Справа № 2-1891/11
28 вересня 2011 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кочко В.К.,
при секретарі Гайда-Герасименко О.Д.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
представника третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Овідіопольської районної державної адміністрації, третя особа Колективне сільськогосподарське підприємство імені ОСОБА_4, про визнання права на земельний пай у порядку спадкування за законом,-
08 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 березня 2011 року померла її тітка ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю), яка розташована на землях КСП ім.А.В. ОСОБА_4 на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.
У встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.
Позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), втому числі, під рілля та багаторічними насадженнями, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, КСП ім.А.В.Трофімова.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.
Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання його представник не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заперечень на позов не подав.
Представник третьої особи у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.
За наявністю умов, передбачених ч.1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень у позивача проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що тітка позивача ОСОБА_5 була членом ДП «СП ім.А.В.Трофімова», правонаступником якого є КСП ім.А.В. ОСОБА_4.
Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 09 серпня 2011 року № 827 затверджені списки пайовиків громадян України працівників та пенсіонерів колишнього ДП «СП ім.А.В.Трофімова», яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) орієнтовною площею 2366,70 га (з них: рілля 2336,88 га; багаторічні насадження 29,8200 га). Згідно з додатком до цього розпорядження за № 282 значиться тітка позивача ОСОБА_5
04 березня 2011 року ОСОБА_5 померла.
Згідно з довідкою Малодолинської сільської адміністрації Іллічівської міської ради №1005 від 28.09.2011 р. позивачка з 1982 року проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_5 до дня її смерті 04 березня 2011 року.
Позивачка у встановленому законом порядку та строки звернувся до Іллічівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майнового паю їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це спадкове майно. Для оформлення спадкових прав на момент розгляду справи в суді ніхто інший із спадкоємців не звертався.
Згідно ст.1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Правовідносини, що не допускають правонаступництво, визначені ст.1219 ЦК України.
Відповідно до ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має право на отримання майнового паю натурою, грішми або, за бажанням, цінними паперами відповідно до його вартості на момент виходу, а земельної ділянки в натурі (на місцевості). Право власності членів кооперативу фізичних осіб на пай є спадковим.
Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сері сільськогосподарського виробництва»від 10 листопада 1994 року № 666/94 встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлю-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.
Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»від 08 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки за своє життя тітка позивачки ОСОБА_5 являлася працівником ДП ім.А.В.Трофімова, брала участь у зборах, на яких висловила своє бажання на приватизацію земельної ділянки, була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), вона отримала таке право на земельну частку (пай). Таким чином, і спадкоємці вправі порушувати питання про успадкування цієї ідеальної частки (паю).
При цьому суд враховує, що новоутворене КСП ім.А.В.Трофімова не отримувало Державний акт на колективне право власності на землю, оскільки Указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»від 10 листопада 1994 року № 666/94 втратив чинність крім статті 3 на підставі Указу Президента України від 20 липня 2007 року № 650/2007, а право на приватизацію землі колишнього Державного підприємства виникає на підставі вимог ст.25 Земельного кодексу України.
При такій приватизації видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ і організацій у звязку з їх приватизацією законодавством не передбачена.
Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.
Порядок оформлення безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам передбачений ст.118 Земельного кодексу України. Цього порядку було додержано при прийнятті рішень відносно приватизації земель.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 23-215, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 25, 118 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 217, 218, 1268 ЦК України, ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», Указом Президента України «Про невідкладні захоли щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», Указом Президента України від 08.0.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд
Позов ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства ім.А.В.Трофімова, в тому числі рілля та багаторічні насадження, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, КСП ім.А.В.Трофімова, - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 04 березня 2011 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6