми.

З часом позивачка стала старшою, отримала захворювання очей та потребує догляду, але відповідачка його їй не надає, не годує позивачку, більш того, догоджає співмешканцю позивачки, який останнім часом зловживає алкоголем, забираючи ще й у нього пенсію та залишаючи його у домоволодінні, хоча позивачка наполягає на тому, щоб він його залишив.

Просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та відповідачкою 13.07.1985 року та посвідчений державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зобовязати КП ДМБТІ зняти з реєстрації право власності відповідачки на домоволодіння та зареєструвати право власності на нього за позивачкою.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, та, посилаючись на підстави позову, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що ще у 1985 році з метою збереження саме за нею домоволодіння, позивачка, яка є її матірю, уклала з нею договір довічного утримання. За час спільного проживання відповідачка турбувалася про матір, вела з нею спільне господарство, дбала про домоволодіння, побудувавши на його території літню кухню та сарай, провівши до будинку газопостачання за свої гроші та утримуючи будинок.

У догляді за матірю їй допомагав і співмешканець матері, якого вона згодом вирішила вигнати після багатьох років спільного проживання. Відповідачці стало шкода цього старого чоловіка, тому вона допомагає також і йому, що, в свою чергу, дратує її матір, тому вона і подала позов до суду.

Фактично ж відповідачка і як дочка, і як людина, що уклала договір довічного утримання, виконує у межах своїх фінансових можливостей умови договору вже багато років, а тому просить суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники відповідача КП ДМБТІта третьої особи - 6-ї Дніпропетровської нотаріальної контори до суду не зявилися, що не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

У судовому засіданні не встановлено дослідженими у справі доказами, що відповідачка не виконувала або неналежно виконувала свої обовязки за договором довічного утримання, навпаки, в матеріалах справи містяться квитанції про сплату комунальних послуг саме відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.51-107).

Пояснення свідків з кожної сторони не підтверджені жодними іншими доказами у справі, а тому суд вважає, що свідчення цих осіб не підтверджують та не спростовують як позовних вимог, так і заперечень проти них.

Так як єдиною підставою для розірвання договору довічного утримання є невиконання або неналежне виконання набувачем своїх обовязків, а таких у судовому засіданні не встановлено належними доказами у справі, у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору довічного утримання має бути відмовлено.

Оскільки зобовязання КП ДМБТІ скасувати державну реєстрацію права власності відповідачки на домоволодіння є похідною вимогою від розірвання договору довічного утримання, яка судом не задоволена, то і у задоволенні позовної вимоги про скасування реєстрації права власності відповідачки на домоволодіння має бути відмовлено.

Керуючись ст.755 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання та зобовязання зняття домоволодіння з реєстрації на імя набувача відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М.Грищенко