Справа № 2-555/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року ,

Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних та моральних збитків у цивільній справі № 2-555-11

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 12 009 грн., та моральну шкоду в розмірі 27 991 грн., судові витрати в розмірі 400 гривень та 120 гривень.

В обґрунтування своїх вимог в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що 27.04.2011 року приблизно о 12 год.40 хвилин в м. Сватове він рухався на власному автомобілю марка NISSAN Maxima по площі 50-річчя Перемоги з вулиці Леніна у напряму вулиці Дзержинського. Коли він проїжджав стоянку біля Міської ради в його машину врізався автомобіль марки FORD Fokus який рухався зі стоянки заднім ходом керував цим автомобілем відповідач. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху. Ці обставини підтверджуються постановою Сватівського районного суду від 18 травня 2011 року про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Також вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки страхова компанія Оранта частково відшкодувала збитки ОСОБА_1 в розмірі 8809, 40 гривень. В звязку з цим, зменшують позовні вимоги, а саме матеріальні збитки в розмірі 3199, 40 гривень, та моральну шкоду в розмірі 27 991 грн., судові витрати в розмірі 400 гривень та 120 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_4 змінені позовні вимоги не визнає, оскільки відповідач застрахував свою цивільну відповідальність відповідно до Закону строком на один рік з 26 січня 2011 року по 25 січня 2012 року, таким чином ОСОБА_1 матеріальні збитки повинен сплатити не відповідач а страховик, оскільки розмір заподіяної шкоди не досягає 50 000 тисяч гривень. Інші вимоги щодо стягнення моральної шкоди визнали частково.

Представник третьої особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог НАСК Орантав судове засідання не зявився, але був повідомлений належним чином ( а.с.41, 42).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є водієм позивача, як йому розповідали, оскільки він особисто аварію не бачив, що автомобіль його начальника ОСОБА_1 було вдарено іншим автомобілем. ОСОБА_1 їхав а ОСОБА_2 різко почав здавати назад ОСОБА_1 нікуди було тікати в звязку з цим трапилося зіткнення автомобілів. Підтвердив той факт що позивач декілька разів звертався до відповідача за відшкодуванням збитків понесених внаслідок ДПТ, але відповідач відмовлявся.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є начальником Сватівського районного управління Луганської обласної дирекції ВАТ НАСК Оранта, надійшла заява від позивача та відповідача про те що відбулося ДТП. Заява була направлена до Луганської обласної дирекції, оскільки там є відділення яке займається врегулюванням даних випадків. ОСОБА_1 був не згоден з сумою відшкодування, та не прийняв рекомендації компанії щодо ремонту автомобіля. Щодо ОСОБА_2, то він не перешкоджав ОСОБА_1 отримати дане відшкодування, документи були надані своєчасно. Виплати за полісом здійснюються по факту, але не більше 50 000 тисяч. Якщо сума збитків перевищує 50 000 тисяч, тобі залишок сплачує винна особа.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню.

До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини:

27.04.2011 року приблизно о 12 год.40 хвилин в м. Сватове позивач ОСОБА_1 рухався по головній дорозі на власному автомобілю марка NISSAN Maxima по площі 50-річчя Перемоги з вулиці Леніна у напряму вулиці Дзержинського. Коли він проїжджав стоянку біля Міської ради в його машину врізався автомобіль марки FORD Fokus який рухався зі стоянки заднім ходом. Керував даним автомобілем відповідач ОСОБА_2 Постановою Сватівського районного суду від 18 травня 2011 року визнано винним ОСОБА_2 в ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено штраф ( а.с.9).

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю NISSAN Maxima власник ОСОБА_1 відповідно до довідки ДАІ № 057429 спричинені механічні пошкодження: деформовані передня права дверка; задня права дверка; декоративні молдінги з правої сторони( а.с.8).

Відповідно до наряду-заказу від 22.06.2011 року, счет-фактури від 22.06.201 року на ремонт автомобіля NISSAN Maxima,ТОВ Автосервіс- Ладам.Сєвєродонецьк Луганської області, встановлено що позивачу ремонт машини вартував 12 009, 40 гривень( а.с.10, 12), та відповідно до квитанції від 30.06.2011 року , ОСОБА_1 сплатив дану суму( а.с.12-а).

Відповідно до п. 10.9. Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися задопомогою до інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 був порушений п.10.9 Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується дослідженою в судовому засіданні постановою Сватівського районного суду від 18 травня 2011 року про притягнення відповідача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ст. 124 КУпАП. Вказана постанова не оскаржувалася та є чинною. ОСОБА_2 вказаний штраф сплачений.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином із досліджених судом доказів вбачається, що дорожньо-транспортна пригода була наслідком порушення Правил дорожнього руху України відповідачем ОСОБА_2, який даний факт не спростовує.

Загальною підставою для відшкодування шкоди є ст. 1166 ЦК України, норми якої вказують, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Норми цієї статті містять пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди, як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином -- бездіяльність. Обов'язковою підставою відповідальності є також причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити

потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою

виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.9 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівобов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. У разі коли загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратний ліміт відповідальності страховика, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору.

Відповідно до полісу №АА 2177780 від 26 січня 2011 року відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність строком на один рік Ліміт відповідальності 50 000 тисяч.(а.с.44).

Згідно копії повідомлення про отримання переказу фізичним особам та копією квитанції від 09.09.2011 року, ОСОБА_1 ВАТ НАСК Орантабуло перераховано 8809, 40 гривень відшкодування.( а.с.37).

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині сплати матеріальних збитків не підлягають задоволенню, через їх безпідставність.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Для відшкодування моральної шкоди за правилами 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки особи, яка завдає шкоду, наявність вини особи, яка завдає шкоду. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди). Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Позивач в судовому засіданні не довів чим саме обґрунтовується розмір компенсації.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; непоправній втраті часу проведеного на місці пригоди з моменту зіткнення до оформлення співробітниками ДАІ всіх необхідних документів; моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням належного йому майна.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1000 гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові

витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційного до задоволених вимог по сплаті державного мита в сумі 10 гривень (за задоволену вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди).

На підставі викладеного та керуючись

ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України

ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Відмовити в задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди через їх безпідставність.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 10 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2011 року.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_7