Справа № 2-1886/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2011 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючого Грищенко Н. М.

при секретарі Басалай А. А., представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 03.08.2011 р. звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд соц. страхування...) про стягнення 192000 грн. за спричинену моральну шкоду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що в період з 1981р. він пропрацював на шахті «Октябрська» у Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час правонаступником являється Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат») слюсарем з ремонту устаткування, заточником в механічному цеху. В 2008 році його звільнили з підприємства за власним бажанням.

В звязку із порушенням охорони праці на підприємстві, на якому він працював, Українським науково дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба першої другої стадії з периферичним ангіодистонічним синдромом та з дистрофічними змінами в кистях та плечах.

Висновком медико соціальної експертної комісії 06.05.2003 року йому було встановлено первинно 30 % втрати професійної працездатності. При наступному огляді в 2004 р. та 2005 р. було підтверджено 30% втрати працездатності. В 2006 році було встановлено 25% втрати працездатності. В 2010 році стан здоровя погіршився тому було встановлено 35 % втрати працездатності. Його признано інвалідом 3 групи. Наступне переосвідчення призначено на 01.05.2012 року.

В звязку з втратою працездатності, інвалідністю, він змушений переносити фізичну біль та моральні переживання, які проявляються в наступному: його турбують болі в суглобах рук та ніг, болі в голенях, непокоїть оніміння в руках, виникають часті судоми в пальцях кистей та в мязах кінцівок. В звязку з постійними болями в суглобах та онімінням кінцівок у нього не має змоги тримати предмети невеликої тяжкості, навіть при нетривалій ходьбі, виникають судоми в ногах, особливо болі загострюються при фізичному навантаженні, зміні погоди, ходьбі, в результаті не має можливості нормально спати, бо турбує крутячий біль в плечових та ліктьових суглобах. Від цього він постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний. Він почуває себе зовсім виснаженим і від цього знаходиться в постійному нервовому стані, бо захворювання є хронічним і покращення вже в стані здоровя не відбувається.

Спричинену моральну шкоду він оцінює в сумі 192000 грн. та просить суд стягнути вказану суму з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не був присутній. Про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику, усі повноваження, що передбачені законодавством України.

Представник на позовних вимогах позивача наполягає в повному обсязі, при цьому зіслалася на обставини, вказані в позовній заяві та пояснила, що позивач втратив 35 % професійної працездатності, являється інвалідом 3 групи. При цьому зазначає, що позивач протягом тривалого періоду часу переносить хронічні болі в області спини, болі в суглобах, виникають часті судоми в пальцях кистей та в мязах кінцівок. Вищевказане перешкоджає йому вести повноцінно свою життєдіяльність, в результаті змушений систематично проходити лікування. Все це заподіює йому значні моральні і фізичні страждання. Вона просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача 192000 гривень.

Представник відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - проти позову заперечує і пояснила, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди громадянинові МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був.

Крім того, у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 в частині « відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку» Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ». Законом України № 717 V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності » , відповідно до яких всі норми даного закону , якими передбачалося виплата моральної шкоди виключено.

Також, згідно ч. 44 п. 4 Розділу 2 « Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 р.» , - у Законі України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у пункті 3 розділу Х1 «Прикінцеві положення», значиться, що «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей, незалежно від часцу настання страхового випадку, припиняється з 1 січня 2008 р.». Таким чином, Фонд соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань... не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

При обговоренні питання про спричинення позивачеві ОСОБА_3 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан здоровя позивача, наслідки, які відбулися в звязку з профзахворюванням, відсоток втрати професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди.

Із трудової книжки встановлено, що позивач в період з 02.09.1981 року працював на шахті «Октябрська» у Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» (правонаступником на теперішній час являється Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат») слюсарем з ремонту устаткування, заточником механічного цеху. 10.10.2008 року - звільнений з підприємства за власним бажанням. Даний факт підтверджується копією трудової книжки ( а.с. 5-7).

Рішенням лікувально - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.01.2003 р., позивачеві встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба першої другої стадії з периферичним ангіодистонічним синдромом та з дистрофічними змінами в кистях та плечах.( а.с. 18).

Відповідно до Акту розслідування профзахворювання № 2, який складений 04.02.2003 року комісією у складі представників: Жовтневої СЕС, керівництвом ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», страховим експертом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, встановлено в пункті 15 Акту…, що причиною профзахворювання явилось перевищення гранично допустимих норм вібрації. В пункті 17 Акту… вказано вину шахти «Октябрська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в порушенні норм законодавства ст. 153 КЗпП України.( а.с.8-10).

Висновком медико соціально експертної комісії від 06 травня 2003 року позивачеві було встановлено первинно 30 % втрати професійної працездатності. При наступних оглядах 03.06.2004 та 04.05.2005 р.р. було підтверджено 30 % втрати працездатності та 3 групу інвалідності. 03.05.2006 року та 06.05.2008 року було встановлено 25 % втрати працездатності. При наступному переосвідченні 17.05.2010 року було встановлено 35 % втрати працездатності та визнано інвалідом 3 групи, з наступним переоглядом 01.05.2012 року. Лікарями встановлено протипоказання: фізичне перенавантаження, переохолодження. ( а.с. 11-16).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті ОСОБА_4 від 06.08.2003 року № 1341 Н позивачеві виплачено одноразову допомогу в розмірі 8800 грн. ( а.с. 27-28).

З документів медичних установ встановлено, що позивач знаходився неодноразово (11 разів) на лікуванні в Українському науково дослідному Інституті промислової медицини та 4 - й міській лікарні міста ОСОБА_4. Йому згідно виписок з історії хвороби лікарями рекомендовано: нагляд у лікарів, санаторно курортне лікування з грязьовими та водними джерелами, планове курсове лікування 1 2 рази на рік, медикаментозне лікування. Згідно Рішення Українського наукового дослідного інституту промислової медицини позивачеві було встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба першої другої стадії з периферичним ангіодистонічним синдромом та з дистрофічними змінами в кистях та плечах. ( а.с. 17-26).

Як видно з пояснення в суді представника позивача, ОСОБА_3 втратив душевний спокій, у нього змінився характер, він став недовірливою, запальною, дратівливою, замкнутою людиною. Обмежилося спілкування з друзями, знайомими. Йому по стані здоров'я важко, нічого не доставляє радості, тому що постійні болі спокою не дають. Ці обставини є наслідками професійного захворювання і викликають у позивача душевні страждання і переживання, почуття приниженості, неповноцінності

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду в звязку з тим, що на той час, коли позивачеві первинно було встановлено стійка втрата професійної працездатності, а це було в травні 2003 р., згідно зі ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодовувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду, покладено було на Відділення виконавчої дирекції Фонду…

Також рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року встановлено обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Той факт, що у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» - в «частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку»», на думку суду, не може бути прийнято до уваги. Згідно рішень Конституційного Суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 р. , № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р. «Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина». Зважаючи на 35 % втрати професійної працездатності позивачем, 3 групу інвалідності, суд бере до уваги стан його здоров'я, наслідки, які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в його житті, характер майнових втрат, тривалість страждань і переживань в звязку з професійним захворюванням, и вважає, що компенсацію за заподіяного морального ушкодження слід призначити у розмірі 22000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає ОСОБА_3, а в останній частини позову позивачеві слід відмовити.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сторони у справі звільнено від державного мита. Керуючись рішенням Конституційного суду від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 р., ст.ст. 21,28,34 Закону України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , «Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. ( з доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р.), ст. ст. 10,11, 27, 60, 213-215 ЦПК України,, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (р/р № 83102, МФО 805012 банк Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 22000 грн.

В останній частині позову відмовити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на користь держави 15 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Інші судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5