АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Тимчук Л.А.

Суддів : Мартєва С.Ю., Пікуля В.П.,

При секретарі: Коло дюк О.П.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що передав у борг до 31 вересня 2008 року ОСОБА_2 9000 грн., що підтверджується розпискою складеною та підписаною 15 квітня 2008 року. Проте в добровільному порядку борг в зазначений термін ОСОБА_2 не повернув.

Просив стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 9000 грн., суму індексу інфляції - 1890 грн., три відсотки річних - 392 грн. 78 коп. та судові витрати.

У квітні 2010 року з зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та стягнення моральної шкоди, який після внесення змін до позовної заяви просив визнати договір позики укладений між сторонами недійсним, стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові витрати.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

Миколайовича заборгованість в розмірі 9000 грн., суму індексу інфляції в розмірі 1890 грн., три відсотки річних в розмірі 392 грн. 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

Миколайовича судовий збір в сумі 113 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та стягнення моральної шкоди відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду змінити в частині стягнення з нього суми боргу, 3% річних та індексу інфляції. Вважає, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників процесу, що зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки від 15 квітня 2008 року ОСОБА_3 передав у борг ОСОБА_2 9000 грн., які зобовязався повернути 31 вересня 2008 року. Факт отримання грошей відповідач визнав.

За змістом ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Місцевий суд прийшов до вірного висновку, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики та між сторонами виникли договірні правовідносини.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд першої інстанції правомірно стягнув з позичальника - ОСОБА_2 на користь позикодавця - ОСОБА_3 суму індексу інфляції 1890 грн. та три відсотка річних 392 грн. 78 коп.

Доводи апелянта щодо повернення ним частини грошей позикодавцеві за договором позики від 15 квітня 2008 року в сумі 5565 грн. 55 коп., що зазначено в журналі обліку купівлі-продажу ортопедичних товарів медичного призначення, не є доказом повернення коштів переданих у борг згідно розписки. За ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Доказів про одержання виконання суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає, що підстави для зміни чи скасування рішення місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 304,п.1 ч.І ст.307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

і

Головуючий : ' ОСОБА_1.

Судді:

Мартєв С.Ю.

ОСОБА_4