АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2867/11 Справа № 22ц-9983/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Козлова С.П.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулось до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.41) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2007 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договір №DNL0АЕ00006886, за умовами якого відповідач надав їй кредит у розмірі 17 086,18 доларів США для придбання автомобіля. У пункті 7.3 договору зазначено, що забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає автомобіль НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що вказаний кредитний договір є договором застави, який відповідно до вимог чинного законодавства повинен бути нотаріально посвідченим, чого зроблено не було, позивачка просила визнати його недійсним та повернути сторони у первісний стан, зобовязавши її повернути відповідачеві несплачену чистину кредиту у розмірі 2 759,11 доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26 липня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №DNL0АЕ00006886, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 17 086,18 доларів США для придбання автомобіля. У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає автомобіль НОМЕР_1, що передбачено п. 7.3 договору.

У відповідності з ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 13 Закону України «Про заставу» передбачено форму договору застави. Даною нормою, в редакції, що діяла на час укладення між сторонами вказаного договору, не передбачено нотаріальне посвідчення договору застави, предметом якого є транспортний засіб.

За таких обставин суд дійшов до правильного висновку про додержання форми оспореного договору при його укладенні, що виключає можливість визнання його недійсним.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи безпідставні. Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі дана оцінка відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: