Справа № 2-207/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2011 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

при секретарі: Карабань З. І.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради: ОСОБА_4,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права на спадщину за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сільської ради про визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним первісним позовом звернулась ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг ОСОБА_3 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 5 по вулиці Шевченка в с. Розумниця відносився до майна колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які набули право власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках по 1/2 частині кожен.

2 вересня 1992 року ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_6, яка постійно проживала разом з ним до дня смерті і фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, проте, не зверталася за оформленням своїх прав до нотаріальної контори.

2 грудня 2010 року померла ОСОБА_6, спадщину після смерті якої прийняла вона (позивачка - її дочка), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Її брат ОСОБА_2 подав до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Вартість вищевказаного житлового будинку становить 72276 гривень загальна площа 72,7 кв. метри, житлова площа 42,6 кв. метри. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, приватизована.

Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їм (позивачам) права на будинок в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Позивачка за первісним позовом позовом просить суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті 2 грудня 2010 року матері ОСОБА_6 на вищевказаний житловий будинок.

В попередньому судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог, просить суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті 2 грудня 2010 року матері ОСОБА_6 на Ѕ частину вищевказаного житлового будинку, вартістю 36138 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, просить суд визнати за ним право на спадщину за законом після смерті 2 вересня 1992 року батька ОСОБА_5 на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 і оформив спадкові права на частину спадкового майна.

Позивачка ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві, зустрічні позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги за первісним позовом визнав, підтримав свій зустрічний позов та підтвердив обставини, викладені в ньому.

Представник ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні первісний та зустрічний позови визнала, суду пояснила, що відповідно до погосподарських книг ОСОБА_3 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 5 по вулиці Шевченка в селі Розумниця відносився до майна колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які набули право власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках по 1/2 частині кожен. 2 вересня 1992 року помер ОСОБА_2, 2 грудня 2010 року померла ОСОБА_6 Земельна ділянка біля будинку приватизована.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, їх усні заяви про визнання позову кожного з них, пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представником відповідача за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4, яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами вимог за первісним та зустрічним позовами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг ОСОБА_3 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 5 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області відносився до майна колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) проживали в даному дворі та не втратили права на частку в його майні. Вартість зазначеного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 72276 грн. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, приватизована. 2 вересня 1992 року помер ОСОБА_5 батько позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_5 спадщину за законом прийняв його син - відповідач ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963), який оформив спадкові права на частину спадкового майна. Дружина спадкодавця ОСОБА_7 та позивачка ОСОБА_1 подали до нотаріальної контори заяви про пропуск строку для прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 2 грудня 2010 року померла ОСОБА_6, спадщину після смерті якої прийняла дочка -позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності ОСОБА_3 сільською радою на вищевказаний будинок на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не видавалось.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право власності на будинок № 5 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області, як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), кожен на 1/2 його частину. Після смерті 2 вересня 1992 року ОСОБА_5 його син ОСОБА_2 набув право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку, а після смерті 2 грудня 2010 року ОСОБА_6 спадщину за законом на 1/2 частину вказаного житлового будинку набула ОСОБА_1, і оскільки відповідачами і представником відповідача ОСОБА_3 сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки і первісний позов, і зустрічний позов підлягають задоволенню, і відповідач ОСОБА_3 сільська рада до предявлення позовів про визнання права на спадщину за законом на житловий будинок і в попередньому судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідачів не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права на спадщину за законом задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом після смерті 2 грудня 2010 року матері ОСОБА_6 на 1/2 частину житлового будинку № 5 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області загальною площею 72,7 кв. метри житловою площею 42,6 кв. метри вартістю 36138 (тридцять шість тисяч сто тридцять вісім) гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадщину за законом після смерті 2 вересня 1992 року батька ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку № 5 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області загальною площею 72,7 кв. метри, житловою площею 42,6 кв. метри, вартістю 36138 (тридцять шість тисяч сто тридцять вісім) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак