Справа № 22-ц-2503/2011 Головуючий у I інстанції Короїд Ю.М.
Категорія цивільна Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Козелецького районного суду від 04 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, поверненні самовільно зайнятої земельної ділянки та відновлення її меж,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове про задоволення позову.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишився факт існування на час приватизації межових знаків, зменшення земельної ділянки позивачів і що спори стосовно усунення перешкод в землекористуванні вирішуються судом, а не органами місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є співвласниками земельної ділянки площею 0,250 га, яка знаходиться по вул. Набережна, 13, с. Озерне, Козелецького району, Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 580885 від 25 січня 2010 р. та земельної ділянки площею 0,2299 га, яка знаходиться в с. Озерне, Козелецького району, Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 580886 від 25 січня 2010 р.

Згідно державного акту ЯК № 582821, ОСОБА_9 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,250 га, яка розташована по вул. Набережна, 15, с. Озерне, Козелецького району, Чернігівської області, яка межує з земельною ділянкою позивачів. Також відповідачці належить, згідно державного акту ЯК № 582922 на праві власності земельна ділянка площею 0,3956 га, яка розташована в с. Озерне, Козелецького району.

В свої позовній заяві позивачі ставлять питання про повернення їм самовільно зайнятої відповідачкою земельної ділянки площею 0,0167, відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки сторін, зобовязання відповідачки знести самовільно побудовані на цій земельній ділянці споруди, обґрунтовуючи тим, що відповідачка самовільно перемістила межові знаки між суміжними земельними ділянками в глиб їх земельної ділянки та збудувала на ній бетонну стіну, бесідку та паркан.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що актом комісії з представників сільської ради від 17.11.2010 року було встановлено, що фактичні розміри земельних ділянок сторін не відповідають розмірам, які зазначені в державних актах, але встановити чи має місце порушення відповідачкою меж земельної ділянки позивачів не є можливим, а клопотання про проведення земельно-технічної експертизи сторонами не заявлялось.

Такі висновки суду відповідають наданим сторонами доказам та положенням діючого законодавства.

Твердження апелянта про те, що межові знаки існують, а відповідачка самовільно їх перемістила, не знайшли свого підтвердження, оскільки відсутні належні докази, які б підтверджували місцезнаходження межових знаків, куди і наскільки були перенесена межа відповідачкою, чи знаходяться споруди на земельній ділянці позивачів та чи порушують ці споруди права позивачів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду від 04 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: