РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-344/11

Провадження №

26.04.2011 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М. при секретарі Войтовій О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди удаваної, розірванні договору довічного утримання та визнанні права власності на ? частину квартири у порядку спадкування за законом, уточненим позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріусу ОСОБА_5 про визнання угоди удаваної, розірванні договору довічного утримання та визнанні права власності на квартиру у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання угоди удаваної, розірванні договору довічного утримання та визнанні права власності на ? частину квартири у порядку спадкування за законом.

В процесі розгляду справи син ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просить визнати угоду удаваною, розірвати договір довічного утримання та визнати за ним право власності на квартиру у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що він є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_1, померлого 14 серпня 2009 року, фактично прийняв спадщину, постійно мешкає в спірній квартирі, з тих підстав, що ні його померлий батько, ні дідусь не укладали договір дарування, а дідусь на момент укладання угоди був тяжко хворий, в договорі відсутній його підпис, що свідчить, про те, що він не розумів своїх дій. Крім того, нотаріус при оформленні допустила ряд помилок, так як долі дарителей не були розподілені між спадкоємцями, у звязку з чим відсутня довідка про долі спірної власності у нотаріальній справі.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому 12 серпня 2009 року при оформленні спадщини на сина ОСОБА_4 стало відомо, що 3-кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності після смерті батьків, була згідно договору дарування від 20.01.2006 року відчужена, а саме подарована відповідачам ОСОБА_2 - ? частини та ОСОБА_3 - ? частини. Однак, зазначеного договору не він, не його тяжко хворий батько не укладали, у звязку з тим, що була домовленість з відповідачкою ОСОБА_2 про укладання договору довічного утримання, згідно якого власність на вказану квартиру повинна була перейти до відповідачки після смерті його батька та його.

Відповідачі у порушення домовленості, ніякої допомоги не надавали, батько ОСОБА_1 помер у звязку з тим, що йому не було забезпечено належний догляд, а відповідачка ОСОБА_2 забрала всі документи після смерті ОСОБА_1 на квартиру та поховання померлого. Так як ОСОБА_1 був тяжко хворою людиною, він був позбавлений догляду та матеріальної підтримки та вимушений був звернутися за допомогою до сина, який сплачував комунальні послуги, купував продукти харчування та ліки, доглядав його весь час, у звязку з чим померлий заповів на сина спірну квартиру. Відповідачі ніколи не мешкали в спірній квартирі, не сплачували комунальні послуги, з реєстраційного обліку ОСОБА_1 не був знятий, тобто фактично дар не прийняли. Крім того, він не має іншого мешкання.

Позивач ОСОБА_4 та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їхній позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник та представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що 20.01.2006 року їх батько ОСОБА_6 та їх брат ОСОБА_1 уклали договір дарування квартири за № 135 яка розташована у будинку 72-А по пр. 50 річчя ВЛКСМ, житловою площею 44,9 кв.м., загальною площею 62 кв.м., яка їм належала на праві приватної власності: ОСОБА_2 було подаровано ? частини квартири, а ОСОБА_3 ? частини вказаної квартири. Це було добровільне бажання померлого батька та померлого брата, так як брат вів аморальний образ життя, у звязку з чим за бажанням батька вказана квартира була подарована його дочкам. Договір дарування відповідачі зареєстрували у КП «Харківське міськБТІ»у встановленому законі порядку. У вказаній квартирі не мешкали, але до смерті батька майже кожен день відповідачка ОСОБА_3 приїжджала до нього та доглядала його, відповідачка ОСОБА_2 також часто навідувала батька, а після його смерті приїжджали до брата. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 допомагали батькові купували продукти харчування, ліки, сплачували комунальні послуги.

Відповідачка приватний нотаріус ОСОБА_5 позов не визнала, та дала пояснення, що вона, як приватний нотаріус оформлює угоди як у нотаріальній конторі, так і за бажанням клієнтів, за її межами. У січні 2006 року до неї звернулися відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням укласти договір дарування від імені їх батька ОСОБА_7 та брата ОСОБА_1, які були співвласниками квартири № 135 за адресою : м. Харків, пр. 50 річчя ВЛКСМ 72-А. у звязку з тим, що батько ОСОБА_7 був тяжко хворий, угоду бажали укласти за його місцем мешкання за вказаною адресою. Вона виїхала перший раз, розмовляла з дарителями ОСОБА_7 та ОСОБА_1, встановивши чи дійсно вони бажають укласти саме договір дарування, чи розуміють вони значення своїх дій. Дарувателі усвідомлювали повністю свої дії та розуміли їх наслідки, ніхто їх ні до чого не примушував. ОСОБА_7 не міг писати із-за хвороби, тому на її пропозицію пригласити третю особу, яка була б незаінтересована та змогла б підписати договір від його імені, пригласили співмешканку ОСОБА_1, яка і підписала договір дарування від імені ОСОБА_7 ОСОБА_1 підписав договір від свого імені самостійно. При оформлені договору було встановлено, що по 1/6 частині квартири належали кожному дарителю окремо, а 2/3 частин квартири є їх спільною власністю, ніяких перешкод для укладення вказаного договору не було.

Суд, вислухав сторони, дослідив матеріали справи, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, 20.01.2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 подарували 3-кімнатну квартиру за № 135, яка розташована по пр. 50 річчя ВЛКСМ 72-А у м. Харкові житловою площею 44,9 кв.м., загальною 62 кв.м. та яка належала їм на праві приватної власності, згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий № 221 ОСОБА_2 - ?? частини та ОСОБА_3 ? частини вказаної квартири. Договір дарування від 20.01.2006 року був укладений за місцем мешкання дарителів у квартирі № 132 у домі 72-А по пр. 50 річчя ВЛКСМ у м. Харкові, у звязку з хворобою ОСОБА_7. Договір був укладений у присутності приватного нотаріуса, яка виконала всі вимоги Цивільного законодавства, Закону України «Про нотаріат»та Інструкції про виконання нотаріальних дій, а саме встановила дієздатність дарителів, установила їх особи, перевірили чи усвідомлюють вони значення своїх дій та наслідки укладеної угоди. Від імені ОСОБА_7 договір був підписаний незацікавленою третьою особою ОСОБА_8, дієздатність якої також була перевірена нотаріусом, розяснена відповідальність.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дар прийняли, про що свідчить реєстрація договору дарування у КП «Харківське міскьБТІ»10.02.2006 року, номер витягу 9813632.

Після договору дарування дарителі залишилися мешкати у спірній квартирі за усною домовленістю з обдарованими.

У червні 2006 року ОСОБА_7 помер, згідно свідоцтва про смерть, виданого міським відділом РАЦС № 4 Харківського обласного управління юстиції та був похований за кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3

14.08.2009 року помер ОСОБА_1, згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

Крім того, судом було встановлено, що позов від імені ОСОБА_1 був поданий до суду 17.08.2009 року, тобто після смерті позивача.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману, щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою оману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Згідно ч.1. ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Судом в судовому засіданні не встановлено, також сторонами не було надано доказів, що сторони вчиняли інший правочин ніж договір дарування та мали намір приховати інший правочин, інші вимоги до укладення правочину сторонами витримано.

Питання про визнання права власності у порядку спадкування при вищевикладених обставинах розгляду не підлягає.

Крім того, суд вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом., так як відповідно ст. 257 ЦК України, строк позовної давності встановлюється у три роки. Доказів того, що строк пропущено з обставини, за яких він може бути поновлений, суду також не надано.

За таких обставин, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,215 ЦПК України, ст. 203, 235 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди удаваної, розірванні договору довічного утримання та визнанні права власності на ? частину квартири у порядку спадкування за законом відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріусу ОСОБА_5 про визнання угоди удаваної, розірванні договору довічного утримання та визнанні права власності на квартиру у порядку спадкування за законом відмовити.

Зняти арешт з квартири №135 по пр.. 50 років ВЛКСМ, 72-А в м. Харкові, що належить відповідачам по справі ОСОБА_2 -3/4 частин, яка мешкає: Донецька область, м. Слов*янськ, АДРЕСА_2, ОСОБА_3 ? частин спірної квартири, яка мешкає: АДРЕСА_3.

На рішення суду може бути подана апеляція протягом 10 днів.

Суддя: