Справа № 22-ц-6731/11 Головуючий у І інстанції Володько І. С.
Категорія 52 23.12.2011
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа ОСОБА_3, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила винести рішення про його задоволення, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Київської області від 25 січня 2010 року частково задоволено її позов та поновлено позивача на роботі в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на посаді техніка-інвентаризатора з 12 серпня 2009 року. Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню, однак до роботи позивача допущено не було, не зважаючи на всі її письмові звернення. Лише 19 липня 2010 року було видано наказ про поновлення ОСОБА_2 на роботі, тобто з 25 січня 2010 року по 19 липня 2010 року позивач не працювала з вини відповідача, у зв»язку з невиконанням ним рішення суду про поновлення її на роботі. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9450 грн., а також завдану їй моральну шкоду в сумі 3500 грн.

Під час судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь 25770 грн. 72 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 13605 грн. 93 коп. та моральну шкоди у розмірі 500 грн., а всього 14105 грн. 93 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині розміру морального відшкодування, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду в цій частині змінити та стягнути з відповідача на її користь 3500 грн. завданої їй моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду Київської області від 25 січня 2010 року скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2009 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про поновлення на роботі та позов останньої задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на роботі в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на посаді техніка-інвентаризатора з 12 серпня 2009 року (а.с.3-5).

Також встановлено, що до роботи ОСОБА_2 була допущена лише 19 липня 2010 року згідно наказу за № 107 від 19.07.2010 року, тобто висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог ст. 236 КЗпП України та обґрунтованість в зв»язку з цим вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є правильним та обґрунтованим.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо розміру морального відшкодування, стягнутого з відповідача на користь позивача, оскільки судом при його визначенні враховано обставини справи, а також тривалість нервових переживань позивача, і підстав до збільшення цього розміру, про що просить позивач в своїй апеляційній скарзі, колегія не вбачає.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :