27.10.2011 р. № 2-4560/11
Суддя Соломянського районного суду м. Києва при секретаряхОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю ОСОБА_3 Україна
провідшкодування шкоди, в порядку регресу
У травні 2011 року, Товариство з додатковою відповідальністю ОСОБА_3 до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, в порядку регресу.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначала, що 14.04.2008 року в м. Києві на б-рі Дружби Народів мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталась внаслідок порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем НОМЕР_1, в результаті якого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2008 року була встановлена вина ОСОБА_4 та було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Також представник позивача просила стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 180,10 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.
В судове засідання представник позивача не зявилась, надіславши заяву про збільшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь позивача 420 грн. за розміщення оголошення в газеті Урядовий кур?єр№ 188 від 12.10.2011 року, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті Урядовий кур?єр№ 188 від 12.10.2011 року. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ввивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.04.2008 року в м. Києві на б-рі Дружби Народів мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталась внаслідок порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем НОМЕР_1, в результаті якого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5
З наявних у справі матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_4 в скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди встановлена, згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2008 року (а.с. 31).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.
Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ч. 1 ст.. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За таких обставин та враховуючи, що позивачем доведено факт сплати відшкодування страхувальнику у сумі заявленій до стягнення, вина правопорушника встановлена постановою Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2008 року, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі, а тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. 993, ч. 1 ст. 1166, ст.. 1187, ст.. 1191 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 209, 224, 228, 232 ЦПК України суд, -
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з додатковою відповідальністю ОСОБА_5 Україна18 009,62 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, , 420 грн. за публікацію оголошення в газеті Урядовий кур?єр№ 188 від 12.10.2011 року, судовий збір у розмірі 180,10 гривень та 120 гривень витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 18 729,72 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: