АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 24 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача КМКП «Міськліфт» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Криворізького міського комунального підприємства «Міськліфт» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Криворізького міського комунального підприємства «Міськліфт», третя особа Закрите акціонерне товариство «Криворіжіндустрбуд», про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Криворізького міського комунального підприємства «Міськліфт» (далі КМКП «Міськліфт»), третя особа - Закрите акціонерне товариство «Криворіжіндустрбуд» (далі ЗАТ «Криворіжіндустрбуд»), про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що їм на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1. 13 серпня 2010 року позивач ОСОБА_6, прийшовши на стоянку КМКП «Міськліфт» розташовану по вулиці Спаська в м. Кривому Розі, виявив факт пошкодження автомобіля. В той же день ОСОБА_6 звернувся до Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з письмовою заявою про факт пошкодження автомобіля. За вказаною заявою на місце події прибув дільничний інспектор, який зафіксував пошкодження лобового скла автомобіля. При огляді біля автомобіля було виявлено сміття, яке раніше знаходилось на даху будівельної будки ЗАТ «Криворіжіндустрбуд». Вважають, що відповідачем були порушені будівельні норми, згідно яких відстань від огорожі будівництва до межі сусідньої ділянки (господарського обєкту) не менше одного метру. При цьому повинне бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Вартість ремонту автомобіля становить 5019 грн. 53 коп., які позивачі просили стягнути з відповідача.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто на їх користь з КМКП «Міськліфт» 4971 грн. 19 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 171 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КМКП «Міськліфт» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд залишив поза увагою, що він є неналежним відповідачем, оскільки пошкодження автомобіля позивачів сталося не з його вини, а внаслідок недотримання ЗАТ «Криворіжіндустрбуд» вимог п.п.4.1.16., 4.1.20., 4.2.1 Правил пожежної безпеки в Україні, вимог державних будівельних норм щодо дотримання відстані розміщення тимчасових споруд, утримання в чистоті будівельного майданчика, але суд, розглянув справу без участі третьої особи ЗАТ «Криворіжіндустрбуд», представник якої на жодне із судових засідань не зявився та не надав пояснень. Крім того, суд не звернув уваги на посилання позивачів у позовній заяві на ч. 1, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», які не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль Пежо 307 SWреєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3.

12 серпня 2010 року транспортний засіб позивачами було передано на зберігання на платній відкритій автостоянці по вулиці Спаській, будинок 5 в м. Кривому Розі, послуги якої надає КМКП «Міськліфт» на підставі рішення 17 сесії V скликання від 25 липня 2007 року № 162 Криворізького міськвиконкому, договору оренди земельної ділянки та Статуту КМКП «Міськліфт», зареєстрованого виконавчим комітетом Криворізької міської ради 10 червня 2004 року.

Згідно акту від 13 серпня 2010 року в автомобілі було виявлено пошкодження лобового скла, вартість заміни якого становить 550,00 грн., вартість лобового скла 3055,60 грн., вартість набору для вклейки лобового скла 529,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягнувши з відповідача на користь позивачів на відшкодування матеріальної шкоди 4971,19 грн., суд першої інстанції керувався положеннями ст. 936, 950, 977 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо доведеності прийняття відповідачем обовязків по зберіганню транспортного засобу, належного позивачам, невиконання відповідачем взятого на себе обовязку, внаслідок чого позивачам було спричинено матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, з огляду на наступне.

Як убачається із Статуту Криворізького міського комунального підприємства «Міськліфт» підприємство є юридичною особою, однією із мети та діяльності якої є надання послуг автосервісу (платна автостоянка, ремонт та миття автомобілів)(п.п.2.2.4 п. 2.1 розділ 2 Статуту), тобто є субєктом господарювання, який надає ці послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Факт взяття відповідачем на себе обовязку по зберіганню автомобіля позивачів підтверджено випискою з книги прийому на зберігання, згідно якого 11 серпня 2010 року здано оплатно на автостоянку автомобіль Пежо реєстраційний номер НОМЕР_2. Цей факт не спростовується відповідачем, тому суд першої інстанції вірно зробив висновок про укладення між сторонами договору зберігання у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 950 ЦК України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно акту від 13 серпня 2010 року при огляді автомобіля було виявлено розбите лобове скло. Цю обставину не спростовує відповідач.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві у разі пошкодження речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Право споживача на отримання від продавця (виробника, виконавця) належної якості продукції (обслуговування) та на відшкодування шкоди (збитків) у разі отримання неналежної якості продукції (обслуговування) закріплено у ст. ст. 4, 5, 6 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01 грудня 2005 року № 9161-N із змінами і доповненнями.

Розмір матеріальної шкоди в сумі 4971,19 грн. підтверджено рахунком-замовленням товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_7 Сервіс», який відповідач не оспорює.

Доводи відповідача про те, що за завдану позивачам матеріальну шкоду повинен відповідати не він, а ПАТ «Криворіжіндустрбуд», будівельне сміття якого було виявлено біля автомобіля, безпідставні, оскільки суперечать вищевказаним матеріальним нормам законів, так як позивачі перебували у договірних правовідносинах з відповідачем, а не з ПАТ «Криворіжіндустрбуд».

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що вказані позивачами в позовній заяві норми не можуть бути застосовані до відповідача, оскільки він не займається торговою діяльністю, не надає послуг у сфері торгівлі, суд же пославшись на норми ЦК України вийшов за межі позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 119 ЦПК України передбачено форму і зміст позовної заяви, тобто зміст і форма позовної заяви повинні відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. Положення цієї статті вимагають, зокрема, викладення змісту позовних вимог, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Посилання на норми матеріального права ст. 119 ЦПК України не вимагає. А суд під час ухвалення рішення вирішує питання, закріплені в ст. 214 ЦПК України, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Інші доводи позивача колегія суддів до уваги не сприймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Криворізького міського комунального підприємства «Міськліфт» відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: