справа № 2-3174/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 3 листопада 2011 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вище вказаним позовом, за яким вказав, що квартира АДРЕСА_1 була надана у користування її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач користується вказаною квартирою ще з 1999 року, є в ній зареєстрованою з 2007 року.

Будинок, в якій знаходиться спірна квартира, є безхазяйним.

В силу вимог ст. 344 ЦК України позивач просить визнати за нею право власності на спірну квартиру, зважаючи на те, що вона відкрито та добросовісно користується вказаним нерухомим майном більше ніж 10 років.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов за вказаними у ньому підставами, а представник відповідача просив справу розглядати без його участі, проти позовних вимог заперечень не мав.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач більше ніж 10 років користується квартирою АДРЕСА_1 , що підтверджується поясненнями самого позивача, які узгоджуються із рішенням суду від 20.06.2007 року.

Відповідно до інформаційної довідки ОП «ЗМБТІ`від 07.08.2009 року, будинок, в якій знаходиться спірна квартира, є безхазяйним. Ця обставина узгоджується із поясненнями позивача, за якими і спірна квартира не має державної реєстрації прав, є теж безхазяйною.

Вимогами ч. 1 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, вказаними вимогами встановлені підстави для визнання права власності на нерухоме майно, яке є чужим для особи, яка добросовісно ним заволоділа, тобто у такого майна має бути власник.

Проте судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не має державної реєстрації прав, є безхазяйною, отже, для позивача вона не може бути чужою в розумінні вимог ч.1 ст. 344 ЦК України, а відповідно, заявлений позов на вказаних позивачем підставах задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 179, 181, 182, 190, 344 України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В|розв`язав|:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін