Справа № 2-542/11
РІШЕННЯ

іменем України

13 жовтня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лихачівської сільської ради Носівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 червня 2006 року померла його рідна баба ОСОБА_3. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. Обставиною, яка не дала можливості позивачу у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини є те, що позивач протягом семи років перебував на заробітках в Росії, саме в цей період ОСОБА_3 склала заповіт та померла. ОСОБА_2 просив суд винести рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за заповітом, але не подав у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому що до і після смерті своєї баби перебував на заробітках в Росії.

Представник відповідача, Лихачівської сільської ради Носівського району, у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає позов, та просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася в день смерті ОСОБА_3, тобто 19 червня 2006 року, строком три місяці після набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий