Справа №2-84/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Українська універсальна біржа про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 26.08.1999 року між нею та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на Українській універсальній біржі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №НМФ-50, згідно умов якого вона купила у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області за 2000 грн. На даний час вартість житлового будинку з надвірними будівлями складає 15410 грн.

Позивач вказує, що даний договір не посвідчено нотаріально, оскільки відповідачі по справі на той час відмовилась від його посвідчення нотаріально, а законодавство, як їм пояснили на біржі, дозволяло укласти даний договір купівлі-продажу без нотаріального посвідчення.

Зазначає, що сторони повністю виконали умови укладеного договору купівлі-продажу №НМФ-50 від 26.08.1999 року, оскільки позивач ОСОБА_1 сплатила продавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обумовлену договором вартість житлового будинку в сумі 2000 грн., а останні звільнили вищевказане домоволодіння, що розташоване по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області.

В даний час вона має намір розпорядитися даним домоволодінням, однак в 2010 році при зверненні до ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»з заявою про видачу витягу з реєстру про право власності на вказаний житловий будинок їй стало відомо, що договір купівлі-продажу житлового будинку не відповідає вимогам законодавства, і їй було відмовлено у наданні витягу та подальшій реєстрації прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області, про що ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»надана відповідна письмова відмова від 11.02.2011 року.

Посилаючись на те, що сторони виконали вищезазначений договір в повному обсязі, вона сплатила продавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обумовлену суму коштів 2000 грн., а останні передали їй вказане домоволодіння, а вона, як покупець прийняла жилий будинок у свою власність, а в даний час посвідчити договір нотаріально неможливо, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть за станом здоровя зявитися в нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, при цьому, реєстрація прав власності на домоволодіння по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області не проводилась, а ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»відмовило у реєстрації права власності на це майно на імя ОСОБА_1, позивач по справі ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № НМФ-50 від 26.08.1999 року, укладений між нею та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оформлений Українською універсальною біржею м. Полтави та визнати за нею право власності на все домоволодіння №16, що розташоване по провулку Підгірний в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області та яке складається з житлового будинку літ.А-1, літня кухня, тамбур літ.Б, сараю літ.В., сараю літ.Г, погрібника з погрібом літ.Е, погріба літ.Ж, вбиральні літ.З, колодязя літ.N1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність, справу просила розглядати на підставі наявних письмових доказів по справі (а.с.25).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, від них надійшли письмові заяви про визнання позову ОСОБА_1 та про розгляд справи у їх відсутність (а.с.а.с.26-27).

Представник третьої особи Української універсальної біржі в судове засідання не зявився.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Українська універсальна біржа про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на домоволодіння підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За нормами ст.15 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних правовідносин в порядку позовного провадження.

Судом встановлено, що 26.08.1999 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (продавці) на Українській універсальній біржі в м. Полтава було укладено письмовий договір купівлі-продажу №НМФ-50, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: с. Колосівка, провулок Підгірний №16 Великобагачанського району Полтавської області (а.с.13).

Зокрема, за цим договором купівлі-продажу від 26.08.1999 року продавці продали, а покупець купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Колосівка, провулок Підгірний №16 Великобагачанського району Полтавської області за 2000 грн. Цей договір містить істотні умови, зокрема, встановлює порядок розрахунків за придбаний обєкт нерухомості, умови передачі обєкта, права і обовязки сторін цього договору, відповідальність сторін та умови зміни договору та його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи та заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сторони по справі умови договору купівлі-продажу № НМФ-50 від 26.09.1999 року виконали повністю, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по провулку Підгірний, 16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області за договірною ціною 2000 грн., ОСОБА_1 повністю оплатила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його вартість, прийняла житловий будинок з надвірними будівлями у власність і володіє ним, при цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнили житловий будинок і передали його у власність ОСОБА_1 (а.с.а.с.6-9,11-12,16-17).

З технічного паспорту на домоволодіння №16, що розташоване по провулку Підгірний в с. Колосівка Великобагачанського району вбачається, що це домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, літньої кухні, тамбура літ.Б, сараю літ.В., сараю літ.Г, погрібника з погрібом літ.Е, погріба літ.Ж, вбиральні літ.З, колодязя літ.N1 (а.с.6-9), при цьому самовільних будівель в цьому домоволодінні не має.

11.02.2011 року прийнято рішення реєстратора ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»про відмову ОСОБА_1 у наданні витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстрації домоволодіння, що розташоване по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку не посвідчений нотаріально (а.с.10), тобто, враховуючи дану відмову реєстратора нерухомого майна, в даний час ОСОБА_1 не може розпорядитися вказаним житловим будинком з надвірними будівлями.

Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений.

Сторони по справі, як вбачається з договору купівлі-продажу №НМФ-50 від 26.08.1999 року цього не зробили, але умови договору сторонами виконані повністю, що обєктивно вбачається з матеріалів справи і сторонами не заперечується.

На підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.

Договір купівлі-продажу №НМФ-50 від 26.08.1999 року нотаріально посвідчений не був, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за віком та станом здоровя не можуть зявитися в нотаріальну контору для посвідчення цього договору, а державним реєстратором нерухомості ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор»було відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстрації прав власності на домоволодіння №16, що розташоване по провулку Підгірний в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області, про що мається письмове державного реєстратора (а.с.10).

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з аналізу істотних умов договору купівлі-продажу №НМФ-50 від 26.08.1999 року та сукупності письмових доказів, що подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, з урахуванням заяв відповідачів по справі та меж позовних вимог суд приходить до висновку, що сторони договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 26.08.1999 року №НМФ-50 ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з другого боку домовилися щодо усіх істотних умов договору та виконали його умови в повному обсязі, але одна із сторін договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за станом здоровя не може зявитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, що не дає можливості посвідчити даний договір нотаріально, ці обставини є перешкодою для отримання ОСОБА_1 витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно для подальшого розпорядження вказаним домоволодінням, проаналізувавши встановлені обставини справи в своїй сукупності суд вважає, що є підстави для визнання дійсним договору №НМФ-50 від 26.08.1999 року купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Колосівка по провулку Підгірний №16 Великобагачанського району Полтавської області, укладеного між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншої сторони.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього Кодексу визначає визнання права як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Норми ст.317 ЦК України визначають зміст права власності, згідно якого власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до норм ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного та сукупності доказів, що досліджені в судовому засіданні суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Українська універсальна біржа про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на все домоволодіння, яке розташоване по провулку Підгірний №16 в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.15,16,ч.2 ст.220,317,319,325,328 ЦК України (в редакції 2003 року), п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст. 3,10,11,15,58,60,174,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Визнати дійсним договір купівлі - продажу № НМФ-50 від 26.08.1999 року житлового будинку №16 з надвірними будівлями, що розташований по провулку Підгірний в селі Колосівка Великобагачанського району Полтавської області, який укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншої сторони, оформленого на Українській універсальній біржі в м. Полтава.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на все домоволодіння №16, що розташоване по провулку Підгірний в с. Колосівка Великобагачанського району Полтавської області та яке складається з житлового будинку літ.А-1, літньої кухні, тамбура літ.Б, сараюліт.В., сараю літ.Г, погрібника з погрібом літ.Е, погріба літ.Ж, вбиральні літ.З та колодязя літ.N1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя