overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-н-858/11
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

01 липня 2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву Комунального підприємства КоменергосервісДніпропетровської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надання послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надання послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання, які є складовою частиною правочину найму житлового приміщення, посилаючись на те, що відповідно до п.18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, проте через неналежне виконання боржником своїх обовязків, на особовому рахунку склалася заборгованість, що й стало приводом для звернення до суду.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з огляду на таке.

На виконання вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Так, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, адреса місця проживання боржника не співпадає з інформацією, що була отримана з органу реєстрації місця проживання фізичних осіб на звернення суду.

Тому, керуючись приписами ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч.4, ч.6, ч.7 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству КоменергосервісДніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Справа № 2-5353/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 жовтня 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вбачаються підстави для повернення позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у тому числі у випадку, коли справа не підсудна цьому суду. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до адміністративно-територіального розподілу м. Дніпропетровська відноситься до території Красногвардійського району міста Дніпропетровська, у звязку з чим з огляду на предмет та підставу позову вочевидь звернення особи до суду за захистом права, справа за захистом якого з огляду на правила чинного ЦПК щодо підсудності справ не відноситься до компетенції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, а є компетенцією суду за місцезнаходженням відповідача.

За статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, утім, на виконання п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається за умови, якщо справа не підсудна цьому суду, у звязку з чим, суддя, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути позивачу..

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена у апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Справа № 2-н-2747/11
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

07 листопада 2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву Міського комунального виробничого підприємства Дніпроводоканалпро видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із зазначеною вище заявою, в обґрунтування висловленого в останній прохання про видачу судового наказу посилаючись на те, що Міське комунальне виробниче підприємство Дніпроводоканалє виконавцем послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995 р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування МКВП Дніпроводоканал, абоненту відкритий особовий рахунок та видана абонентська книжка, яка є підтвердженням договірних відносин, утім, боржники свій обовязок по щомісячній платі за послуги водопостачання та водовідведення не здійснював, через що станом на 01.08.2010 р. склалася заборгованість про стягнення якої у порядку наказного провадження заявлено відповідну вимогу.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з огляду на таке.

На виконання вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Так, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, адреса місця проживання боржників не співпадає з інформацією, що була отримана з органу реєстрації місця проживання фізичних осіб на звернення суду.

Тому, керуючись приписами ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч.4, ч.6, ч.7 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Міському комунальному виробничому підприємству Дніпроводоканалу прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Справа № 2-н-2719/11
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

07 листопада 2011 року

Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву Міського комунального виробничого підприємства Дніпроводоканалпро видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із зазначеною вище заявою, в обґрунтування висловленого в останній прохання про видачу судового наказу посилаючись на те, що Міське комунальне виробниче підприємство Дніпроводоканалє виконавцем послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995 р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування МКВП Дніпроводоканал, абоненту відкритий особовий рахунок та видана абонентська книжка, яка є підтвердженням договірних відносин, утім, боржники свій обовязок по щомісячній платі за послуги водопостачання та водовідведення не здійснював, через що станом на 01.08.2010 р. склалася заборгованість про стягнення якої у порядку наказного провадження заявлено відповідну вимогу.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з огляду на таке.

На виконання вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Так, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, адреса місця проживання боржників не співпадає з інформацією, що була отримана з органу реєстрації місця проживання фізичних осіб на звернення суду.

Тому, керуючись приписами ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч.4, ч.6, ч.7 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Міському комунальному виробничому підприємству Дніпроводоканалу прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
У Х В А Л А

Справа № 2-543/11 року

12 серпня 2011 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Битківський Л.М., розглянувши заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2Й про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 528876 грн. за договором кредиту та про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В порядку забезпечення позову представник позивача подав суду заяву, в якій просить обмежити відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ними договірних зобовязань перед банком.

Дослідивши подану заяву, у відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Необхідність забезпечення позовних вимог у вигляді обмеження відповідачів у праві виїзду за межі України позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1Й та поручитель ОСОБА_2 належним чином не виконують взяті на себе зобов"язання, ігнорують вимоги банку щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ними, ухиляються від спілкування з представниками банку, не відповідають на претензії.

Суд вважає, що відповідно до ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян ОСОБА_3 підстави обмежити тимчасово право виїзду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кордон до закінчення провадження у справі за позовом до них ПАТ "Банк "Фінанси та ккредит".

Невжиття заходів до забезпечення позову, за умови вирішення спору на користь позивача, зможе утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та заборонити громадянину України ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Богородчанським РВ УМВС в Івано-Франківській області 29.03.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СС 654901, виданий Івано-Франківським МУВС МВС 10.11.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жительці м. Івано-Франківськ вул. Тролейбусна,19/6 виїзд за межі України до виконання ними своїх зобов'язань перед ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит".

Копію ухвали для організації виконання направити Голові Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська,26)

Копію ухвали для відома направити позивачу.

Копію ухвали після її виконання направити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та розяснити, що заява про скасування заходів забезпечення позову може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Про виконання ухвали повідомити Богородчанський районний суд Івано-Франківської області за адресою: 77700, смт. Богородчани, вул. Шевченка, 68.

Ухвала може бути оскаржена також в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня отримання її копії. шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя
Справа № 2-5625/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 листопада 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із позовною заявою Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Дніпрообленергов особі Дніпропетровських міських електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вбачаються підстави для повернення позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у тому числі у випадку, коли справа не підсудна цьому суду. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору відповідач ОСОБА_1 знаходився за адресою: вул. Совхозна, буд. 50 а, кв. 47 яка відповідно до адміністративно-територіального розподілу м. Дніпропетровська відноситься до території Дніпропетровського району міста Дніпропетровська, у звязку з чим з огляду на предмет та підставу позову вочевидь звернення особи до суду за захистом права, справа за захистом якого з огляду на правила чинного ЦПК щодо підсудності справ не відноситься до компетенції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, а є компетенцією суду за місцезнаходженням відповідача.

За статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, утім, на виконання п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається за умови, якщо справа не підсудна цьому суду, у звязку з чим, суддя, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Дніпрообленергов особі Дніпропетровських міських електричних мереж до ОСОБА_1 про відшкодування збитків повернути позивачу.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена у апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Справа № 2-6016/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 грудня 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вбачаються підстави для повернення позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у тому числі у випадку, коли справа не підсудна цьому суду. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору ВГІРФО ГУМВС України в Дніпропетровській області відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до адміністративно-територіального розподілу м. Дніпропетровська відноситься до території Красногвардійського району міста Дніпропетровська, у звязку з чим з огляду на предмет та підставу позову вочевидь звернення особи до суду за захистом права, справа за захистом якого з огляду на правила чинного ЦПК щодо підсудності справ не відноситься до компетенції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, а є компетенцією суду за місцезнаходженням відповідача.

За статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, утім, на виконання п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається за умови, якщо справа не підсудна цьому суду, у звязку з чим, суддя, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, повернути позивачу.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена у апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Справа № 2-н-2962/11
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

05 грудня 2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву Міського комунального виробничого підприємства Дніпроводоканалпро видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із зазначеною вище заявою, в обґрунтування висловленого в останній прохання про видачу судового наказу посилаючись на те, що Міське комунальне виробниче підприємство Дніпроводоканалє виконавцем послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995 р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування МКВП Дніпроводоканал, абоненту відкритий особовий рахунок та видана абонентська книжка, яка є підтвердженням договірних відносин, утім, боржники свій обовязок по щомісячній платі за послуги водопостачання та водовідведення не здійснював, через що станом на 01.08.2010 р. склалася заборгованість про стягнення якої у порядку наказного провадження заявлено відповідну вимогу.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з огляду на таке.

На виконання вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Так, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, адреса місця проживання боржників не співпадає з інформацією, що була отримана з органу реєстрації місця проживання фізичних осіб на звернення суду.

Тому, керуючись приписами ч.6 ст. 100 ЦПК України, згідно зі змістом якої, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч.4, ч.6, ч.7 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Міському комунальному виробничому підприємству Дніпроводоканалу прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя