АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-9484/2011 р. Головуючий 1-ї інстанції Донець О.В.
Категорія право власності Доповідач Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Колісник Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Київського району м. Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2009 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову зазначила, що є власником зазначеної квартири, загальною площею 63 кв.м., яка знаходиться на третьому поверсі трьохповерхового будинку, згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.04.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Після придбання квартири, з метою запобігання протіканню води до квартири під час опадів, вона за власний рахунок провела реконструкція , розташованого над її квартирою даху, внаслідок чого на горищі зявилось нове приміщення мансарда. Реконструкція проведена з додержанням будівельних та санітарних норм і правил. В звязку з тим, що реконструкція проведена без належного дозволу, вона зверталась до відповідача для оформлення правовстановлюючих документів на реконструйовані нею приміщення, однак її звернення не розглянуто, що змусило її звернутися до суду.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову, просив в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2009 р. позовні вимоги задоволено, за ОСОБА_3 визнано право власності на реконструйовану квартиру № 8 загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 90,5 кв.м., розташовану по вул. Петровського, 24 в м. Харкові.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор Київського району м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, при цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п., п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове, в разі невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими та, як слідство, порушення та неправильного застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, ОСОБА_3 є власником двохкімнатної квартири № 8, житловою площею 41,5 кв .м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Петровського,24. Після купівлі квартири, позивач самочинно,без отримання дозволу на проведення реконструкції та дозволу на початок будівельних робіт, без належним чином розробленого, затвердженого та узгодженого проекту реконструкції, провела ремонтні роботи з реконструкції належної їй квартири шляхом обєднання з горищним приміщенням будинку.

Згідно технічного паспорту КП Харківське МБТІ на квартиру ОСОБА_3. від 12.01.2007 року, в результаті проведеної реконструкції загальна площа квартири стала складати 209,7 кв. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-ХГУ "Про архітектурну діяльність»самочинним будівництвом є як нове будівництво, так і реконструкція, реставрація або капітальний ремонт вже існуючих об'єктів нерухомості.

Згідно п. 3 Державних будівельних норм України «Про затвердження державних будівельних норм «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт. ДБН В.3.2-2-2009», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.07.2009 № 295, реконструкція житлового будинку визначається, як перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв'язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників.

Згідно ч.ч. 1, 4 і 5 ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 р. № 1699 - ІИ фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному законом.

Після одержання забудовником вихідних даних на проектування об'єкта містобудування і здійснення проектно-вишукувальних робіт, будівельного паспорта і проектної документації на будівництво об'єкту містобудування, у нього виникає право на отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 9 ст.30 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року № 1699-ІИ визначено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Частина 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В супереч вимогам ст. 10,60 ЦПК України ОСОБА_3 належних та допустимих доказів відповідності проведених нею будівельних робіт з реконструкції власної квартири державним нормам та будівельним правилам, які давали б підстави для прийняття її в експлуатацію в порядку, встановленому законодавством, не надала.

Наданий позивачкою технічні висновок ТОВ « Харківреконструкція» вищезазначених даних не містить.

За таких обставин судова колегія вважає, що позивачкою порушені інтереси держави в сфері державного контролю за дотриманням забудовниками встановлених законом правил будівництва, реконструкції будинків і споруд, що, відповідно до вимог п.п.3). пункту б) ч. 1 та ч.2 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»є делегованими державою повноваженнями Харківської міської ради.

Крім цього, задовольняючи позов ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на самочинно реконструйовану квартиру суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що горищне приміщення багатоквартирного будинку належить позивачу на праві власності та його реконструкція не порушує прав інших осіб.

Проте, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»одночасно з приватизацією квартир до власників квартир переходить право власності на допоміжні приміщення будинку, якими є підвали, горища, сходи, колясочні, тощо. Ніхто з власників квартир не має приорітетного права користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів.

Дані про те, що власники інших квартир у будинку надавали згоду на використання розташованого над квартирою ОСОБА_3 горищного приміщення, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на наведене, у відповідності до п., п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, п. 2 ст. 307 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ст. 307 п., п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, 16, 376, 386, 391 ЦК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київського району м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: