_____________________________________________________________________________
Справа№2-5322/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Таварткіладзе О.М.,

при секретарях: Лазнікові І. В., Небесній О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

13.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи це тим, що 10.02.2010 року він надав в позику відповідачеві грошову суму у розмірі 88335,50 грн., що є еквівалентом 11000 тисяч доларів США по комерційному курсу 803 грн. 05 коп. за 100 доларів США станом на 10.02.2010 року, про що в той же день був укладений договір позики, зареєстрований в реєстрі під № 181, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3. Відповідно до пункту 3.4.5 Договору відповідач зобовязаний повернути позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позивачем) у строк до 10.11.2010 року готівкою або шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок позивача, реквізити якого останній зобовязується довести до відома відповідача. Позика вважається повернутою у випадку наявності на примірнику цього договору відмітки позивача про одержання грошей, або наявності розписки позивача про повний розрахунок, або після зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позивача. Однак у вказаний строк відповідач вказану в Договорі суму грошових коштів не повернув. Відповідно до п. 6 Договору у випадку неповернення грошових коштів у строк передбачений договором, встановлено неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми боргу, а саме 88335,50 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу, яка складає: 88335,50 грн. +88335,50 грн. = 176671 грн. Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та підтвердив всі обставини, що вказані у позовній заяві. В подальшому представник позивача в судове засідання не з*явився, повідомлявся, надав заяву про підтримання позову у повному обсязі, просив провадити розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився, повідомлявся, надав нотаріально посвідчену заяву про підтримання позову у повному обсязі, просив провадити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що грошей по договору позики укладеному 10.02.2010 року він не одержував, а договір ним підписаний під впливом погроз ОСОБА_1, про що свідчать його неодноразові звернення до правоохоронних органів. В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надіслав письмову заяву вказав про те, що позов не визнає і просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, у відповідності з поданними сторонами по справі письмових заяв про розгляд справи у їх відсутності, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що заснований на Законі та такий, що підтверджується матеріалами справи, при цьому суд виходить із наступного:

10 лютого 2010 року позивач ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти готівкою у сумі 88335,50 гривень, що є еквівалентом 11000 доларів США, по комерційному курсу 803,05 гривень до 100 доларів США, станом на 10.02.2010 року, що вбачається з пункту 1 договору позики від 10.02.2010 року та зареєстрованого в реєстрі під № 181, затвердженим нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а. с. 6)

Згідно ст. 526 ЦК України зобов*язання повинно виконуватися відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд набуває висновку, що факт отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 у розмірі 88335,50 грн. дійсно мав місце., в той час як докази повернення відповідачем коштів позивачу в матеріалах справи не зазначені.

Суд не приймає ствердження ОСОБА_2 стосовно недійсності договору позики від 12.02.2010 року з урахуванням тим, що договір був підписаний відповідачем під впливом погроз ОСОБА_1, про що свідчать неодноразові звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів, оскільки рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.05.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики з підстав укладення договору під примусом і погрозами та стягнення моральної шкоди відмовлено у повному обсязі. (а. с. 49-51)

В судовому засіданні також не знайшли підтвердження посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що він підписав договір під впливом погроз зі сторони ОСОБА_1, оскільки з відповіді Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області № 60/19697 від 16.11.2010 року вбачається, що в порушенні кримінальних справ за зверненнями ОСОБА_2 відмовлено. (а. с. 52).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; .

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд, приймаючи до уваги встановлений факт неповернення ОСОБА_2 позики ОСОБА_1 в сумі 88335 грн., вважає за необхідне у відповідності до п. 6 Договору позики від 10.02.2010 року, задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму штрафу у розмірі 88335,50 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязанний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд доходить висновку, що з відповідача належить стягнути на користь позивача 176671 грн. (виходячи з розрахунку 88335,50 +88335,50 = 176671,00)

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 11, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1049, 1050 ЦК України ст. ст. 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 07 червня 2004 року) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 176671,00 (сто сімдесят шість тисяч шістсот сімдесят одна ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Таварткіладзе О. М.