Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Михавко І.І.

з участю адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення щодо зобовязання відповідачки усунути перешкоди у здійсненні ним права користування квартирою № 22 в будинку № 7/5 по вул. Коновальця в м. Дрогобичі Львівської області та вселити його увказану квартиру.

Позов мотивує тим, що йому на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частина квартири, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. Крім нього однією із співвласників є його колишня дружина ОСОБА_4, з якою вони, проживши біля 15 років, офіційно розлучилися 06.12.2007 року. Відповідачка проживає та працює в Італії. За 15 років на Україні була тільки двічі. Їхня спільна дочка ОСОБА_5 також проживає в Італії. Син ОСОБА_6 в Росії, і востаннє був вдома у 2007 році. Дочка ОСОБА_7 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у власному будинку. Фактично, останні роки у вищевказаній квартирі він проживає сам, і, відповідно, сам оплачує комунальні послуги. У грудні 2010 року відповідачка приїхала з Італії і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

18.02.2011 року, повернувшись додому, побачив, що вхідні двері у квартиру замінено. Не маючи ключа, зателефонував до відповідачки. Однак, остання відмовила йому. З цього часу він не може потрапити в квартиру, де знаходяться всі його особисті речі. Іншого житла у нього немає. Відповідачка відмовляється добровільно надати ключі, тому змушений з даним позовом звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що жодного іншого житла, яке б належало йому на праві власності, не має, вже декілька місяців поспіль проживає у своїх знайомих, змушений був купувати нові речі першої необхідності. Твердження відповідачки щодо його неналежної поведінки в квартирі, зокрема, вживання алкоголю, вважає наклепом, оскільки має постійну роботу, при якій будь яке вживання алкоголю є неприпустимим.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 позов підтримала. Додатково суду пояснила, що позивач фактично залишився на вулиці. Іншого житла у нього немає. Відповідачка роками проживає за кордоном. Інші власники квартири їхні спільні діти, жодним чином не чинять перешкод позивачеві у використанні квартири. Дані дії щодо грубо порушують конституційні права ОСОБА_3 та безпідставного його позбавлення законної власності вчиняє тільки відповідачка по справі ОСОБА_8 Позивач позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, згідно наданих суду довідок у лікаря нарколога на обліку не перебуває, тому відповідачка не мала жодних підстав позбавляти його житла.

Відповідачка ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини своєї неявки. У попередніх засіданнях підтвердила те, що замінила вхідні двері і, відповідно, замок. Ключів позивачеві не дала, оскільки вважає, що він веде аморальний спосіб життя, влаштовує у їхній спільній квартирі пиятики, неналежно житло використовує. Тому вона має намір звернутися до суду щодо припинення права ОСОБА_3 на частку у спільній квартирі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, взявши до уваги пояснення відповідачки, дані у попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

Згідно довідки КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 213 від 10.03.2011 року в будинку № 7/5 квартира 22 по вул. Коновальця в м. Дрогобичі Львівської області зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9.

Свідоцтво про право власності видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду 17.01.1996 року № 4254.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що дана справа повинна бути зупинена до вирішення Дрогобицьким міськрайонним судом цивільної справи про припинення права ОСОБА_3 на частку у спірній квартирі та виплаті йому вартості даної частки, оскільки вирішення даного спору потребує проведення відповідних експертиз, на що може бути затрачено значний час, а судом в межах даної справи не здобуто доказів, що окрім вищевказаної квартири позивач забезпечений іншим житлом.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов переконання, що вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 383 ЦК України, ст.9 ЖК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Вселити ОСОБА_3 у житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязати ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_3 у здійсненні ним права користування квартирою 22 будинку №7/5 по вул. Коновальця м. Дрогобича Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя