АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 34 ( І ) суддя Ан О.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Ляховської І.Є., Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 11 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» ( на теперішній час Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий альянс»), третя особа ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представники позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6, ОСОБА_7,

відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 03.06.2009 року, з вини водія ОСОБА_4 їй було завдано матеріальну шкоду у звязку з ушкодженням автомобіля, а також моральну шкоду. Оскільки, страховою компанією їй відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 9 098,44 грн., що значно менше вартості відновлювального ремонту автомобіля, просила суд стягнути з відповідача на свою користь різницю між понесеними витратами та виплаченим страховим відшкодуванням.

У березні 2010 року позивачка уточнила позовні вимоги, зазначивши відповідачами по справі ОСОБА_4 та акціонерне страхове товариство «АИС-Поліс», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий альянс» ( далі ЗАТ «СК «Український страховий альянс») та просила суд стягнути з відповідача ЗАТ «СК «Український страховий альянс» 9 400, 76 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та з ОСОБА_4 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідачів витрати по справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 11 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки 700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 61,20 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права.

Зокрема, відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ЗАТ «СК «Український страховий альянс» суд послався на невиконання позивачкою вимог ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не взяв до уваги, що зазначена норма передбачає право особи на оскарження дій страховика до МТСБУ, а не обов`язок досудового врегулювання спору.

Крім того, розмір стягнутої моральної шкоди недостатній для покриття всіх страждань позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2009 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди було механічно пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини водія автомобіля «ВАЗ 21094» д.з. АЕ 6225 ВІ, внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України, що було встановлено Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу при ухваленні постанови від 16 липня 2009 року по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України ця постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ЗАТ «СК «Український страховий альянс» про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з відсутності причинно-наслідкового звязку між винними діями чи обовязком відповідача та настанням у позивача негативних наслідків, та відсутності у звязку з цим підстав, передбачених ст. 1187 ЦК України для відшкодування шкоди.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає закону.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 210994, д.з. АЕ 6225 ВІ.

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ЗАТ «СК «Український страховий альянс», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї події настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Статтею 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набув чинності з 1 січня 2005 p., передбачено, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.

З урахуванням вказаних вимог Закону ЗАТ «СК «Український страховий альянс» сплатила власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 9 098,44 грн. (з вирахуванням суми франшизи в розмірі 510 грн.), розмір якого було визначено виходячи із розрахунків звіту № 024/06/09 від 23.06.2009 року (а.с. 128-134).

Доводи апеляційної скарги про те, що дійсна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, яка підлягає відшкодуванню ЗАТ «СК «Український страховий альянс» та встановлена незалежною експертною організацією «Декра» звіт №020/06/09 від 23.06.2009р. на замовлення страховика, становить 13 731,37 грн. спростовуються наступним.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування зазначеної нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, зважаючи на те, що ЗАТ «СК «Український страховий альянс» в межах своїх повноважень визначило та виплатило суму страхового відшкодування ОСОБА_2, а вимоги в порядку ст. 1194 ЦК України про відшкодування ОСОБА_4 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою позивачем не заявлено, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо відшкодування винною особою - ОСОБА_4 моральної шкоди ОСОБА_2, і з розміром моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивача, оскільки судом взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням конкретних обставин по справі, характеру, інтенсивності і довготривалості фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скарги представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 11 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)