Справа №2-1847/11
Провадження №2/1306/4356/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» про стягнення коштів за невиплачену заробітну плату та за затримку видачі трудової книжки після проведеного звільнення, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товаристтва з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» про стягнення коштів за невиплачену заробітну плату та за затримку видачі трудової книжки після проведеного звільнення та за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» про стягнення коштів за невиплачену заробітну плату та за затримку видачі трудової книжки після проведеного звільнення,,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» про стягнення коштів за невиплачену заробітну плату та за затримку видачі трудової книжки після проведеного звільнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у 2008 році були прийняті на роботу в ОСОБА_5 « Просто Марія» на посаду швеї з посадовим окладом 800 грн. на місяць. На даному товаристві вони пропрацювали до жовтня 2008 року. В жовтні 2008 року директором товариства ОСОБА_6 їх було звільнено із займаних посад на товаристві. Однак належним чином не було проведено їх звільнення, не проведено виплати заборгованості по заробітній платі і не видано їм трудової книжки на руки . 04.07.2011 року директора товариства ОСОБА_6 було засуджено за злочини грубе порушення законодавства про працю та умисної безпідставної невиплати заробітної плати більш ніж на один місяць. Оскільки станом на сьогоднішній день трудова книжка і надалі перебуває у відповідача, що перешкоджає їм працевлаштуватися на іншу роботу, заборгованість по заробітній платі їм не виплачена , відтак змушені звернутися до суду за захистом своїх прав .

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 заявлені вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 « Просто Марія» на користь ОСОБА_2 заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2400 грн., за затримку видачі трудовї книжки в розмірі 17 600 та моральну шкоду в розмірі 8 800 гривень, на користь ОСОБА_3 заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2400 грн., за затримку видачі трудової книжки в розмірі 26 400 та моральну шкоду в розмірі 13 200 гривень, на користь ОСОБА_4 заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2400 грн., за затримку видачі турдової книжки в розмірі 26 400 та моральну шкоду в розмірі 13 200 гривень.

Відповідач ОСОБА_5 « Просто Марія « в судове засідання повторно не з»явилось, хоч належним чином було повідомлене про день та час слухання справи . Причини неявки суд не повідомило, а тому керуючись ст. 224 ЦПК України, суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними.

Встановлено, що відносно директора ОСОБА_5 « Просто Марія» ОСОБА_6 порушено кримінальну справу та вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 04.07.2011 року її засуджено за ч. 1 ст.. 172 та ч. 2 ст. 175 КК України за грубе порушення законодавства про працю та умисної безпідставної невиплати заробітної плати більш ніж на один місяць. Вирок по даній кримінальній справі № 1 - 49/11 в апеляційному порядку не оскаржувався і 19.07.2011 року набрав законної сили.

Згідно приписів ч. 4. ст.. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У вироку суд встановив, що оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_6 по епізоду грубого порушення законодавства про працю та умисної, безпідставної невиплати заробітної плати більш ніж на один місяць будучи директором підприємства на досудовому слідстві правильно кваліфіковано за ч.І ст. 172, ч.2 ст. 175 КК України, оскільки вона займаючи з 14.10.2005 року відповідно до наказу № 1 від 14.10.2005 року посаду директора Товариства з Обмеженою Відповідальністю "Просто Марія", яке зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1, та будучи основним розпорядником коштів підприємства, в період жовтня 2008 року, порушила вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 2, 5-1, 21. 47 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1. 5. 15, 24 Закону України "Про оплату праці", звільнивши підлеглих працівників товариства ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10 не видавши їм трудових книжок, а також належним чином не оформила вказані звільнення та звільнила підлеглих працівників товариства ОСОБА_8. ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 не провела при їх звільненні виплати заборгованості по заробітній платі, яка утворилася за період з липня по жовтень 2008 року в сумі 20 622,00 грн., а витратила наявні грошові кошти, що надійшли за вказаний період на рахунок підприємства в сумі 28,00 тис. грн.. не на першочергові платежі, а на інші потреби.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно приписів ч. 4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У частині четвертій ст. 235 КЗпП сформульоване правило, яке, за логікою системи трудового законодавства, повинне знаходитися в главі, присвяченій трудовому договору. Це, однак, не ставить під сумнів чинність цього правила: затримка видачі трудової книжки перешкоджає працевлаштуванню працівника, а тому тягне обов'язок власника виплатити працівникові середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, викликаного невидачею (затримкою видачі) трудової книжки.

Згідно абз. 2 п. 32 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Таким чином судом встановлено факт порушення прав працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 у сфері трудових відносин, зокрема умисної безпідставної невиплати заробітної плати , не видача трудової книжки які повинні бути поновлені , а відтак і вирішенні на користь позивачів.

Щодо стягнення моральної шкоди , то відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Також п. 13 цієї ж постанови судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином наявні всі елементи цивільно - правової відповідальності, наявне заподіяння моральної шкоди незаконними діями відповідача, вини відповідача шляхом його протиправних дій, встановленої вироком суду, а також наявний необхідний причиновий зв'язок.

Оскільки відповідач своїми незаконними діями щодо звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 , невиплати заробітної плати та затримки видачі трудової книжки завдав їм чимало моральних страждань. Вони не могли влаштуватись на роботу, змушені були позичати у знайомих та родичів кошти для можливості вижити та прогодувати своїх дітей, які перебувають на їх утриманні , відтак моральну шкоду слід стягнути з ОСОБА_5 « Просто Марія « на користь ОСОБА_2 в розмірі 8800 грн., на користь ОСОБА_3 в розмірі 13200 грн. , та на користь ОСОБА_4 в розмірі 13.200 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» ( 1) на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 суму невиплаченої заробітної плати за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2 400 гривень ( дві тисячі чотириста ) суму за затримку видачі трудової книжки в розмірі 17600 гривень ( сімнадцять тисяч шістсот) та моральну шкоду в розмірі 8800 гривень ( вісім тисяч вісімсот) а всього 28800 ( двадцять вісім тисяч вісімсот ) гривень

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» ( 1) на користь ОСОБА_3, жительки АДРЕСА_2 суму невиплаченої заробітної плати за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2 400 гривень ( дві тисячі чотириста ) суму за затримку видачі трудової книжки в розмірі 26400 гривень ( двадцять шість тисяч чотириста) . та моральну шкоду в розмірі 13200 гривиень ( тринадцять тисяч двісті) , а всього 42 000 (сорок дві тисячі) гривень .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» ( 1) на користь ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_3 суму невиплаченої заробітної плати за період серпень-жовтень 2008 року в розмірі 2 400 гривень ( дві тисячі чотириста ) суму за затримку видачі трудової книжки в розмірі 26400 грн ( двадцять шість тисяч чотириста) . та моральну шкоду в розмірі 13200 гривень ( тринадцять тисяч двісті) , а всього 42 000 (сорок дві тисячі) гривень .

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю « Просто Марія» ( 1) - 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів.

Головуюча-суддя: ____________________