Справа № 2-4233
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 вересня 2011 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа СГІРФО Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги і просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, пояснивши, що дана квартира належить їй на підставі договору дарування. Відповідач по справі є її колишнім чоловіком. У червні 2008 року їх шлюб розпався, вони разом не проживають та стосунки не підтримують, а в жовтні 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим у належній їй квартирі, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи до суду не зявився, надавши листа про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору дарування від 20 червня 2002 року (посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1-1099) належить квартира АДРЕСА_2 (даруватель ОСОБА_5).

Сторони з 14 серпня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 466133, видане 14 серпня 1993 року виконкомом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 54). У червні 2008 року шлюб фактично розпався, сторони разом не проживають і спільного господарства не ведуть, а 15 жовтня 2010 шлюб між ними розірвано (рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року).

Як вбачається із довідки ОСББ Колос№ 34 від 16 травня 2011 року та акту від 16 травня 2011 року, ОСОБА_2 знаходиться на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою, але з червня 2008 року там не проживає.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК та ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.

Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто право користування майном члена сім'ї власника житла пов'язано з моментом здійснення реєстрації за місцем проживання особи.

Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт його відсутності понад один рік у вищевказаному житловому приміщенні.

Але, вимоги позивачки про зобов?язання СГІРФО Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за вищевказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українірішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є самостійною підставою зняття з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст.16,391,405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа СГІРФО Дніпропетровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.О. Макаров