Справа № 4с-7/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2011 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкна постанову відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк(далі за текстом Банк) звернулося до суду зі скаргою на постанову відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції (далі за текстом ВДВС) про відмову у відкритті виконавчого провадження, в обґрунтування якої вказало, що Банком була подана до ВДВС заява про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області у справі № 2-2585/2010 року, що набрало чинності 06.08.2010 року за позовом Банку до ОСОБА_2. Проте начальником ВДВС ОСОБА_3 була винесена постанова ВП № 26356690 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.05.2011 року, мотивуючи своє рішення тим, що передача в заклад (заставу) є цивільно-правовими відносинами та не підлягає примусовому виконанню ВДВС. Банк не погоджується з цим, оскільки рішенням суду у справі № 2-2585/2010 року передано в заклад Банку шляхом вилучення у відповідача належного йому майна, яке зазначено в договорі застави майна № 3 44-08 від 13.06.2008 року. Оскільки відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання не здійснює щомісячні погашення кредиту, внаслідок чого у Банку виникла заборгованість, і у Банку відсутні підстави вважати, що відповідач припинить свої недобросовісні дії щодо невиконання зобовязань перед кредитором, відмова ВДВС у відкритті виконавчого провадження робить неможливим виконання рішення суду. Тому Банк просить суд визнати дії начальника ВДВС неправомірними та скасувати постанову ВП № 26356690 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.05.2011 року, зобовязавши ВДВС прийняти виконавчі документи та відкрити виконавче провадження.

У судовому засіданні представник Банку ОСОБА_1 підтримав заявлену скаргу.

Представник ВДВС та боржник ОСОБА_2 до суду не з,явилися, начальник ВДВС ОСОБА_3 письмово сповістила суд про розгляд скарги у її відсутність.

Суд вважає, що скарга Банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 26.07.2010 року у справі № 2-2585/2010 за позовам ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно передано у заклад Банку шляхом вилучення у ОСОБА_2 належного йому на праві власності рухомого майна, яке зазначено у договорі застави майна № 3 44-08 від 13.06.2008 року.

На підставі даного рішення Банку 06.08.2010 року видано виконавчий лист № 2-2585/2010.

За постановою начальника ВДВС ОСОБА_3 ВП № 26356690 від 13.05.2011 року у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання відмовлено на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, оскільки передача в заклад (заставу) майна є цивільно- правовими відносинами та не передбачена для виконання Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

За приписами п.8 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Такою обставиною ВДВС вважає те, що передача в заклад майна є цивільно-правовими відносинами.

Суд вважає, що така мотивація відмови у відкритті виконавчого провадження не ґрунтується на законі.

Відповідно до ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно за ч.2 ст.575 ЦК України окремим видом застави рухомого майна є заклад. Закладене майно передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі.

Між Банком та боржником у забезпечення кредитних зобовязань був укладений договір застави транспортних закладів, за яким ОСОБА_2 надав у заставу належне йому майно. Через неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору і відмовою у добровільному порядку передати у заклад Банку заставленого майна, Банк звернувся до суду з відповідним позовом, отримавши рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий документ про примусову передачу в заклад Банку шляхом вилучення у заставодавця майна, яке є предметом договору застави. Рішення набрало чинності і є таким, що підлягає виконанню.

Скарга подана у строки, передбачені ст.385 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.383-386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк.

Визнати дії начальника відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції про відмову у прийнятті до провадження виконавчого листа № 2-2585/2010, виданого 06.08.2010 року, і відкритті виконавчого провадження з примусового виконання неправомірними.

Скасувати постанову начальника відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції ВП № 26356690 від 13.05.2011 року.

Зобов,язати відділ державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції прийняти виконавчі документи, видані на підставі рішення Димитровского міського суду Донецької області від 26.07.2010 року у справі № 2-2585/2010 за позовам ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, та відкрити виконавче провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя