АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Варенко О.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом та просив визнати право власності на нерухоме майно та визнати нерухоме майно таким, що підлягає реєстрації уповноваженим на те органом без акту введення в експлуатацію.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що суд при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 липня 1975 року позивачем придбано 8/100 частин домоволодіння по вул. Гусенко, 42 в м. Дніпропетровську.

Згідно технічного паспорту на, станом на 14 квітня 2006 року власником вказаного садибного житлового будинку є позивач. У фактичному користуванні позивача, відповідно до акту ідеальних часток від 14 квітня 2006 року, знаходиться: у житловому будинку Б-1 приміщення: 5-3, 5-4 площею 17,3 м2, прибудова б1-1 (самовільно збільшена у розмірах), прибудова б2-1 (самовільна), ґанок з козирком б5 1/3 ч. сараю Г у загальному користуванні: споруди № 1-19; І, ІІ, всього на суму 5 576 грн. 13/100 частин домоволодіння.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вірно зазначив, що в матеріалах справи немає належного підтвердження того факту, що позивач є власником або користувачем земельної ділянки, на якій ним було здійснено прибудову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, будівництво було проведено позивачем без належного дозволу та проекту, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011, № 461 «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

За таких обставин суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено норми процесуального права, тому що судом не дано оцінку доказів наданих позивачем прийняти до уваги неможна, оскільки технічний паспорт домоволодіння не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія суддів вважає, що згідно ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: