Справа № 2-2235/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Соломянської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі матері у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визначити спосіб та порядок участі відповідачки ОСОБА_2 у вихованні їхнього спільного сина ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01.10.2010 року, яке в силу ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 22.12.2010 року набрало законної сили, шлюб між ним та відповідачкою було розірвано та визначено місце проживання їхніх неповнолітніх дітей, а саме з ним залишено неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а з відповідачкою неповнолітню доньку ОСОБА_4, 11.11.2008 року.

Посилається на те, що під час відвідувань сина відповідачка постійно влаштовує сімейні конфлікти, які негативно впливають на самопочуття дитини та його психіку, зявляючись в невстановлений час, відриваючи його від занять, постійно порушуючи звичайний режим дитини, у звязку з чим він звертається до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі:

- найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

- зміст позовних вимог;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не чітко викладені обставини та правові підстави, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких позивач обґрунтовує свої вимоги про визначення способу та порядку участі матері у вихованні дитини.

Позивач в позові посилається на норму ст. 159 СК ЦК України, відповідно до якої суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Однак право з зверненням до суду по спорах щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, цією ж нормою закону надана тільки тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Таким чином, зважаючи на те, що законодавством чітко визначені правові підстави та порядок звернення до суду з вимогою визначення способу та порядку участі одного з батьків у вихованні дитини, позивачем не зазначено, якими діями відповідачки та які саме його права порушені, не викладені обставини в обґрунтування його права звернення до суду відповідно до ст. 3 ЦПК України, тобто, за захистом яких саме своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів він звертається.

Крім того, не надано обґрунтування відповідно до норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини, за яких правових підстав, на його думку, необхідно вирішувати дані вимоги, які б визначали той засіб захисту права, який він просить суд застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Зазначення вказаних обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначена суть позовних вимог, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та доказування.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно зазначити правові підстави та визначитись з порядком звернення до суду з позовними вимогами відповідно до норм матеріального, що поширюються на спірні правовідносини та із посиланням на докази в підтвердження викладених обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись статями 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Соломянської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі матері у вихованні дитини залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позиву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: