АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-868 Головуючий у 1 інстанції. ОСОБА_1 2011 р. Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Ломейка В.О.

суддів: Городовенко В.В.

ОСОБА_3З

При секретарі: Бурима В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 06.12.2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, визнання права власності.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_4, звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначив що між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу, у відповідності до якого відповідач продав, а позивач придбав домоволодіння по вул. Гагаріна 21 в м.Приморськ Запорізької області. Вони досягли згоди відносно всіх істотних умов договору, позивач сплатив суму договору, а ОСОБА_5 передав належне йому нерухоме майно. Ніяких перешкод в користуванні майном відповідач не чинить, але ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач в позові також зазначає, що між ним та відповідачем в порядку, встановленому усною домовленістю, були підписані розписки, за змістом яких ОСОБА_5 отримав гроші за спірний житловий будинок.

Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по вул. Гагаріна 21 в м. Приморську від 25.09.2007р. та визнати за ним право власності на вказане майно.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 06.12.2010 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_4, відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позов.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правільне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, тому що договір купівлі продажу на нерухомість, яким є спірний житловий будинок, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації

Як вбачається з амтеріалів справи позивач просить суд визнати вищезазначену угоду дійсною та визнати право власності на домоволодіння по вул. Гагаріна 21 в м. Приморську від 25.09.2007р. відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Як розяснив у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Крім того, за правилами зазначеної статті визнання дійсним договору можливе лише при відсутності передбачених законом обмежень для його укладення та в разі наявності письмових доказів про узгодження сторонами усіх істотних умов договору; при цьому повинно мати місце ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, що будь які докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу домоволодіння по вул. Гагаріна 21 в м. Приморську від 25.09.2007р., в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано положення абзацу 3, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», що «при розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину», - не заслуговують на увагу, оскільки судом з*ясовано, що договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, тому ч.2 ст.220 ЦК України, до правочину сторін не застосовується.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасуванню рішення суду першої інстанції яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 06.12.2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: