Іллінецький районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення договору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що 24 вересня 2004 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір дарування земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Іллінці, Вінницької області, по вулиці Карбишева № 26.

Останнім часом між учасниками договору дарування виник спір щодо правомірності користування земельною ділянкою, що розташована за адресою:№ 26 по вулиці Карбишева в місті Іллінці, Вінницької області. На думку відповідача-обдарованої, тобто ОСОБА_2, виходить, що позивач-дарувальник, тобто, ОСОБА_1 вже подарила земельну ділянку в 2004 році і до неї немає жодного відношення. На думку позивача-дарувальника, тобто ОСОБА_1, житловий будинок за № 26 та земельну ділянку по вулиці Карбишева в місті Іллінці Вінницької області договорами зобов'язалась подарувати в майбутньому, тобто після того як позивач передасть ключі від житлового будинку та за участі свого сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_2 переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання.

Таким чином, між учасниками договору дарування земельної ділянки від 24 вересня 2004 року відсутня єдина позиція щодо тлумачення умов конкретного договору.

Позивач, укладаючи договір дарування знала, що підписує договір дарування з відкладальною умовою, тобто після того як вона передасть ключі від житлового будинку та за участі свого сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_2 переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання. Також, позивач, укладаючи договір дарування вважала, що підписує договір дарування з умовою довічного користування дарунком до того часу, коли вона за участі свого сина та невістки переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання.

Відповідно до ст. 215 ЦК України нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Основною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом.

Відповідно до статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини 3 статті 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Таким чином, відповідач, на думку позивача, створила загрозу безповоротної втрати її житлового будинку, земельної ділянки так і місця проживання. В звязку з наведеним вище у позивача виникла необхідність звернутися до суду з зазначеним позовом.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, представленні докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обємі, та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підтверджуються наступними доказами.

Так, в ході розгляду зазначено цивільної справи було встановлено, що позивач і відповідач являються родичами, а саме ОСОБА_1 (свекруха), ОСОБА_2 (невістка). Останнім часом між учасниками договору дарування виник спір щодо правомірності проживання ОСОБА_1 - позивача в будинку за № 26 по вулиці Карбишева в місті Іллінці, Вінницької області та користування земельною ділянкою. На думку відповідача-обдарованої, тобто ОСОБА_2, виходить, що позивач-дарувальник, тобто, ОСОБА_1 вже подарила земельну ділянку в 2004 році і до неї не має жодного відношення. На думку позивача-дарувальника, тобто ОСОБА_1, земельна ділянка, що розташована за № 26 по вулиці Карбишева в місті Іллінці Вінницької області за цим договором зобов'язалась подарувати в майбутньому, тобто після того як позивач передасть ключі від житлового будинку та за участі свого сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_2 переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання. Позивач, укладаючи договір дарування знала, що підписує договір дарування з відкладальною умовою, тобто після того як вона передасть ключі від житлового будинку та за участі свого сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_2 переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання. Також, позивач, укладаючи договір дарування вважала, що підписую договір дарування з умовою довічного користування дарунком до того часу, коли вона за участі свого сина та невістки переїде в інший житловий будинок, придатний для проживання

Таким чином, між учасниками договору дарування жилого будинку від 24 вересня 2004 року відсутня єдина позиція щодо тлумачення умов конкретного договору.

Крім того, в газеті «Трудова слава» видавником і засновником якої є Іллінецька районна рада та Іллінецька районна державна адміністрація в № 12 (7723) від 09 лютого 2010 року на 4 сторінці відповідачем розміщено оголошення такого змісту «В м. Іллінці по вул. Карбишева, 26 (Голики) терміново продається будинок, газифікований, зі всіма зручностями, 0,23 га землі. Телефонуйте 2-20-47». Позивач являється учасником Великої вітчизняної війни, має похилий вік 82роки, має та користується окремими пільгами, в тому числі щодо оплати газу та електроенергії.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України із назвою статті "Місце проживання фізичної особи» встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Про місце постійного проживання позивача свідчить копія паспорта АВ 474304, що виданий Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 15 серпня 2002 року з відміткою відділу внутрішніх справ Іллінецького району про реєстрацію з 28 грудня 1993 року за адресою - м. Іллінці, вул. Карбишева, 26. Також, копія довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області від 16 лютого 2010 року № 437 про проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою - м. Іллінці, вул. Карбишева, 26.

Представник позивача ОСОБА_4І надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Будучи опитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона являється невісткою позивача. Останнім часом між ними неприязненні стосунки, позивач її всіляко принижує, постійно намагається створити конфліктні ситуації. На її думку виходить, що позивач вже подарила земельну ділянку в 2004 році і до неї немає жодного відношення. Крім того, вона земельною ділянкою користується з 2003 року, завжди обробляла її і досі використовує її для ведення селянського господарства. Особисто вона ніколи не чинила перешкод в користуванні позивачем земельною ділянкою.

Взагалі вона не заперечує, щоб позивач ОСОБА_1 проживала в її будинку, по вулиці Карбишева №26 в м. Іллінці Вінницької області, до своєї смерті. Щодо обяви в засобах масової інформації, то вона її розмістила в звязку з тим, що була дуже зла на свою свекруху.

Будучи опитана в ході розгляду справи свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_1 город позивач ОСОБА_1 не обробляла, він був запущений. Постійно обробляла город ОСОБА_2

Так, відповідно до положень частини 2 статті 213 Цивільного кодексу України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 вказаної норми. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною 3 статті 213 Цивільного кодексу України, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Відповідно до статті 723 Цивільного кодексу України із назвою статті "Договір дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому" встановлено, що: "1. Договором дарування може бути встановлений обов'язок дарувальника передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у разі настання відкладальної обставини."

Відповідно до статті 27 Цивільного кодексу України із назвою статті "Запобігання обмеженню можливості фізичної особи мати цивільні права та обов'язки" встановлено, що: "7. Правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов'язки, є нікчемним.. "

Оцінивши дослідженні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ніколи за нормальних умов не пішов би на такий вчинок, щоб подарувати відповідачу все своє майно, тобто віддати будинок, залишившись без даху над головою, будучи важко хворим, та в похилому віці 82 роки.

Доводи, що наведенні відповідачем в ході судового розгляду справи спростовані не були, тому враховуючи всі обставини справи, та оцінивши всі представленні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 213 ЦК України, ст. ст.10, 60, 208, 212-215 ЦПК України суд,

. В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Тлумачити правочин договір дарування земельної ділянки від 24 вересня 2004 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розміром 0,2261 гектарів, розташованої за адресою місто Іллінці Вінницької області, вулиця Карбишева №26, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, з якої 0,1638 га земля під сільськогосподарськими угіддями (рілля ) та 0,0578 га під будівлями, як договору дарування з обовязком передати земельної ділянки у майбутньому після того, як ОСОБА_1 передасть ключі від житлового будинку №26 по вулиці Карбишева в місті Іллінці Вінницької області та за участю свого сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_2 перебереться в інший житловий будинок, придатний для проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у удовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/