Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/1297/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицької Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Захарчук О.І.

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Попільнянського районного суду Житомирської області в особі голови райсуду ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Попільнянського районного суду Житомирської області в особі голови райсуду ОСОБА_3, в якому просив визнати недостовірною інформацію, викладену в довідці, долученій до матеріалів цивільної справи №2-11-1998 року, що розглядалась Попільнянським районним судом Житомирської області, про те, що „ОСОБА_2 судовою повісткою був викликаний в суд на 16.09.1998 року на 10год. для розгляду двох справ за його позовом в т.ч. і про поновлення на роботі, спростувати недостовірну інформацію шляхом вилучення її з довідки, відшкодувати моральну шкоду в грошовій формі розміром пять мінімальних зарплат станом на день вирішення справи.

Ухвалою судді апеляційного суду Житомирської області від 10.03.2011 року визначена підсудність матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 Андрушівському районному суду Житомирської області.

Ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 21.03.2011 року відмовлено у відкритті провадження у справі з посиланням на те, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати, а матеріали заяви направити для розгляду до Ружинського районного суду Житомирської області, посилаючись на те, що судом порушено вимоги матеріального та процесуального закону, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (ст.129), вплив на них у будь-який спосіб забороняється (ст.126). Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки справ до розгляду, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Оскарження таких дій шляхом подання скарги чи позовної заяви до іншого суду першої інстанції є порушенням принципів незалежності суддів і недопущення впливу на них.

Суд є органом, що вирішує скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб. Рішення суду оскаржуються в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Відповідно до ст.62 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного. Однак і за таких обставин за зазначену шкоду перед особою відповідає не безпосередньо суд або суддя, а держава. Тому суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суд виступає як будь-яка інша установа, а не як орган, що здійснює правосуддя. У звязку з цим скарги, позови, спрямовані на це, не підлягають розглядові в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

За даних обставин суддя обгрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя Брагін В.І. зобовязаний був заявити самовідвід при отриманні матеріалів позовної заяви ОСОБА_2, так як робив це вже при розгляді іншої цивільної справи з участю позивача, є безпідставними і висновків судді щодо відсутності підстав для відкриття провадження у цивільній справі не спростовують, оскільки розподіл справ між суддями суду першої інстанції проводиться в автоматичному режимі і участь судді в розгляді іншої цивільної справи, в якій приймав участь ОСОБА_2, не є перешкодою для розгляду ним нових звернень, позивачем по яким значиться ОСОБА_2

Безпідставними слід визнати і доводи апелянта щодо неповноти зясування судом істотних для справи обставин, недоведеності суттєвих обставин для справи, які суддя вважав встановленими, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення суддею норм матеріального права, оскільки вказані обставини можуть бути предметом дослідження при оскарженні рішення суду, прийнятого по результатах розгляду справи по суті, а в даному випадку судом першої інстанції вирішувалось лише питання про можливість відкриття провадження у цивільній справі.

Ухвала судді відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2011 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді