АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6723/11 Справа № 22ц-7644/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, мотивуючи тим, що 28 січня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначаючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2010 року вони разом не проживають, а тому просить шлюб між ними розірвати. Посилаючись на те, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди відносно того, з ким будуть проживати діти, просить визначити місце проживання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з нею.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Розірвано шлюб між нею та ОСОБА_3 В іншій частині позову відмовлено. Визначено місце проживання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області скасувати та постановити нове рішення, яким визначити місце проживання дітей з нею, зазначаючи, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно зі ст.ст.160,161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли зголи щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, від дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Статтею 29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, сторони з 28 січня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з дня народження проживали з батьками в квартирі АДРЕСА_1. На даний час вони мешкають в даній квартирі з батьком ОСОБА_3, мають окремі кімнати.

У звязку з тим, що сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, спільно однією сімєю не проживають, позивачка ОСОБА_2 проживає з іншим чоловіком в квартирі АДРЕСА_2, яка на праві власності належить її батькам ОСОБА_6, ОСОБА_7

Квартира АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є спільною власністю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Обидві сторони відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обовязків, мають позитивні характеристики, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дітей, а вони в свою чергу однаково добре ставляться як до матері, так і до батька.

З актів обстеження житлово-побутових умов сімї ОСОБА_3 по вул.Газети Правда,27-а/32 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року та 06 вересня 2011 року вбачається, що квартира, яка належить на праві власності сторонам по справі та їх дітям, складається з трьох кімнат загальною площею 62,1 кв.м. Санітарно-гігієнічні умови добрі. Діти мають окремі ліжка, письмовий стіл, компютер, книжки, шафи для одягу, спортивне знаряддя та інше. Встановлено індивідуальне опалення. ОСОБА_3 створено всі умови для виховання та розвитку дітей.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов по вул.Г.Тикви,12/58 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, квартира, яка належить на праві власності батькам позивачки, складається з трьох кімнат зальною площею 62 кв.м. В дитячій кімнаті є всі необхідні меблі, а саме: ліжко, шафа для зберігання одягу та книжок, письмовий стіл, компютер, інтернет. Встановлено індивідуальне опалення. Санітарно-гігієнічний стан приміщення відповідає нормам. В квартирі створено належні умови для нормального проживання, виховання та розвитку дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини від 04 квітня 2011 року, наданого за зверненням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, та висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини від 04 жовтня 2011 року, наданого за зверненням ОСОБА_2, орган опіки та піклування виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, враховуючи вік дітей, рівні права та обовязки матері і батька до дітей, особисті якості батьків., характер їх роботи, рівень матеріального забезпечення, керуючись ст.ст.160,161 СК України, ст.29 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України „Питання діяльності органів опіки та піклування, повязані із захистом прав дитини №866 від 24 вересня 2008 року, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_3

В судовому засіданні апеляційного суду були вислухані малолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4, які пояснили, що вони бажають проживати разом з батьком, що вони не знайшли спільної мови з чоловіком, з яким на даний час проживає їх мати ОСОБА_2

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні апеляційного суду підтримали висновки органу опіки та піклування і зазначила, що і батько і мати добросовісно ставляться до виконання батьківських обовязків, але у дітей більше прихильність до батька. ОСОБА_8 дуже любить свого старшого брата ОСОБА_4, який є для нього авторитетом, такі самі братські почуття має ОСОБА_4 до ОСОБА_8. Вважають за доцільне не розлучати братів і залишити проживати їх з батьком.

Судовою колегію в судовому засіданні було встановлено, що малолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 підтримують нормальні, доброзичливі стосунки з матірю ОСОБА_2, спілкуються з нею, приходять до неї в гості за її новим місцем проживання.

З урахуванням наведеного, вимог ч.3 ст.160 СК України, ст.29 ЦК України, згідно яких місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається вільно нею самою, що неповнолітній ОСОБА_4, 09 травня 1994 року, виявив бажання проживати з батьком ОСОБА_3, проти чого не заперечувала в судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 залишити його проживати з батьком ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1.

З урахуванням встановленого, вимог ч.2 ст.160 СК України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, колегія суддів вважає, що в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та умов його нормального розвитку і виховання в подальшому, не допускаючи психологічної травми дитини при зміні його місця проживання, де він мешкає в нормальній доброзичливій обстановці з дня народження, де для нього створено належні умови для нормального розвитку і виховання, де він постійно відчуває любов і опіку з боку батька, а також взаємну прихильність братів, любов та опіку з боку старшого брата, який допомагає молодшому брату ОСОБА_5 в навчанні, у фізичному вихованні, вони разом ходять до спортивної секції, залишити його проживати з батьком ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1.

Статтею 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Колегія суддів, вважає, що викладені вище обставини, є виключними, а тому, вважає, що не буде порушенням Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 з нею.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року в частині відмови ОСОБА_2 в позові про визначення місця проживання дітей з нею є вірним, а тому скасуванню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним виключити з резолютивної частини рішення суду визначення місця проживання дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_3 по вул.Газети Правда,27-а/32 в м.Орджлнікідзе Дніпропетровської області, оскільки ОСОБА_3 з такими позовними вимогами до суду не звертався.

В іншій частині рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Виключити з резолютивної частини рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року „Визначити місце проживання дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_3 по вул.Газети Правда,27-а/32 в м.Орджлнікідзе Дніпропетровської області.

В решті рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: