_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1363/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2011 року Київський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Грановському Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб Першої одеської державної нотаріальної контори, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, про визнання частково недійсним договору дарування, вселення, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на Ѕ частину садового будинку з надвірними спорудами по вул. Леваневського,33 в м. Одесі, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності від 14.05.1997 р. на садовий будинок по вул.Леваневського, 33 в м.Одесі, визнати частково недійсним договір дарування від 20.05.1997 р. садового будинку по вул. Леваневського, 33 в м.Одесі між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, вселити його в Ѕ частину садового будинку по вул. Леваневського, 33 в м.Одесі та стягнути судові витрати.

Позивач посилається на те, що його батько ОСОБА_7 був спадкоємцем Ѕ частини садового будинку по вул.Леваневського, 33 в м.Одесі, а після смерті батька 13.02.2001 р. спадок має перейти йому.

Право власності на весь садовий будинок ОСОБА_6 оформила на себе неправомірно, так як мала право тільки на Ѕ частину.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак причину неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Першої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив суду заяву з проханням розглядати справу у відсутності представника ( т. 4, а. с. 212).

Представники третіх осіб Управління житлово-комунального господарса та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак причину неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 листопада 1956 року рішенням виконкому Кагановичської районної ради депутатів трудящихся м. Одеси земельна ділянка №18 по вул. Леваневського №33 в місті Одесі була надана місцевому профспілковому комітету санаторію ім. Чкалова під колективний сад

(т.1, а.с. 76).

Місцевий профспілковий комітет санаторію ім. Чкалова 23 листопада 1956 року виділив земельну ділянку №18 по вул. Леваневського №33 в місті Одесі ОСОБА_8 під сад. (т.1, а. с. 77).

22 серпня 1959 року рішенням виконкому Приморської районної ради депутатів трудящихся м. Одеси №667 рішення виконкому від 16 листопада 1956 року в частині виділення санаторію ім. Чкалова вказаної земельної ділянки, скасовано і ділянка була надана ОСОБА_9 під індивідуальне житлове будівництво. (т.1, а. с. 30).

29 грудня 1959 року рішенням Одеської міської ради було скасовано рішення Приморського виконкому від 22 серпня 1959 року №667 і відмовлено ОСОБА_9 у видачі дозволу на будівництво житлового будинку.

ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 звернулися до місцевого профспілкового комітету санаторію ім. Чкалова про виділення даної земельної ділянки під колективний сад.

Місцевий профспілковий комітет санаторію ім. Чкалова 25 червня 1960 року закріпив за ОСОБА_9 і ОСОБА_8 земельну ділянку № 18, площею 530 кв.м., по вул. Леваневського №33 в м. Одесі.

(т. 1, а. с. 36)

10 червня 1986 року рішенням профспілкового комітету санаторію ім. Чкалова виділену земельну ділянку було залишено ОСОБА_6

(т.1, а. с. 78).

22 серпня 1996 року Приморською районною радою депутатів

трудящихся м. Одеси було видано свідоцтво на право власності

ОСОБА_6 на дачу на прилеглі до неї будівлі та споруди по вул. Леваневського №33 в м. Одесі (т. 1, а. с. 110).

14 травня 1997 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на садовий будинок з надвірними спорудами в цілому на імя ОСОБА_6Г.( т.1., а. с. 26).

На підставі договору дарування від 20 травня 2005 року право власності на садовий будинок із надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Леваневського №33 у м. Одеса перейшло від ОСОБА_6 до ОСОБА_5. (т.1, а. с.11).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову до Приморської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, треті особи

ОСОБА_2, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання рішення та свідоцтв про право власності недійсними.

Своєю ухвалою від 29 вересня 2010 року Одеський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2008 року (т.5, а.с.-а.с.155-158).

Ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 26 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_14 за участю третіх осіб Першої одеської нотаріальної контори, ОСОБА_15 про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на ј частину садового будинку з надвірними спорудами був залишений без розгляду (т.5, а. с. 188).

Крім того, 26 жовтня 2011 року ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 теж залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_16, за участю третьої особи Першої одеської нотаріальної контори про визнання частково недійсним договору дарування, визнання права власності, виселення, зобовязання вчинити певні дії (т.5, а. с. 188).

При вищезазначених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб Першої одеської державної нотаріальної контори, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину будинку з надвірними

спорудами, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, про визнання частково недійсним договору дарування, вселення не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, проте він так і не довів, що даний будинок належав на праві власності ОСОБА_9, спадкоємцем якого є позивач.

Згідно ст. 524 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

На підставі ст. 527 ЦК України, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з даного факту, що вищевказане майно на момент смерті не належало спадкодавцеві на праві власності та не було оформлене на його імя воно не може входити до складу спадкової маси, що мала б перейти до позивача, як спадкоємця.

Вимоги позивача про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 14 травня 1997 року також не підлягають задоволенню, оскільки постановою Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2008 року, залишеної в силі ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року, було відмовлено іншим особам по даному спору у аналогічних

вимогах. Суд своєю постановою підтвердив, що ОСОБА_6 законно набула право власності на будинок та земельну ділянку, свідоцтво про право власності є дійсним та не підлягає скасуванню. Відповідно до вище- встановлених фактів договір дарування було укладено без порушень закону, та він також не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що під час розгляду справи ні ОСОБА_2, ні його представник не довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу позовних вимог.

З урахуванням вказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

16 вересня 2003 року ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 накладений арешт на садовий будинок № 33 з усіма надвірними спорудами, який розташований по вулиці Леваневського в місті Одесі, який належить ОСОБА_5, яка проживає в квартирі № 37 у будинку №

64/68, по вулиці Тургенівській в місті Києві ( т. 1 , а. с. 88).

07 липня 2005 року ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_1 накладений арешт на садовий будинок № 33 та садову ділянку №33 по вулиці Леваневського в місті Одесі ( т. 2 , а. с. 269).

Оскільки спір вирішений по суті, суд вважає, що необхідність у забезпечені позову відпала, а тому слід скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 154, 209,212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 524 - 529 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. ст. 1218 - 1223 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені

позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб Першої одеської державної нотаріальної контори, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, про визнання частково недійсним договору дарування, вселення за безпідставністю.

Скасувати арешт накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2003 року на садовий будинок №33 з усіма надвірними спорудами по вул. Леваневського в м. Одесі, який належить ОСОБА_5, яка проживає в квартирі № 37 у будинку

№ 64/68, по вулиці Тургенівській в місті Києві.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду

м. Одеси від 07 липня 2005 року на садовий будинок та садову ділянку №33 по вул. Леваневського в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Рева С. В.