АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1216/11 Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Дорош А.І., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року за матеріалами скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати незаконними дії державного виконавця в частині не направлення постанови про призначення експерта та проведення оцінки, визнання оцінки квартири недостовірною та просила зупинити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 19 квітня 2010 року.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 листопада 2010 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 визнано неподаною, матеріали за скаргою повернуто скаржнику.

Не погодившись із ухвалою судді від 24 січня 2011 року ОСОБА_2 її оскаржила, вказуючи в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права, у зв»язку з чим просить ухвалу скасувати та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про визнання скарги неподаною, суддя місцевого суду виходив з того, що скаржником за наданий строк не усунуті недоліки, визначені в ухвалі від 12 листопада 2010 року , відповідно до якої скарга у відповідності до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України залишена без руху. Серед недоліків, які потребували усунення , суддею зазначено відсутність в скарзі засобів звязку сторін, не додані документи, що підтверджують сплату судового збору та письмові докази подані не в оригіналі.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів, оскільки його суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів скарги вбачається, що згідно до ухвали судді Бойцун В.В. сплатила судовий збір, про що надала квитанцію .

Крім того, при подачі скарги , в її тексті скаржник ОСОБА_2 зазначила як своє місце проживання так і відоме їй місцезнаходження юридичної особи, дії якої оскаржують , до скарги в якості письмових доказів надала копію постанови державного виконавця від 26.05.2010 року , яка є предметом оскарження та копію звіту про оцінку описаного майна.

Посилання судді на недотримання заявником при наданні копій документів вимог Національного стандарту України ДТСУ 4163 -2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» взагалі не може являтись підставою для висновку про недотримання вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки самим процесуальним законом урегульовано питання про надання доказів як в копіях, так і в оригіналах, а при необхідності - дії судді по засвідченню копій письмових доказів , у зв»язку з чим посилання на вказаний нормативний документ є безпідставним .

При цьому, необхідно звернути увагу і на положення ст. 64 ЦПК України, згідно якої письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, має право вимагати подання оригіналу.

Таким чином не подання оригіналів доказів не є підставою для визнання скарги неподаною, оскільки суд може витребувати оригінали за клопотанням особи.

Визнання недоліком скарги не зазначення скаржником засобів зв»язку - не може розцінюватись як недотримання передбачених законом вимог до форми та змісту заяви , та фактично є формальною підставою ( закон вимагає їх зазначення, якщо вони відомі) .

При вказаних обставинах , оскаржувана ухвала не може залишатись в силі, підлягає скасування з передачею матеріалів по скарзі ОСОБА_2 до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч.2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2011 року скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_2 направити дол. Місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальшого розгляду.

С У Д Д І :

Згідно.