АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Каратаєвої Л.О., Чубукова О.П.

При секретарі Керімовій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Закрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія АХА Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Закрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія АХА Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильну оцінку судом обставин та доказів по справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, встановив, що ОСОБА_3, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1., є фізичною особою підприємцем з 23.02.2006 року, одним із видів діяльності є технічне обслуговування та ремонт автомобілі, без права найму, що підтверджується звітом субєкта малого підприємства фізичної особи-платника єдиного податку.

Відповідно до акту про пожежу від 19.07.2008 року пожежу виявлено о 01 годині 55 хвилин, на СТО ПП «Левітін», за адресою м.Дніпропетровськ, вул..Амурська, 62 сталася пожежа. Місце виникнення пожежі автомобіль «Ford Senderberd», державний номер АЕ 94275 АВ, який належить на праві власності ОСОБА_5 Пожежею було знищено автомобіль «Ford Senderberd», автомобіль Форд-Транзіт, «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Самостійної державної пожежної частини № 18 від 21.07.2008 року, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Амурська, 62 о 01 годині 55 хвилин 19.07.2008 року відбулася пожежа в результаті якої постраждав автомобіль «Шеврове Авео», державний номер НОМЕР_1, 2006 року, який належить ОСОБА_2

Згідно до висновку експерта автотоварознавця Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 43-10, про визначення ринкової вартості та збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 05.02.2010 року дійсна(реальна) матеріальна шкода на момент проведення експертизи завдана володільцеві автомобіля «Шеврове Авео», державний номер НОМЕР_1, 2006 року, який належить ОСОБА_2 внаслідок пожежі, яка відбулася 19.07.2008 року становить 71992 грн. 88 коп.

Відповідно до листа ЗАТ «СК «АХА Україна» від 11.06.2009 року № 2422 між громадянином ОСОБА_2 та ЗАТ «СК Український ОСОБА_4» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту МА № 037896/05 АК-КР від 13.10.2006 року. У звязку з тим, що 19.07.2008 року настав страховий випадок і відповідно 21.07.2008 року страхувальник звернувся до страховика із заявою про пошкодження транспортного засобу, а також надав весь перелік потрібних для складання страхового акту документів, яким встановлено суму страхового відшкодування. 21.11.2008 року ЗАТ «СК Український ОСОБА_4» було видано наказ №12240 про виплату страхового відшкодування у розмірі 38929 грн. 50 коп., згідно якого одержувачем страхового відшкодування є ОСОБА_2

Згідно до висновку про дослідження пожежі в автомобілі «Ford Senderberd» державний номер АЕ 942-75 АВ, що знаходився на станції технічного обслуговування за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Амурська, 62, осередок пожежі знаходився в передній лівій частині автомобіля. Пожежа найімовірніше виникла внаслідок підпалу невстановленою особою.

Також судом встановлено, що в період відїзду ОСОБА_3. в домоволодінні знаходився ОСОБА_6, який прийняв автомобіль, однак ніякі документи щодо прийняття автомобіля на технічне обслуговування ОСОБА_2 не надавалися. Відповідачем було заявлене клопотання щодо допиту ОСОБА_6 як свідка, якого як вказав відповідач він не уповноважував робити ремонт та зберігати автомобіль, однак ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.. 60 ч.1 ЦПК Кураїни кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Позивачем заявлені позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідно до ст.. 1187 ЦК України, тобто з підстав того, що відповідач займається діяльністю з підвищеною небезпекою.

Виходячи з вимог ст.. 1187 ЦК України, та розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» суд прийшов до висновку, що даний вид діяльності не передбачений, як джерело підвищеної небезпеки, а позивач та його представник не пояснив, яким же чином діяльність СТО створила підвищену небезпеку для самої особи, яка її здійснює, а також для інших осіб.

Суд не прийняв до уваги посилання позивача та його представника про те, що шкоду автомобілю позивача спричинено джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем «Ford Senderberd», державний номер АЕ 94275 АВ, оскільки небезпечні властивості автомобіля проявляються при його русі. Автомобіль який стоїть і зазнав підпалу не може бути визнаний джерелом підвищеної небезпеки, оскільки за даних умов його небезпечні властивості жодним чином не проявляються.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд не знайшов законних підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відшкодування послуг спеціаліста, та витрат повязаних з проведенням експертизи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені позивачем в апеляційні скарзі про те, що суд дав неправильну оцінку доказам та обставинам по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :