Справа № 22ц-3045/11 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенко Ю.М.

при секретарі: Соловйову А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, та просили позовні вимоги задовольнити визнати вказані договори недійсними, зобов'язати нотаріуса зняти заборону щодо майна, яке знаходиться в іпотеці та виключити з реєстру запис про обтяження нерухомого майна.

Свої вимоги мотивують тим, що 13 липня 2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк» був укладено кредитний договір №. 40.29-48/275 від 13.07.2007 року(а.с. 10-16). Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. На час укладання кредитного договору ОСОБА_3 банку була достовірно надана інформація про фінансово-майновий стан позивача.

На забезпечення виконання умов договору було укладено три договори іпотеки від 13 липня 2007 року № 013/355-1 (а.с. 22-25), № 013/356-1 (а.с.18-21), № 013/357 (а.с. 26-28) та договір поруки від 13 липня 2007 року №013/358-П (а.с. 29-31).

АКБ «Укрсоцбанк» після підписання кредитного договору відкрив позивачу поточний рахунок на строк дії такого договору на підставі п. 7.12 інструкції "Про порядок відкриття, й використання закриття рахунків в іноземній валюті", ствердженої постановою Національного банку України від 12.11.03 № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.03 за № 1172/8493, для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України, в тому числі для зарахування, використання і погашення кредитів в іноземній валюті відповідно ю законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку України на здійснення валютних операцій.

На вищевказаний рахунок № 1531 ОСОБА_3 було сплачено 35 806 доларів США 63 центи тіла кредиту, 50 715 доларів США 23 центи нарахованих процентів та 13 102 грн. 78 коп. пені за просрочку платежів по договору.

Позивачем ОСОБА_3 було сплачено КЗ за страховими платежами для перерахування 6 450 грн. 89 коп. та 14 875 грн. 52 коп. комісії за оформлення кредитної справи та відкриття рахунку.

Також на день укладання кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 USD = 5,05 грн., та на сьогоднішній день становить 1 USD = 7,9 грн. Отже, існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку мені необхідно сплачувати, в зв'язку із чим значно погіршився мій фінансовий стан.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачі подали апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким позов задовольнити повністю.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції було неповне зясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Також вказує, що судом першої інстанції не враховано, що під час укладання кредитного договору їм не було надано у письмовій формі всієї інформації передбаченої ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», також не було призначено почеркознавчу експертизу на чому наполягала позивачка.

Позивач вказує на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки на неповно з'ясованих обставинах справи, не надано належної правової оцінки доказам, на які посилаються позивачі, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого належними доказами, неправильного по суті та несправедливого рішення, в якому неповно відображені обставини, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що дійсно між позивачем 1 і відповідачем було укладено кредитний договір 13 липня 2007 року №. 40.29-48/275 від 13.07.2007 року(а.с. 10-16). Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. На час укладання кредитного договору ОСОБА_3 банку була достовірно надана інформація про фінансово-майновий стан позивача.

На забезпечення виконання умов договору було укладено три договори іпотеки від 13 липня 2007 року № 013/355-1 (а.с. 22-25), № 013/356-1 (а.с.18-21), № 013/357 (а.с. 26-28) та договір поруки від 13 липня 2007 року №013/358-П (а.с. 29-31).

Згідно п. 1.1, 2.1. та 3.1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом відкриття позичкового рахунку позичальника № 1531 у банку протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договорами визначеними п.п. 1.3. ц і терміном погашення до «12» липня 2017 року включно у сумі 297 500 доларів США 00 центів. Також відповідно до п. 1.1. позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, що нараховується на фактичний залишок заборгованості за кредитом, за фактичний період користування кредитними коштами.

П. 1.1. кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредиту у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором 1 становить 2479 доларів США 00 центів.

Після підписання вказаного договору банк відкрив поточний рахунок на строк дії такого договору на підставі п. 7.12 Інструкції "Про порядок відкриття, й використання і закриття рахунків в іноземній валюті", затвердженої постановою Національного банку України від 12.11.03 № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.03 за № 1172/8493, для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України, в тому числі для зарахування, використання і погашення кредитів в іноземній валюті відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку України на здійснення валютних операцій.

На рахунок № 1531 позивачем було сплачено 35 806 доларів США 63 центи тіла кредиту, 50 715 доларів США 23 центи нарахованих процентів та 13 102 грн. 78 коп. пені за просрочку платежів по договору 1. Також було сплачено КЗ за страховими платежами для перерахування 6 450 грн. 89 коп. та 14 875 грн. 52 коп. комісії за оформлення кредитної справи та відкриття рахунку.

Ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору ОСОБА_3 діяла вільно виходячи з власних інтересів, прийняла рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з контрагентом визначила характер договорів, які вони уклали, їх умови (зміст), в тому числі валютні зобов'язання.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України « Про систему валютного врегулювання і валютного контролю» від 19.02. 93 № 15-93 визначено, що до компетенції комерційних банків також віднесено надання кредитів резидентами в іноземній валюті індивідуальною ліцензією Національного Банку України.

Також з банківської ліцензії № 5 та дозволу № 5-2 виданих Національним Банком України вбачається, що АКБ «Укрсоцбанк» володіє ліцензією на право здійснення операцій з валютними цінностями.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_5