Справа № 2-132/11
У Х В А Л А

"08" лютого 2011 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Пороховий Г. І . одержавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Липовецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на будинок

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з березня 2003 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_3. З 2000 по 2001 рік вона доглядала за ОСОБА_4 та в подальшому остання або її син мали переписати на неї належний ОСОБА_4 житловий будинок, що розташований по вулиці Шевченка 9 в селі Білозерівка Липовецького району. Після смерті ОСОБА_4 вона допомагала матеріально по проведенню похоронів . 10 грудня 2004 року було укладено договір купівлі продажу вищевказаного житлового будинку між ОСОБА_3Г, з яким вона проживала однією сімєю та ОСОБА_5-сином померлої. Проте кошти за придбання будинку за договором купівлі продажу було слачено нею в сумі 2000 гривень. 23.12.2008 року ОСОБА_3 помер. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок на її імя, оскільки спадкоємцем за заповітом померлого є його онук - ОСОБА_2, який подав заяву на прийняття спадщини за заповітом.

Ознайомившись із позовною заявою та додатками до неї, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

- Позовна заява містить одночасно вимоги майнового та немайнового характеру однак всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні докази дійсної вартості майна, за позовними вимогами майнового характеру, на час звернення до суду, на яке просить визнати позивачка право власноті. Відповідно до ст. 80 ч. 1 п. 9 ЦПК України у позовах про право власності на нерухому майно, що належать особі на праві приватної власності - ціна позову визначаєтться дійсною вартістю нерухомого майна.

- в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачкою в позовній заяві не зазначено докази на підтвердження кожної обставини, зокрема: відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України моментом укадення договору, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є момент його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Позивачка в позовній заяві вказує, що даний договір купівлі-продажу між сторононами укладено, однак не зазначає доказів на підтвердження державної реєстрації вищевказаного договору.

Крім того не зрозуміла позиція позивача щодо зазначення у позовній заяві, як третю особу Липовецьку державну нотаріальну контору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 119, 120 ЦПК України або не у повному розмірі сплачений судовий, постановляє ухвалу в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 119, 120, 121 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Липовецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на будинок - залишити без руху.

Надати позивачам строк пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати особам, що звернулись із позовною заявою.

Розяснити позивачам, що у разі не усунення ними недоліків позовної заяви до встановленого в ухвалі строку вона буде вважатись неподаною та повернеться позивачам.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_6