Справа №22ц-2045 2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Спічак О.Б.
Категорія: 57 Доповідач Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця «05»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Пузанової Л.В.

суддів: Воронцової Л.П., Фурман Т.Г.

при секретарі Красношапка О.Ю.

з участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючих в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_7, діючої від імені ОСОБА_8, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 треті особи сектор громадянства та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Херсонській області, орган опіки та піклування Комсомольської районної у м.Херсоні ради, про усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2010 року ОСОБА_7, діюча від імені ОСОБА_8, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, про усунення перешкод в користуванні майном, зазначаючи, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 29.09.2010 року, ОСОБА_8 визнано власником квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_10, померлого 23 листопада 2008 року.

Цим же судовим рішенням вказана квартира витребувана на її користь від ОСОБА_1, який з членами своєї сімї відповідачами в даному спорі не бажає зняти свою реєстрацію в квартирі, хоча ніхто з них в ній не проживає.

Посилаючись на те, що вказана обставина перешкоджає їй належним чином реалізовувати права власника та призводить до лишніх витрат щодо утримання нерухомого майна, позивачка просила суд усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою №33 в будинку №18 по вул.Шолом Алейхема в м.Херсоні шляхом зняття сектором громадянства та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Херсонській області з реєстрації в ній відповідачів.

Рішенням суду від 10 березня 2011 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_1 просять рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначаючи, що при вирішенні даного спору суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, не зважив на думку прокурора щодо необхідності захисту прав неповнолітніх дітей.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі з 10 лютого 2010 року були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі її придбання ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально 17.11.2009 року та зареєстрованим в установленому законом порядку 18.11.2009 року (а.с.11).

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 29.09.2010 року, що набрало законної сили 01.12.2010 року, спірна квартира витребувана від ОСОБА_1, як від добросовісного набувача її первісним власником ОСОБА_8 з підстав, передбачених ст.388 ЦК України (а.с.5-7).

Таким чином, навіть будучи добросовісним набувачем, ОСОБА_1 не набув права власності на зазначену вище квартиру в силу ст.330 ЦК України, і з моменту витребування у нього цієї квартири він та члени його сімї зобовязані знятися з реєстрації місця проживання в ній відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що права позивачки як власника житла підлягають захисту у обраний нею спосіб відповідно до вимог ст.391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апелянтів щодо законності витребування у них спірної квартири спростовані судовим рішенням, що набрало законної сили і ці обставини не підлягають перевірці та доказуванню в даній справі в силу ст.61 ЦПК України.

Що ж стосується посилання на положення Закону України «Про основу соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», то зазначений закон визначає загальні засади соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, які спрямовані на реалізацію бездомними громадянами і безпритульними дітьми прав і свобод, передбачених Конституцією України та чинним законодавством, створює умови для діяльності громадських та благодійних організацій, що працюють у сфері соціального захисту населення, однак він не встановлює будь-яких обовязків для неучасників сімейних відносин, якою є позивачка у спірних правовідносинах, щодо забезпечення дітей житлом.

Права дітей на користування спірною квартирою є похідними від прав їх батьків на неї, а тому суд першої інстанції правильно не врахував думку прокурора щодо необхідності захисту прав дітей відповідачів шляхом відмови у задоволенні позову про зняття їх з реєстрації, оскільки така думка не ґрунтується на законі і не враховує закріплених законом прав власника житла спірної квартири.

При вказаних обставинах, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючих в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сплати з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

Копія вірна:

Суддя: Л.В.Пузанова