Справа № 22-ц-1737/11 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л. І.
Провадження № 22/ц-1390/1737/11 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Курій Н.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Мацея М.М.,

за секретаря Гордій У.М.,

з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2010 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2011 року в справі за позовомПублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконною зміни відсоткової ставки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_2 та, уточнивши правову підставу й змінивши предмет позову, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитно-заставним договором № LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р. в сумі 45 508,11 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.02.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», перетвореним в подальшому на ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 22.02.2008 року укладено кредитно-заставний договір № LVDRAN 12380043, згідно з яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн., на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором.

Пунктом 6.3.1. означеного кредитно-заставного договору сторони обумовили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні курсу конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ).

На виконання вимог закону та умов договору ПАТ КБ «ПриватБанк» 08.01.2009р. здано на пошту адресованого позичальниці листа від 06.01.2009р., яким ОСОБА_2 повідомлено про збільшення процентної ставки за користування зазначеним вище кредитом у зв'язку з переліченими вище змінами і, починаючи з 01.02.2009р., відсоткова ставка за укладеним між нею та Банком договором складатиме вже 27.14%.

При цьому, банком було розяснено, що в разі погашення боржником в строк до 01.02.2009р. суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 000 грн., відсоткова ставка за кредитним договором підвищується до рівня 22.2% а при погашенні суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 000 грн. відсоткова ставка за кредитним договором не змінюється та залишається на поточному рівні - 15.48% річних.

Прийняття рішення та скерування Банком повідомлення про збільшення процентної ставки за користування зазначеним вище кредитом здійснено до набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банком змінювати умови банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідачка свої зобовязання виконала частково, станом на 17.03.2010р. виникла заборгованість за кредитом, у сумі 45 508,11 грн. яка складається з наступного: 38340.96 грн. - заборгованість за кредитом; 4061,33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 252,33 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 448,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250.00 грн. - штраф фіксована частина (п.14.9 кредитно-заставного договору № LVDRAN 12380043), 2155,15 грн. - штраф процентна складова (5% від суми невиконаного зобовязання, п.14.9 договору).

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним змін відсоткової ставки. Свої вимоги мотивувала тим, що 22.02.2008 року між нею та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитно-заставний договір № LVDRAN 12380043, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязувався надати їй кредит в розмірі 55453.04 грн., на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15.4% річних, а вона зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором.

Заборгованість за договором не виникала, а виникла у звязку з односторонньою зміною Банком відсоткової ставки за кредитно-заставним договором.

Листом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.01.2009 року їй надіслано повідомлення про збільшення процентної ставки за користування наданим кредитом з 15,48% річних до 27.14% річних.

Не погодившись з такими діями банку, вона надіслала на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» листа з обґрунтуванням незаконності таких дій. Однак, банк продовжував нараховувати заборгованість по збільшеній відсотковій ставці та звернувся з позовом до суду.

За наведених обставин, ОСОБА_2 у зустрічному позові просила визнати незаконним односторонню зміну відсоткової ставки та щомісячних платежів по вищезазначеному кредитному договору та зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати розмір платежів, сплачених нею на час подачі позову та зобовязати банк нараховувати платежі , виходячи з розміру відсоткової ставки 15,48% річних та 866,14 грн. щомісячного платежу.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2010 року задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк»про визнання незаконною зміну відсоткової ставки.

Визнано незаконною односторонню зміну умов кредитно-заставного договору №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк»та ОСОБА_2 щодо збільшення відсоткової ставки та щомісячних платежів.

Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» нараховувати розмір платежів на умовах, встановлених кредитно-заставним договором №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, які діяли на момент укладення договору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені останнім судові витрати: 218 грн. - сплачений судовий збір та 125 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього - 343 грн.

Первісний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»заборгованість за кредитно-заставним договором №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р., з урахуванням відсоткової ставки, яка діяла на момент укладення договору.

В решті позовних вимог по первісному позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2011 року доповнено резолютивну частину рішення та зазначено суму стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»заборгованість за кредитно-заставним договором №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р., з урахуванням відсоткової ставки, яка діяла на момент укладення договору, яка становить 43 449, 71 грн.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2010 року та додаткове рішення суду від 17 січня 2011 року оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк», подавши на них апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянт посилається на те, що рішення суду та додаткове рішення є незаконними та необґрунтованими, оскільки судом не дотримано норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

ПАТ КБ «ПриватБанк»зазначає, що рішення про підвищення банком відсоткової ставки за кредитним договором було прийнято до набрання чинності законом, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір відсотків в односторонньому порядку є нікчемною.

Апелянт просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»заборгованість в сумі 45508,11грн. за кредитним договором №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р. та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заперечили доводи апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ПриватБанку в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа з повісткою про розгляд справи (а.с.191).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 22 лютого 2008 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ «ПриватБанк» кредитний договір №LVDRAN 12380043, згідно з умовами якого «ПриватБанк» зобовязувався надати відповідачці кредит в розмірі 55453.04 грн., на термін до 20.02.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15.4% річних, а відповідач зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними договором.

Умови даного договору виконувались сторонами належним чином.

Проте, 12 січня 2009 року ОСОБА_2 отримала повідомлення б/н від 06.01.2009р. про підвищення відсоткової ставки за договором до 27,14 % річних, починаючи з 01.02.2009р.

В цілому правильно і з достатньою повнотою встановивши зазначені обставини на підставі досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитно-заставним договором №LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р., з урахуванням відсоткової ставки, яка діяла на момент укладення договору, яка становить 43 449, 71 грн.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконними змін до кредитного договору щодо одностороннього збільшення процентної ставки, суд першої інстанції, виходив з того, що дії банку суперечать вимогам ст. 1056-1 ЦК України та ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Однак, такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам і ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність сторін.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку , а також що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, яким ЦК України було доповнено ст.1056-1, набрав чинності з 10 січня 2009 року .

Згідно з п. 3.5. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

В п. 6.3.1. кредитно-заставного договору, укладеного між сторонами 22.02.2008 року, передбачена можливість банку в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку за користування кредитом при зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США, зміні облікової ставки НБУ та при інших змінах курсової політики. З даними умовами кредитного договору ОСОБА_2М погодилась.

Матеріалами справи встановлено, що 5 січня 2009 року банком було прийнято рішення про підвищення з 1 лютого 2009 року процентної ставки за укладеним з ОСОБА_2 22.02.2008 року кредитним договором, про що 8 січня 2010 року їй було надіслано повідомлення від 6 січня 2010 року та запропоновано погашення кредиту у повному обсязі до 01.02.2009 року з сплатою процентної ставки за користування кредитом, яка була визначена договором (а.с. 32), тобто банком було виконано умови п. 6.3.1 кредитного договору та дотримано вимоги абз.4 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Про отримання ОСОБА_2 повідомлення про збільшення процентної ставки за кредитним договором свідчить копія направленого їй банком відповідного листа від 06 січня 2010 року, разом з тим, ОСОБА_2 у зазначений банком строк не прийняла умови запропоновані банком щодо погашення кредиту, як і не повернула кредит.

Таким чином, банком рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було прийнято відповідно до умов договору та чинного на час прийняття рішення про збільшення ставки законодавства, тобто, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року (відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною).

Суд першої інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув та не дав їм належної оцінки й дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову та в звязку із цим про часткове задоволення первісного позову.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в силу п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та задоволення первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк»про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом, у сумі 45 508,11 грн. яка складається з наступного: 38340.96 грн. - заборгованість за кредитом; 4061,33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 252,33 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 448,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250.00 грн. - штраф фіксована частина (п.14.9 кредитно-заставного договору № LVDRAN 12380043), 2155,15 грн. - штраф процентна складова (5% від суми невиконаного зобовязання, п.14.9 договору).

Відповідно до ч. 1 і ч. 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»судові витрати в сумі 912 гривень 85 копійок понесені банком за розгляд справи у суді першої (120,00 + 436,48 + 18,67 (а.с.11,85)) та апеляційної (120.00 + 218,24 (а.с.138)) інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 526, ст.1054, ст.1056-1 ЦК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 88, ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2010 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконною зміни відсоткової ставки скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2010 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2011 року щодо частково задоволених позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитно-заставним договором № LVDRAN 12380043 від 22.02.2008р. в сумі 45 508 (сорок пять тисяч пятсот вісім ) гривень 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 912 (девятсот дванадцять) гривень 85 копійок, понесені банком за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: