Справа №22-ц-873/11 06.04.2011 06.04.2011 06.04.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-873/2011 Суддя першої інстанції Вуїв О.В.
Категорія 37 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання: Майстренко О.М.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2011 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_4 Дар`ї Сергіївни, треті особи - Перша Вознесенська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Вознесенської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2010 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - Перша Вознесенська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними.

Позивачі вказали, що в липні 1996 р. їх мати ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 23 листопада 1996 року у них народилася донька ОСОБА_4 Дар`я. В червні 2005 року ОСОБА_8 померла.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді частини в квартирі АДРЕСА_1 яка була придбана нею в період перебування в шлюбі з ОСОБА_4

12 березня 2008 року відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину, за якими успадкували в рівних частках все належне спадкодавцю майно, в тому числі й на ? частини квартири АДРЕСА_2 за кожним.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 20 травня 2010 р. до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування Вознесенської міської ради.

В серпні 2010 року позивачі уточнили свої позовні вимоги і просили визнати свідоцтва про право на спадщину, видані відповідачам 12 березня 2008 року, частково недійсними.

В жовтні 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи - Перша Вознесенська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Вознесенської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними.

В січні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відмову від своїх позовних вимог та просив закрити провадження по справі в цій частині, яка ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 11 січня 2011 року була задоволена.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2011 р. в позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права і порушення вимог процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_3 не довів факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому відсутні підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно за законом та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім`я спадкоємців ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_6

Проте такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, наявним у ній доказам та положенням цивільного права, що у відповідності до вимог пунктів 3 і 4 ч.1 ст. 309 ЦПК є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 31 серпня 2007 року, яке набрало законної сили, за кожним із подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_8 визнано право власності на ? частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3. 30 травня 2005 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті свідоцтва про право на спадщину за законом Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 12 березня 2008 року видані на імя її чоловіка ОСОБА_4 і неповнолітньої дочки ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_3 є сином спадкодавця ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Наявна у справі довідка Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області від 20 березня 2010 року, копія реєстраційної картки форми - Б, складена цією ж установою, копія заяви ОСОБА_4 у Першу Вознесенську державну нотаріальну контору свідчать про те, що на день смерті спадкодавець ОСОБА_8 постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. У заяві до вказаної нотаріальної контори ОСОБА_4І зазначив, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є її син ОСОБА_3

Згідно вказаних довідок Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області, паспорту ОСОБА_3 постійним місцем його проживання та реєстрації також є квартира АДРЕСА_4. Відповідно до цих документів ОСОБА_3 значиться тимчасово знятим із реєстраційного обліку за даною адресою у зв`язку з вибуттям на навчання у м. Харків.

Частиною 1 ст. 29 ЦК передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.1 ст. 127, ч.1 ст. 132 ЖК, Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208, що гуртожитки надаються студентам для тимчасового проживання на період навчання.

Наведене дає підстави вважати, що постійним місцем проживання ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_4, а його вибуття із цього жилого приміщення на навчання у м. Харків було тимчасовим.

Враховуючи зазначені обставини, колегія вважає, що є підстави для задоволення вимог ОСОБА_3 про встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із положень ч.3 ст. 1268 ЦК та ст. 1261 ЦК ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги має право на частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_8 на рівні із спадкоємцями першої черги ОСОБА_8 і неповнолітньою ОСОБА_6, яка складає за кожним із них 1/6 частку від ? частки квартири №14, розташованої у будинку №23 у м. Вознесенську.

Тому відповідно до ст. 1301 ЦК є підстави для визнання частково недійсними свідоцтв про право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, видані 12 березня 2008 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 і неповнолітньої ОСОБА_6, та зареєстровані за №№170 і 171.

Керуючись ст.ст.303, 309,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 з спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 12 березня 2008 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_4, зареєстроване в реєстрі за №170.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 12 березня 2008 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контор на імя ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за №171.

Визнати право власності за ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 на 1/6 частку за кожним від ? частки квартири №14, розташованої по вул. Леніна, будинок №23 у місті Вознесенську Миколаївської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом 20 днів може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: