АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування земельного паю недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування земельного паю недійсним. Позивачка вказувала на те, що з 1984 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який помер 30 березня 2003 року. В березні 2008 року вона довідалась, що в ході проведення земельної реформи її чоловік отримав у власність земельну ділянку (пай) у розмірі 10.84 умовних кадастрових гектарів, яку на підставі договору дарування від 02 червня 2000 року подарував ОСОБА_3 Вважає, що на вказану земельну ділянку розповсюджується режим спільної сумісної власності, оскільки права власності на земельну ділянку її чоловік набув під час шлюбу.

Посилаючись на те, що вона не давала згоди на відчуження земельної ділянки, а також на порушення своїх прав, позивачка просила визнати договір дарування недійсним, стягнути з відповідача на свою користь все майно, що отримане ним за час неправомірного користування земельною часткою (паєм) та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2010року позовну заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення, як незаконного через невірне і несистемне застосування норм матеріального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 21 січня 1984 року позивачка знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4, який помер 30 березня 2003 року.

26 квітня 1997 року останній отримав сертифікат ДП № 0265105 на право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Дніпропетровське», яке передав ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 02 червня 2000 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 заявлені вимоги про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки лише з підстав недодержання вимог щодо вчинення правочину, зокрема відчуження земельної ділянки, яка являється спільною власністю подружжя, без згоди одного із подружжя.

У відповідності зі ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Спільною сумісною власністю подружжя, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

До спільної сумісної власності не належать обєкти, передані одному із подружжя у приватну власність безкоштовно, без залучення коштів подружжя.

Земельна ділянка, право власності на яку набуто шляхом приватизації, є особистою приватною власністю того із подружжя, кому вона безоплатно передана у власність, та не є спільною сумісною власністю подружжя.

За таких обставин, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не мають суттєвого значення для вирішення спору і висновки суду не спростовують, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: