Справа № 2-307/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2011 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі : судді Школи М.Г.

з участі секретаря судового засідання Карачун О.В.

та осіб, які приймають участь у справі:

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Кролевець Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на землю; усунення перешкод у користуванні майном; стягнення моральної шкоди; третя особа відділ Держкомзему у Кролевецькому районі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: відділ земельних ресурсів у Кролевецькому районі (на час звернення відділ Держкомзему у Кролевецькому районі про:

- скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, на які видані державні акти №026540, №026541, №026542, №026543, №026544, №026545, №026546, №026547, №026548;

- усунення перешкод у користуванні квартирою по вул. Тельмана, 17/1, у м. Кролевці Сумської області шляхом знесення гаража, демонтажу каналізації, знесення ганку, демонтажу газової труби біля туалету, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, оскільки всі ці забудови незаконно побудовані у дворі загального користування;

- стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 90000 грн. матеріальної і моральної шкоди.

У попередньому судовому засіданні 15 вересня 2011 року позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тільки моральної шкоди у розмірі 90000 грн.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 15 вересня 2011 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_4.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує наступним чином.

Вона на праві власності має кв. №1 у двохквартирному буд. №17 по вул. Тельмана у м. Кролевці.

У кв. №2 зазначеного будинку проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачі.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25.03.2010 року, яке набрало законної сили, частково задоволений її позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Не дивлячись на те, що вона у позовній заяві вказала на скасування державних актів на право власності на землю за номерами СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548, виданих 18 лютого 2003 року на імя відповідачів, однак рішенням суду вони визнані недійсними, але рішенням суду не скасована їх державна реєстрація і на сьогоднішній день не зроблено скасування державної реєстрації зазначених актів.

Тому з метою остаточного позбавлення права власності на землю відповідачів на земельні ділянки, вказані у Державних актах, виданих відповідачам, вона просить суд скасувати державну реєстрацію вказаних актів, які судовим рішенням від 25.03.2010 року визнані недійсними, а саме: СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548.

Також, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на території земельних ділянок, що знаходяться на території двору загального користування побудували незаконні споруди: ганок, каналізацію, гараж, забудували хід у коридор, з якого вона могла зайти з метою очищення димоходу, туалет обгородили газовою трубою, а тому вона не може вирішити питання його очищення.

Вищеперелічені споруди заважають їй використовувати свої права, як власника АДРЕСА_1, зокрема заважають проходити по території двору загального користування до належної їй квартири, а тому вона просить знести їх за рішенням суду.

Ситуація із незаконним володінням земельними ділянками відповідачами, які розташовані на території двору загального користування, і які призводять до перешкод, їй, позивачці, як власнику земельної ділянки, виникли давно.

Тому, вона із відповідними заявами про усунення порушень вимог чинного законодавства та з метою відновлення порушених її прав і законних інтересів, як власника квартири, зверталась в судові та правоохоронні органи. Це в свою чергу призвело до моральних страждань. Вона постійно переживає, не спить ночами, оскільки не могла вільно розпоряджатися своєю квартирою, також не могла запросити до квартири рідних.

ОСОБА_2 и ОСОБА_3 викликають працівників міліції та фізично, "викидають" її із квартири.

У квітні 2004 року вони викликали карету "швидкої допомоги" з метою відправлення її до психіатричної лікарні на лікування.

Вона, позивачка, перенесла мікроінсульт, часто лікувалася в лікарні, для свого лікування купувала ліки.

Окрім того, багато коштів витрачено на написання заяв до судових органів, до Адміністрації, до Верховної Ради України.

В результаті протиправної поведінки ОСОБА_2 і ОСОБА_3, її чоловік, котрий був інвалідом, захворів, переніс інсульт, після якого помер.

Отже, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повинні відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 90000 грн.

Із-за протиправної поведінки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вона не змогла газифікувати належну їй квартиру. За 10 років перешкод, які вчиняють ОСОБА_2 і ОСОБА_3, належна їй квартира прийшла в занепад та потребує капітального ремонту.

Окрім того, вони відключили від квартири електричну енергію та радіомовлення, на сьогоднішній день не допускають її, позивачку, до належної їй квартири.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою, вказаною позивачкою ОСОБА_1, судом направлялись судові повістки, однак вони повернуті до суду з відміткою листоноші про те, що відповідачі відмовились одержати судові повістки.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України.

Третя особа відділ Держкомзему у Кролевецькому районі просить справу розглядати у відсутність його представника, про що зазначив у своїх поясненнях по суті позовних вимог. Ним позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, про які вказує позивачка ОСОБА_1 у позові, визнаються повністю.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином і згідно з ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи, причину неявки вони суду не повідомили, заяву про розгляд справи кожний відповідач у його відсутність суду не надав, тому суд зі згоди позивачки ОСОБА_1 ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

1. Що стосується вимог про скасування державної реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548, то вони підлягають задоволенню.

При розгляді справи встановлено, що 18 лютого 2003 року ОСОБА_2 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (надалі Державний акт) площею 0,0504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га. (а.с. 77, 80, 83)

ОСОБА_3 виданий Державний акт на земельну ділянку площею 0,504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га (а.с. 78, 81, 84), ОСОБА_4 виданий Державний акт на земельну ділянку площею 0,0504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га (а.с. 79, 82, 85). Земельні ділянки розташовані по вул. Тельмана, 17, у м. Кролевець, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 25 березня 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 15 червня 2010 року, визнані недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, видані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 18 лютого 2003 року СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548. (а.с. 35-37, 38-39)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, преюдиційні обставини є обовязковими для суду, який розглядає справу, що є наслідком забезпечення єдності судової практики та запобіганням появі протилежних за змістом судових рішень.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25.03.2010 року набрало законної сили.

Оскільки судовим рішенням від 25.03.2010 року Державні акти на право власності на земельну ділянку, видані відповідачам 18 лютого 2003 року, визнані недійсними, а рішення щодо скасування державної реєстрації зазначених актів не приймалось, тому необхідно скасувати державну реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку, видані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 18 лютого 2003 року СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548.

2. Що стосується вимог про усунення перешкод у користуванні квартирою по вул. Тельмана, 17/1, у м. Кролевці шляхом знесення гаража, демонтажу каналізації, знесення ганку, демонтажу газової труби біля туалету, відкриття входу в коридор з метою очистки димоходу, оскільки ці забудови незаконно побудовані у дворі загального користування, то вони задоволенню не підлягають.

Згідно довідки КП "Кролевецьке РБТІ" №613 від 22.09.2011 року на імя ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 згідно реєстрових даних зареєстровано у рівних частинах право власності на АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кролевецького ЖЕК 10.04.1996 року, а на імя ОСОБА_1 зареєстровано право власності на АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кролевецькою держнотконторою 15.03.2005 року за р. №1-253. (а.с. 57)

Позивачка ОСОБА_1 вимагає усунення перешкод у користуванні належною їй кватирою шляхом знесення незаконно побудованих відповідачами господарських будівель, побудови незаконно ганку та демонтажу газової труби біля туалету.

Що стосується вимог про знесення гаражу та ганку, то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 самочинно збудували гараж і критий ганок. Гараж має розміри 5,5 х 3 м і знаходиться в межах приватизованої ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Тельмана, 17, ганок розміром 2,6 х 1,2м має фактичний виступ за межі приватизованої земельної ділянки на ділянку спільного користування 0,4 м на протязі 2,6 м. Також зазначеним рішенням встановлено, що вирішити питання очищення вигрібної ямки можливо за умови гострої необхідності та неможливості будівництва нового туалету. (а.с. 53-54)

Рішення Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року набрало законної сили.

Рішенням суду від 18.10.2007 року також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не надала доказів на спростування обставин щодо незаконної побудови гаражу і ганку, які (ці споруди) в свою чергу порушують її права, як власника АДРЕСА_4, тому суд прийшов до висновку, що здійснене відповідачами самочинне будівництво істотно не порушує її права за змістом ч. 4 ст. 376 ЦК України.

Рішенням Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року ОСОБА_1 відмовлено у позові про захист права власності шляхом знесення самочинно побудованих відповідачами гаражу і ганку.

Таким чином преюдиційні обставини є обовязковими для суду, який розглядає справу. Оскільки, рішенням суду від 18.10.2007 року встановлено, що гараж і ганок, які самочинно побудовані відповідачами, знесенню не підлягають, тому у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Крім того, саме по собі визнання Державних актів на право власності на земельну ділянку, що видані 18.02.2003 року на імя відповідачів недійсними та їх скасування шляхом скасування державної реєстрації, не тягне за собою знесення побудованих споруд та будівель в автоматичному порядку за принципом "визнане недійсним підлягає знесенню".

На знесення самовільно збудованих обєктів нерухомості необхідне судове рішення, ухвалене відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, яке ухвалюється за позовом органу державної влади або місцевого самоврядування.

Що стосується вимог щодо демонтажу каналізації, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, то ці вимоги також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Ці вимоги позивачка ОСОБА_1 повязує, на її думку, з незаконною добудовою розміром 9 х 5 м, яка має статус житлової, до належної відповідачам АДРЕСА_5.

В той же час, у позові вона не вказує стосовно того, що вона самочинно збудована і порушує її права, як власника АДРЕСА_1, і що ця житлова прибудова за рішенням суду підлягає знесенню.

Отже вимоги щодо демонтажу каналізації і відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, є похідними від вимог про знесення, на думку позивачки, самочинно збудованої житлової прибудови, які в свою чергу позивачкою не заявлялися при предявленні позову.

Крім того, рішеннями Кролевецького районного суду від 21.11.2003 року (а.с. 26-27) і від 18 жовтня 2005 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області 10 січня 2006 року (а.с. 30-31), та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2007 року, як касаційної інстанції (а.с. 32), підтверджено законність надання дозволу виконавчим комітетом Кролевецької міськради від 18.04.2002 року за №209 ОСОБА_3 на добудову житлову розміром 9м х 5,5 м до її частини приватизованої АДРЕСА_2.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 не надала доказів стосовно того, яким чином каналізація відповідачів та відсутність входу у коридор порушує її права, як власника квартири.

При цьому суд виходить із того, що каналізація (труби, вигрібна яма) зроблена відповідачами під землею, а не на поверхні землі, що не заперечується ОСОБА_1 і не заважає проходу до належної їй квартири.

Що стосується очищення димоходу, до якого, як зазначає ОСОБА_1 немає доступу через житлову прибудову розміром 9 х 5,5 м відповідачів, то вона може в порядку ст. ст. 401, 402, 403, 404 ЦК України звернутися до суду з позовом про встановлення права користування чужим майном сервінтут, зокрема жилою прибудовою відповідачів з метою проходу на горище будинку для очищення димоходу.

Що стосується знесення газової труби біля туалету, то ці вимоги також не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Газифікація квартири відповідачів проведена відповідно до "Робочого проекту газопостачання житлового будинку №17/2 по вул. Тельмана у м. Кролевець, замовник ОСОБА_4М." (а.с. 67-76) При його виготовленні проектувальною організацією ТОВ "Інжмонтажпроект" та проведенням робіт будівельною організацією по газифікації квартири відповідачів були враховані законні права та інтереси ОСОБА_1, як власника АДРЕСА_6 та землекористувача за вказаною адресою.

Крім того, знесення газової труби біля туалету вона повязує з неможливістю заїзду до нього спеціального транспорту по двору загального користування.

В той же час рішенням суду від 18.10.2007 року встановлено, що вирішити питання очищення вигрібної ями можливо за умови гострої необхідності, за неможливості будівництва нового туалету. Отже, судом при ухваленні рішення 18.10.2007 року були досліджені саме ті підстави позивачки, які вона навела у судовому засіданні під час розгляду її позову.

3. Що стосується стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 90000 грн. моральної шкоди, то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Зазначені вимоги ОСОБА_1 повязує з незаконними побудовами, що здійснили відповідачі та відсутності доступу на горище, а не з незаконними володіннями земельними ділянками у дворі загального користування по вул. Тельмана, 17 відповідачами на підставі Державних актів, які судом визнані недійсними та за рішенням суду підлягають до скасування їх державної реєстрації.

Отже, її позовні вимоги є похідними від вирішення питання в судовому засіданні щодо знесення самочинно збудованих споруд та улаштування комунікацій (каналізації, газифікації квартири відповідачів).

Оскільки позовні вимоги щодо знесення гаража, ганку, демонтажу каналізації та газової труби біля туалету, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу не задовольняються, то правових підстав для стягнення 90000 грн. моральної шкоди немає.

Крім того, позивачка вимоги про стягнення моральної шкоди повязує з її захворюванням та частини лікуваннями у лікарні.

Із довідки Кролевецької ЦРЛ від 27.09.2011 року №4692 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на "Д" обліку з 1995 року по захворюванню, з 01.01.2003 року за медичною допомогою у поліклініку Кролевецької ЦРЛ не зверталась. (а.с. 60)

Побудови та улаштування комунікацій відповідачами зроблені після 2003 року, в той час коли ОСОБА_1 не перебувала на лікуванні у Кролевецькій ЦРЛ, що підтверджується відповідною довідкою Кролевецької ЦРЛ, тому, на думку суду, відсутні підстави про стягнення моральної шкоди з посиланням на погіршення здоровя ОСОБА_1

Крім того, позивачка ОСОБА_1 не навела переконливих мотивів визначення саме такого розміру відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд враховує, що судовими рішеннями від 21.11.2003 року (а.с. 26-27), від 18.10 2005 року (а.с. 28-29), від 18.10.2007 року (а.с. 33-34), від 25.03.2010 року (а.с. 35-38) не встановлено порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1, як власника АДРЕСА_7, за її зверненнями до суду, як позивача.

Позивачка ОСОБА_1 не ставить питання про стягнення з відповідачів на свою користь судових витрат по справі, понесених нею при зверненні до суду, тому суд це питання при ухваленні рішення не вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 42, 89, 140, 152 ЗК України, ст. ст. 317, 319, 346, 373, 375, 376, 378, 383, 386, 23, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку, видані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 18 лютого 2003 року - СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про:

- усунення перешкод в користуванні квартирою по вул. Тельмана, 17/1, у м. Кролевці Сумської області шляхом знесення гаража, демонтажу каналізації, знесення ганку, демонтажу газової труби біля туалету, відкриття входу в коридор з метою очистки димоходу, оскільки ці забудови незаконно побудовані у дворі загального користування;

- стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 90000 грн. моральної шкоди

відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Кролевецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Заяви про перегляд рішення можуть бути подані протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

СУДДЯ