18 серпня 2011 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:
головуючого Височанської Н. К.
суддів: Галичанського А.Д., Половінкіної Н.Ю.
секретар: Тодоряк Г.Д.
за участю: представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2011 року та на додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 липня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
В березні 2010 року позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1974 року по 20 жовтня 2010 року.
За період шлюбу ними був побудований житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області. Крім цього, ними були придбано рухоме майно, а саме: меблеву стінку вартістю 3500 грн., диван розкладний вартістю 1000 грн., меблеву стінку вартістю 4000 грн., телевізор марки »вартістю 1800 грн., плитку газову вартістю 450 грн., газовий котел вартістю 5000 грн., газову плитку вартістю 450 грн., холодильник вартістю 3000 грн., шафу меблеву вартістю 2000 грн., телевізор марки »вартістю 1000 грн., колонки вартістю 800 грн., двері та віконні рами 15 штук вартістю 1000 грн. кожна, котел газовий 2 штуки вартістю 2600 грн. кожний.
Просила поділити майно подружжя. Виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, що знаходиться по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, а саме: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Є».
Виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на меблеву стінку вартістю 3500 грн., диван розкладний вартістю 1000 грн., телевізор марки «Philips»вартістю 1800 грн., плитку газову вартістю 450 грн., холодильник вартістю 3000 грн., котел газовий вартістю 2600 грн., двері та віконні рами 9 штук вартістю 1000 грн. кожна.
У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Посилався на те, що відповідно до договору дарування від 29.08.1991 року його колишня дружина ОСОБА_4 стала власницею житлового будинку, розташованого по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району. Даний будинок був побудований в 1952 році, його житлова площа становила 32 кв.м.
За період з часу дарування і до 2009 рік спільним зусиллями подружжя будинок було повністю відновлено, внаслідок чого його вартість істотно збільшилася. Зокрема були виконані наступні роботи: поміняно дах, вікна, двері, підлогу, стіни були оздоблені з наружі та з середини, проведена каналізація та вирита вигрібна яма, встановлено котел та парове опалення, встановлено ванну та туалет, двір обкладено плиткою, побудовано огорожу.
Просив визнати даний будинок спільною сумісною власністю подружжя та включити його у перелік спільного сумісного майна подружжя для поділу в натурі разом з нерухомим майном, зазначеним у первісному позові.
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину нерухомого майна по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області та виділено їй в натурі наступне майно: житловий будинок літ.А, сарай літ.В, сарай літ.Г, літню кухню літ.Д, вбиральню літ.Е загальною вартістю 136098 грн.

Виділено ОСОБА_2 в натурі Ѕ частину нерухомого майна по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, зокрема: житловий будинок літ.Б, вбиральню літ.Є, загальною вартістю 137312 грн.

Вигрібні ями №2-3 та огорожу №4-9 загальною вартістю 29706 грн. залишено в спільному користуванні.

Виділено ОСОБА_4 наступне рухоме майно: меблеву стінку вартістю 3500 грн., диван розкладний вартістю 1000 грн., телевізор марки »вартістю 1800 грн., плитку газову вартістю 450 грн., холодильник вартістю 3000 грн., котел газовий вартістю 2600 грн., двері та віконні рами 9 штук вартістю 9000 грн., а всього на загальну суму 21350 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток нерухомого та рухомого майна в сумі 357 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Додатковим рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 липня 2011 року виділено ОСОБА_2 наступне рухоме майно: меблеву стінку вартістю 4000 грн., котел газовий вартістю 5000 грн., газову плитку вартістю 450 грн., шафу меблеву вартістю 2000 грн., телевізор марки » вартістю 1000 грн., колонки вартістю 800 грн., котел газовий вартістю 2600 грн., двері та віконні рами в кількості 6 штук вартістю 6000 грн., а всього на загальну суму 21850 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов і провести поділ домоволодінь по вул..Матросова, 5 та Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району по запропонованому ним варіанту.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку про те, що ним визнавався позов щодо рухомого майна та його вартості. Ним цей позов не визнавався, про що зазначено і в запереченнях на позов, де він наголошував, що позивачкою не доведено ні факт придбання рухомого майна, ні його вартості.

Зазначав, що позивачкою не надано жодного доказу щодо придбання рухомого майна за час спільного проживання та ніякими доказами не доведено його вартості. Суд також ці обставини не з»ясував, в задоволенні його клопотань про витребування доказів відмовляв.

Крім цього, він не володіє державною мовою і не зовсім розумів судовий процес.

Також зазначав, що суд поділ нерухомого майна провів, поставивши його у край невигідне положення, виділивши йому будинок літ.Б, який з усіх сторін буде закритий сусідніми будинками, до дороги потрібно буде проходити через господарство позивачки.

Посилався на те, що суд безпідставно відмовив йому в задоволенні зустрічного позову. Висновок суду про те, що в господарство по вул..Матросова, 5 с.Маршинці вкладала кошти їх дочка нічим не підтверджений.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання домоволодіння по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що спірний будинок належав на праві власності позивачці ОСОБА_4, за час шлюбу він істотно збільшився у своїй цінності, але не за кошти подружжя, а за кошти їх дочки.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Судом вірно встановлено, що позивачка ОСОБА_4 стала власницею домоволодіння по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району на підставі договору дарування від 29.08.1991 року.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини (чоловіка) є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Аналогічне правило передбачалося й ст..24 КпШС України.

Відповідно до вимог ст..62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне правило передбачалося й ст..25 КпШС України.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з»ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об»єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення.

Судом першої інстанції встановлено, що домоволодіння по вул..Матросова, 5 за період з часу придбання і до 2009 року істотно збільшилося у своїй вартості. Зокрема, було встановлено, які за цей час проведені будівельні роботи та встановлена вартість будинковолодіння на день розгляду справи і вартість будівельних матеріалів та проведених будівельних робіт.

Дану обставину сторони не заперечували.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання даного домоволодіння об»єктом спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що будинок збільшився в своїй вартості за рахунок коштів дочки сторін.

Проте такий висновок не ґрунтується на доказах, що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, встановлено, що будинок істотно збільшився в своїй вартості в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.

З показів допитаних в суді свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вони проводили деякі ремонтні роботи в будинковолодінні №5 і за ці роботи з ними розраховувався відповідач ОСОБА_2

З показів позивачки ОСОБА_4, яка була допитана в якості свідка, вбачається, що її чоловіком було проведено газ до будинку, чоловік допомагав вибирати матеріали на ремонт та підшукувати майстрів.

Будь-яких інших доказів щодо того, за чий рахунок будинок істотно збільшився у своїй вартості, в матеріалах справи немає.

Доводи позивачки про те, що будинок істотно збільшився у своїй вартості за рахунок коштів їх дочки, крім її показів, не підтверджені іншими доказами. Крім цього, позивачка не довела належними та допустимими доказами факту існування між нею та її дочкою будь-якої домовленості про проведення в спірному домоволодінні будівельних робіт.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що будинковолодіння №5 по вул..Матросова в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області повинно бути визнано об»єктом права спільної сумісної власності сторін. При цьому, колегія суддів враховує, що право спільної сумісної власності у сторін виникло лише на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки мана дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 СК майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №1415 від 5 жовтня 2010 року вбачається, що вартість домоволодіння по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці станом на день дослідження складає 178655 грн.

Вартість робіт та будівельних матеріалів, які витрачені на ремонт, становить 128033 грн.

Таким чином, вартість домоволодіння на час вирішення спору в стані, що існував на момент дарування, становить 50622 грн. На частку в будинковолодінні, що складає цю вартість, позивачка має право особистої приватної власності.

128033 грн. : 2 = 64016,50 грн. частка кожного з подружжя.

64016,50 грн. + 50622 грн. = 114638,50 грн. частка позивачки.

(114638,50 грн. х 100%) : 178655 грн. = 64,2% - частка в будинковолодінні позивачки ОСОБА_4

(64016,50 грн. х 100%) : 178655 грн. = 35,8% - частка в будинковолодінні відповідача ОСОБА_2

Приймаючи до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №1415 від 5.10.2010 року, колегія суддів вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на частку в будинковолодінні №5 по вул..Матросова, яка становить 64%, а за відповідачем на частку, що становить 36%.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутній висновок судової будівельно-технічної експертизи щодо варіантів поділу будинковолодіння по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці у співвідношенні 35,8% та 64,2% часток, сторони проводити його поділ в натурі не бажають, позивачка не дає згоду на виплату відповідачу грошової компенсації за його частку, то колегія суддів вважає за можливе визначити ідеальні частки сторін в праві власності на дане будинковолодіння.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову про визнання будинковолодіння №5 по вул..Матросова в с.Маршинці об»єктом спільної сумісної власності подружжя підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Вимоги відповідача ОСОБА_2 про те, щоб будинковолодіння по вул..Матросова, 5 включити в перелік спільного майна подружжя та проводити поділ разом з нерухомим майном по вул..Матросова, 5-а задоволенню не підлягають, оскільки будинковолодіння №5 та №5-а це два різних будинковолодіння, які мають різні поштові адреси, а тому слід проводити поділ кожного з них окремо.

Що стосується поділу будинковолодіння №5-а по вул..Матросова в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, то колегія суддів вважає, що він проведений без врахування в подальшому можливого відокремлення часток сторін із самостійним виходом та всупереч висновку судової будівельно-технічної експертизи №1682 від 3 грудня 2010 року.

Так, висновком судової будівельно-технічної експертизи №1682 від 3 грудня 2010 року запропонований один варіант розподілу будинковолодіння №5-а по вул..Матросова з урахуванням того, що кожному із співвласників можливо виділити по одному житловому будинку.

Зокрема, першому співвласнику запропоновано виділити житловий будинок літ.А вартістю 112153 грн.,, сарай літ.В вартістю 1516 грн., сарай літ.Г вартістю 9396 грн., вбиральню літ.Є вартістю 910 грн., вигрібну яму №3 вартістю 4244 грн., загальною вартістю 128219 грн.

Другому співвласнику запропоновано виділити житловий будинок літ.Б вартістю 136402 грн., літню кухню вартістю 10609 грн., вбиральню літ.Е вартістю 2424 грн., вигрібну яму №2 вартістю 4244 грн., загальною вартістю 153679 грн.

Огорожу №4-9 загальною вартістю 10609 грн. запропоновано залишити в спільному користуванні.

Колегія суддів враховує ту обставину, що якщо виділити відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно, яке запропоновано у висновку експертизи першому співвласнику, позивачці ОСОБА_7 виділити нерухоме майно, запропоноване у висновку експертизи для другого співвласника, та з врахуванням того, що від будинковолодіння №5 по вул..Матросова до житлового будинку літ.Б в будинковолодінні №5-а по вул..Матросова прокладена доріжка, в будинковолодінні №5 по вул..Матросова є свій окремий вихід на дорогу, то в подальшому сторони зможуть повністю відокремити свої частки один від одного.

Якщо ж виділяти нерухоме майно навпаки, по тому варіанту, як виділив суд першої інстанції, то відповідач ОСОБА_2 вимушений буде проходити через господарство позивачки і повністю відокремитися не зможе.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в частині поділу домоволодіння №5-а о вул..Матросова в с.Маршинці також підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про розподіл рухомого майна та що позивачкою не доведено вартість рухомого мана, то вони є безпідставними.

Так, позивачка в позовній заяві зазначила рухоме майно подружжя, наявне на час розгляду справи та визначила його вартість на свій розсуд.

Наявність рухомого майна підтверджується актом опису й арешту майна від 7.04.2010 року (а.с.49). Крім цього, в засіданні колегії суддів відповідач не заперечував його наявність.

Разом з тим, заперечуючи вартість рухомого майна, відповідач не зазначив свою ціну цього майна та не заявляв клопотання про призначення товарознавчої експертизи, хоча таке право йому було роз»яснено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд вірно взяв за основу вартість майна, зазначену позивачкою. А тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2011 року в частині поділу нерухомого майна по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області спільним майном подружжя скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину нерухомого майна по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області та виділити їй в натурі наступне майно: житловий будинок літ.Б вартістю 136402 грн., літню кухню вартістю 10609 грн., вбиральню літ.Е вартістю 2424 грн., вигрібну яму №2 вартістю 4244 грн., загальною вартістю 153679 грн.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на Ѕ частину нерухомого майна по вул..Матросова, 5-а в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області та виділити йому в натурі наступне майно: житловий будинок літ.А вартістю 112153 грн.,, сарай літ.В вартістю 1516 грн., сарай літ.Г вартістю 9396 грн., вбиральню літ.Є вартістю 910 грн., вигрібну яму №3 вартістю 4244 грн., загальною вартістю 128219 грн.

Огорожу №4-9 загальною вартістю 10609 грн. залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю в рівності часток в сумі 12730 грн.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на 64% в житловому будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 36% в житловому будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по вул..Матросова, 5 в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області.

В решті рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2011 року та додаткове рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 липня 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03