Справа №2-1161/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРЇНИ

5 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого Рудюка О.Д.,

при секретарі Пономаренко Д.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Вишгорода цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради , Димерської селищної ради третя особа Управління земельних ресурсів Держкомзему у Вишгородському районі про визнання право власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернувся до суду із позовом про визнання у порядку спадкування за законом право власності в рівних частинах за кожним спадкове майно , а саме земельні ділянки згідно державного акту серії ЯИ № 350905, для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд , державного акту ЯИ № 350906 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані смт Димер , вул.Садова, 22 Вишгородського району Київської області, а також державного акту ЯЛ № 340847 для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд , згідно державного акту ЯЛ № 340846 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані в с.Любимівка вул.Розвідників ,13 Вишгородського району Київської області, які залишились після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла 11.12.2009 року.

Позивачі в судовому засіданні мотиви та обґрунтування викладені в позовній заяві підтримали та просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Любимівська сільська рада у судове засідання представника не направила, надіславши лист, що проти задоволення позову не заперечує та просить слухати справу без участі її представника.

Представник Димерської селищної ради у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував.

У судовому засіданні представник третьої особи позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Суд,вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачів, представника Любимівської сільської ради , представника третьої особи , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному , обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи , 11.12.2009 року померла ОСОБА_3 мати позивачів , яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельні ділянки розміром : 0,1500 га згідно державного акту серії ЯИ № 350905, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 0,0378 га згідно державного акту ЯИ № 350906 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані смт Димер , вул.Садова, 22 Вишгородського району Київської області , а також 0,2500 га згідно державного акту ЯЛ № 340847 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , 0,3200 га згідно державного акту ЯЛ № 340846 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані с.Любимівка вул.Розвідників , 13 Вишгородського району Київської області.

Позивачка ОСОБА_1 , у звязку зі вступом у шлюб змінила прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу І-БК № 277437 від 16.06.1974 року.

ОСОБА_3І практично приватизувала земельні ділянки , що підтверджується копіями державних актів, але не встигла їх зареєструвати в книзі записів реєстрації державних актів та отримати , так як померла.

Позивачі являються спадкоємцями за законом і відповідно до ст.1269 ЦК України позивачі прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори , але не взмозі її оформити в звязку з тим, що державні акти на земельні ділянки не були зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів та не отримані ОСОБА_3І .

Дані обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненнями позивачів, письмовими доказами , що знаходяться в матеріалах справи, а саме державними актами на земельні ділянки .

Таким чином, в судовому засіданні було доведено, що позивачі ОСОБА_1Ф та ОСОБА_3Ф являється спадкоємцями за законом , своєчасно подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини , але не взмозі її оформити в звязку з відмовою нотаріуса з причини відсутності правовстановлюючих документів (державних актів на земельні ділянки) , а тому за ними необхідно визнати право на спадщину , задовольнити позовні вимоги.

З огляду на положення ч. ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачам даного позову , а зазначене є підставою для ухвалення рішення.

Відповідно до п. 6 ч.11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 та враховуючи визнання відповідачем позову , що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

На підставі ст.ст. 131 , 152, ЗК України , ст.ст. 1217 , 1268, 1269, 1297 ЦК України , керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради , Димерської селищної ради третя особа Управління земельних ресурсів Держкомзему у Вишгородському районі про визнання право власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у порядку успадкування за законом право власності в рівних частинах по ? частини за кожним на спадкове майно :

земельні ділянки розміром 0,1500 га згідно державного акту серії ЯИ № 350905, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 0,0378 га згідно державного акту ЯИ № 350906 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані смт Димер , вул.Садова, 22 Вишгородського району Київської області; 0,2500 га згідно державного акту ЯЛ № 340847 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ,та розміром 0,3200 га згідно державного акту ЯЛ № 340846 для ведення особистого селянського господарства , які розташовані с.Любимівка вул.Розвідників , 13 Вишгородського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д Рудюк