дата документу :
Справа №2-1145/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Величка В.П.

при секретарі судового засідання Леоненко А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення з жилого приміщення без надання іншого та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання права користування, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та скасування місця реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі самовільно вселились в квартиру. Просив суд виселити їх без надання іншого житлового приміщення. Свій позов обґрунтував тим, що в квартирі АДРЕСА_1 він проживав з 1989 року на підставі ордеру про вселення в дане жиле приміщення. Після смерті матері у 2010 році позивач вирішив зробити ремонт у квартирі, однак у його відсутність, відповідачі самовільно вселились в квартиру.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Відповідачі та їх представник позов не визнали, заперечивши проти нього. Просили суд задовольнити зустрічний позов та визнати за відповідачами право на користування квартирою, а позивача таким, що втратив право на користування нею.

Інші учасники судового засідання не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, поклавшись на думку суду при вирішені заявленого спору.

Розглянувши матеріали справи, та дослідивши наявні докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Глибоцької сільської ради Бориспільського району від 15 грудня 1989 року було видано ордер на жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_2 (а.с.115).

У корінці до ордеру №55 йдеться про те, що він виданий ОСОБА_8 на сімю з двох чоловік на право зайняття жилого приміщення, площею 16 кв.м., яке складається з однієї ізольованої кімнати, за адресою вул. Окружна, 18. кв.2. У розділі «склад сімї»цього корінця до ордеру зазначено прізвище сина ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Глибоцької сільської ради від 06 липня 2011 року (а.с. 8) квартира станом на сьогоднішній день не приватизована. Дана квартира відноситься до житлового фонду сільської ради, відповідачці ОСОБА_3 та членам її сімї не надавалась (а.с.76).

Згідно з нормами ст. 58 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який видається виконавчим комітетом відповідної ради.

Ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_3 відповідачі не отримували.

Позивач ОСОБА_2 вселився в квартиру як член сімї ОСОБА_8 на підставі ордеру на жиле приміщення №55 від 15 грудня 1989 року і був прописаний за вказаною адресою з 1989 року. Ордер недійсним не визнавався. Після смерті матері в 2010 році ОСОБА_2 залишився єдиним наймачем вказаної квартири.

З довідки Бориспільської філії по експлуатації газового господарства вбачається, що власником особового рахунку на користування природним газом за адресою АДРЕСА_4 є померла ОСОБА_8, але після смерті останньої було укладено договір про надання послуг населенню з газопостачання із сином померлої ОСОБА_2, який надав копію паспорту з відміткою про реєстрацію за даною адресою.

Довідкою виконавчого комітету Глибоцької сільської ради від 11 травня 2010 року підтверджується те, що іншого житла позивач ОСОБА_2 не має (а.с. 10).

Згідно ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Судовим слідством встановлено, що позивач з 1989 року проживав у вищезгаданій квартирі разом із матірю. Виївши на деякий час з квартири, туди самовільно заселились відповідачі по справі, які в добровільному порядку виселитись відмовляються.

Згідно ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судовим слідством встановлено, що всі без виключення відповідачі по справі зареєстровані і проживають в квартирі за адресою: с. Глибоке, вул. Леніна, 23 «Б», кв. 10, яка належить їм на праві спільної часткової власності. В судовому засіданні представник відповідачів підтвердив, що ордер на жиле приміщення на імя ОСОБА_3 не видавався, рішення про надання їм в користування жилого приміщення сільською радою не приймалося і ніхто з них в спірній квартирі не був прописаний. Договір піднайму з ОСОБА_8 або з ОСОБА_2 не укладався.

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 має власне житло - квартиру за адресою: с. Глибоке, вул. Леніна, 23 «Б», кв.10, в якій зареєстрована та проживає з 1990 року та по даний час, що підтверджується довідкою Глибоцької сільської ради від 30 травня 2011 року (а.с.90).

Таким чином, у відповідачів відсутнє право на вселення та проживання у вище зазначеній квартирі.

Щодо заявленого зустрічного позову суд приходить до таких висновків.

Статею 61 ЖК України та Постановою Пленуму ВС України №2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»слідує, що предявляти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вправі житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішення питання звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є компетенцією наймодавця, яким в цьому випадку є органу місцевого самоврядування, або у відповідності до норм ЦК України - іншому наймачу, піднаймачу.

Глибоцька сільська рада до суду з таким позовом не зверталась, в своїй відповіді повідомила, що не має достовірних даних про факти викладені в зустрічній позовній заяві.

Таким чином, у позивачів відсутнє право на звернення до суду з такою вимогою, в звязку з тим, що їхні права ніким не порушувались, а також відсутнє законне право на самозахоплену квартиру.

Окрім того, спір про право користування може мати місце з органом місцевого самоврядування, як наймодавцем, в випадку його відмови в наданні жилого приміщення або між наймачами в випадку протиправних дій одного з них, або між наймачем і членами його сімї, які тривалий час проживали з ним за його згодою. Основою для визнання права на користування житлом є норми ЖК України.

Згідно ст. 64 ЖК України позивач має право користування спірним жилим приміщенням, однак відповідачі позбавили його такого права, самовільно вселившись та користуючись квартирою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 61, 109, 116 ЖК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 57-62, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою та виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири за адресою: АДРЕСА_5, без надання іншого житлового приміщення.

Зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житлом за адресою: АДРЕСА_5.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.11.2011р.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_9