Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2011р. по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна», Затоківської селищної ради міста Білгород-Дністровського Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення Затоківської селищної ради та скасування реєстрації права власності, -

встановила:

07 липня 2009р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП «Білгород-Дністровське БТІ та РОН», Затоківської селищної ради про визнання неправомірними дій БТІ, скасування реєстрації нерухомого майна на імя ОСОБА_2

В обґрунтування позову Павлова (Шморгун) вказала, що у 1977р. вона отримала право користування на земельну ділянку № 625, розташовану на косі ОСОБА_3, станція «Дружба». Дані обставини підтверджуються заявою і розпискою від імені Гробової - ОСОБА_4 про отримання коштів від 15 вересня 1977р., дозволом директора макаронної фабрики м. Одеси, оригінал якого знаходиться в об'єднаній раді садівничих кооперативів, на підставі рішення об'єднаної ради садівницьких товариств від 18 вересня 1977р., також вона отримала садівничий квиток № 625 від 18 вересня 1977р.

Вона отримала 31 липня 1981р. дозвіл № 73, виданий виконавчим комітетом Білгород-Дністровської ради народних депутатів на будівлю нового садівничого будинку згідно проекту №2, затвердженого головним архітектором 17 серпня 1979р.

11 квітня 2000р. Білгород-Дністровським БТІ була проведена інвентаризація та експлікація внутрішніх приміщень до плану садового будинку, згідно якого площа будинку була встановлена у розмірі 55,6кв.м.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 13 липня 2004р. (в позовній заяві помилково вказано дату 17.07.2004р.) за нею було визнано право власності на садовий будинок на земельній ділянці №625 садівничого кооперативу «Прогрес» Затоківської селищної ради народних депутатів.

Вказане рішення суду було скасовано апеляційним судом Одеської області з ухваленням нового рішення від 14 червня 2006р. про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 (Шморгун), та частково задоволений зустрічний позов ОСОБА_5

Ухвалою Верховного Суду України від 06 червня 2007р. скасовано рішення апеляційного суду від 14 червня 2006р. з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Позивачка ОСОБА_1 вважала, що в цьому випадку залишилося у силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2004р. на її користь, тому Білгород-Дністровське БТІ не мала права реєстрації технічного паспорту на імя ОСОБА_2 (Левченко). Вказаними діями БТІ та Затоковської селищною радою були порушені її права.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірними дії Білгород-Дністровського МБТІ, скасувати реєстрацію нерухомого майна на імя ОСОБА_2, скасувати рішення Затоківської селищної ради № 511 від 16 листопада 2007р.

Ухвалою суду першої інстанції від 20 вересня 2010р. задоволено заяву ОСОБА_2 про її залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору (а.с.139).

Рішенням суду від 01 лютого 2011р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.235, 236-238).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, направити справу в суд першої інстанції для розгляду по суті іншим суддею, посилаючись на те, що суд необґрунтовано відмовив їй у задоволені позову, безпідставно не прийняв до уваги, що всі документи на імя ОСОБА_2 є підробленими, а саме: акт встановлення земельних меж від 21червня 2007р., підписаний особами, які вже померли на час складення вказаного акту, не вірно вказаний розмір будівлі саме 28кв.м., в той час, як розмір будівлі складає 55,6кв.м., судом не надана оцінка іншим обставинам по справі, що призвело до неправильного висновку суду про відмову їй у задоволені позову (а.с.243-245).

Справа розглянута у відсутності апелянта ОСОБА_1, яка належним чином була сповіщена про слухання справи (а.с.349, 363).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, третю особу ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовивши ОСОБА_1 у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела суду обґрунтованість свого позову, не надала суду докази, які б свідчили про неправомірність дій Білгород-Дністровського МБТІ при реєстрації нерухомого майна на ім'я ОСОБА_2, а також неправомірність рішення Затоківської селищної ради № 511 від 16.11.2007р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Дійсно рішенням Київського районного суду м. Одеса від 13 липня 2004р. ОСОБА_1 була визнана членом садівничого кооперативу «Прогрес», за нею було визнано право власності на садовий будинок на земельній ділянці №625 садівничого кооперативу «Прогрес» Затоківської селищної ради народних депутатів (а.с.11-18).

Вказане рішення суду було скасовано апеляційним судом Одеської області з ухваленням нового рішення від 14 червня 2006р. про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 (Шморгун), та частково задоволений зустрічний позов ОСОБА_5 (а.с.203-207).

Ухвалою Верховного Суду України від 06 червня 2007р. було скасовано рішення апеляційного суду від 14 червня 2006р. з направленням справи на новий апеляційній розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2008року було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 13липня 2004року з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 і задоволено позов ОСОБА_5 частково (а.с.284-286). Ухвалою апеляційного суду від 17 грудня 2008року за заявою ОСОБА_5 було розяснено рішення апеляційного суду від 26 березня 2008року (а.с.225-226).

Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2008р. залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 25 вересня 2008р. (а.с.198, 217-218).

Ухвалою Верховного Суду України від 28 січня 2009р. ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.12.2007р., рішення апеляційного суду від 26.03.2008р., ухвали апеляційного суду від 17.12.2008р. (а.с.216).

Ухвалою апеляційного суду від 05 листопада 2009р. було закрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10 грудня 2007р. у звязку з тим, що вона не має передбаченого ст.292 ЦПК України права на апеляційне оскарження вказаного рішення суду (а.с.222-224).

Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слід зазначити, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2004року не набрало законної сили, оскільки спочатку було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2006року. При новому апеляційному розгляді вказане рішення суду від 13.04.2004р. було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2008року. Рішення апеляційного суду від 26.03.2008р. про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 було залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 25.09.2008р.

Тому твердження позивачки, що після того, як ухвалою Верховного Суду України від 06.06.2007року було скасовано рішення апеляційного суду від 14.06.2006року з направленням справи на новий апеляційний розгляд, залишилося у силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2004р., а Білгород-Дністровське БТІ не мала права реєстрації технічного паспорту на імя ОСОБА_2 (Левченко) є помилковим, безпідставним і суперечить діючому законодавству про набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради за №511 від 16 листопада 2007р. було вирішено узгодити визнання права власності на мансарду літера «Г1», веранду літера «г», розташовані на земельній ділянці №625 у садівничому кооперативу «Прогрес» в Сонячному районі смт.Затока Одеської області (а.с.65).

Судова колегія звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 лише в резолютивній частині позовної заяви вказала про скасування рішення Затоковської селищної ради за №511 від 16листопада 2007року. В тексті позовної заяви на а.с.3-5 позивач ОСОБА_1 взагалі не вказала про скасування вказаного рішення, та не навела ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні першої інстанції ніяких підстав для скасування вказаного рішення селищної ради.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_6

Судді: (підписи) ОСОБА_7

ОСОБА_8