Справа № 22-ц-397/11 Головуючий у І інстанції Капшук Л.О.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 30.03.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі: Джафаровій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

21 вересня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем ОСОБА_2 28.08.2008 року був укладений кредитний договір № БЦ-6.8426, згідно з яким відповідачу ОСОБА_2 надано кредит в сумі 31000 гривень строком на 30 місяців з щомісячною сплатою 29 відсотків річних.

З метою правового забезпечення повернення кредиту між: позивачем та відповідачем ОСОБА_3 28 серпня 2008 року був укладений договір поруки за № БЦ-6. 8426 -ДП.

ОСОБА_2 порушила зобовязання за договором допустила заборгованість по кредиту в розмірі 25517,57 грн. та по відсотках в розмірі 9 128,45 гри. За несвоєчасне погашення кредиту та відсотків їй нарахована пеня в розмірі 23 147,97 грн. Загальний розмір боргу склав 57793,99 грн. Вказану суму коштів та судові витрати позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року позовну заяву задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» солідарно 44 646,02 гри. заборгованості по сплаті кредиту, 446,46 грн. сплаченого позивачем судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 45 212,48 грн.

Розстрочити виконання рішення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вісімнадцять місяців з 9 листопада 2010 року до 9 травня 2012 року шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 2511,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати у частині відмови у задоволенні вимог про стягнення коштів, та розстрочення його виконання та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Також вказує на те, що судом неповно та не обєктивно досліджено всі обставини справи, які мають істотне значення для справи, а також для правильного його вирішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2010 року скасувати в частині зменшення пені з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.1 ст. 307 ЦПК України суд в апеляційному порядку має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, або змінити рішення по суті позовних вимог.

Задовольняючи позов районний суд виходив з обставин, встановлених судом з пояснень сторін.

Так судом першої інстанції було встановлено, що 28 серпня 2008 року було укладено кредитний договір № БЦ-6.8426ПАТ між «Про ОСОБА_4» та ОСОБА_2, згідно з яким відповідачу ОСОБА_2 надано кредит в сумі 31 000 гривень за умови сплати основного боргу та відсотків, починаючи з 23 вересня 2008 року по 23 лютого 2011 року зі сплатою 29 відсотків річних.

28 серпня 2008 року з метою правового забезпечення повернення кредиту між: позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки за № БЦ-6.8426 -ДП.

23 квітня 2009 року між сторонами укладено Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору та Договір № 1 про внесення змін до Договору поруки.

З часу укладення договору відповідач ОСОБА_2 повернула кредитні кошти в сумі 1023,52 грн. Остання оплата по кредиту нею була проведена 24 лютого 2010 року і на даний час її заборгованість по кредиту становить 25 517,57 грн., по відсотках 9 128,45 грн. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 допустила неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання.

За прострочення терміну сплати щомісячного платежу відповідачу ОСОБА_2 нараховано пеню в розмірі 23 147,97 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором з врахуванням основного боргу та інших нарахувань склала 57 793,99 гривень.

Колегія суддів встановила, що 28 серпня 2008 року ПАТ «Про ОСОБА_4» було укладено кредитний договір № БЦ-6.8426, згідно з яким відповідачу ОСОБА_2 надано кредит в сумі 31000 гривень за умови сплати основного боргу та відсотків, починаючи з 23 вересня 2008 року по 23 лютого 2011 року зі сплатою 29 відсотків річних, та в цей же день, 28 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки за № БЦ-6.8426 -ДП з метою правового забезпечення повернення кредиту. 23 квітня 2009 року між сторонами укладено Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору та Договір № 1 про внесення змін до Договору поруки.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_2 допустила неналежне виконання умов, визначених змістом зобовязання, повернула кредитні кошти лише в сумі 1023,52 грн. Остання оплата по кредиту нею була проведена 24 лютого 2010 року і на даний час її заборгованість по кредиту становить 25 517,57 грн., по відсотках 9 128,45 грн.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким. Що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Правові наслідки порушення зобовязання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, її дохід за період з 1 січня по 31 грудня 2010 року становить 15 000 гривень. До складу її сімї входить матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка хворіє на церибростероз 3-4 ступеня. Рішеннями Миронівського районного суду від 16.11.2009 року та 10.06.2010 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 11 568,34 грн. та 18 267,34 гри. Викладене підтверджується декларацією про доходи від 11.10.2010 року, довідкою № 2942, виданою 12.10.2010 року Миронівською міською радою Київської області та копіями рішень Миронівського районного суду від 16.11.2009року та 10.06.2010року. Розцінюючи вказані обставини, як такі, що мають істотне значення, суд першої інстанції вважав за можливе зменшити розмір нарахованої в сумі 23 147,97 грн. пені до 10 000 грн., застосувавши cт. 551 ч. З ЦК України щодо розміру неустойки.

Колегія суддів вважає що таке твердження є помилковим, оскільки суперечить ч.3 ст.551 ЦК України.

Пунктом 2.І Договору №1 про внесення змін до Договору поруки, укладеного 23 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Враховуючи вищевказані правові норми та положення укладеного договору поруки, відповідач ОСОБА_3, який забезпечив порукою виконання зобовязання по поверненню кредиту відповідачем ОСОБА_2, повинен нести перед позивачем солідарну відповідальність за невиконання вказаного зобовязання, а тому вимоги позивача про стягнення боргу з відповідачів в солідарному порядку являються обґрунтованими.

Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За прострочення терміну сплати щомісячного платежу відповідачу ОСОБА_2 нараховано пеню в розмірі 23 147,97 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором з врахуванням основного боргу та інших нарахувань склала 57 793,99 гривень та підлягає поверненню.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що має значення для справи; недоведеність обставин, що має значення до справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставин справи; порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права є підставою для скасування і ухвалення нового рішення, або зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року в частині зменшення розміру пені з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» стягнуту пеню в повному обсязі 23 147, 97 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» солідарно 57 793, 99 грн. заборгованість по сплаті кредиту.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_6