Справа № 2-о-2/11
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2011 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання - Капленко А.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , представник якого до суду не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Великий Бурлук справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту участі у розмінуванні у період проходження військових зборів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту його участі у розмінуванні полів і об`єктів народного господарства у період проходження військових зборів у травні-червні 1971 року на території Великобурлуцького району Харківської області.

Заявник зазначив у поданій заяві та пояснив у судовому засіданні, що 05.05.1971 року він був призваний на військові збори. Після теоретичної підготовки з розмінування, яка була проведена у м. Чугуєві, його у групі з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 направили до Великобурлуцького району, де вони за заявками військового комісаріату виїздили до сіл Підсереднє, Плоске, Катеринівка, інших сіл, збирали знайдені боєприпаси, які залишилися після Великої Вітчизняної війни, і знешкоджували їх, підриваючи у безпечних місцях. Встановлення даного факту необхідне йому для визнання його учасником бойових дій відповідно до п.11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки відповідною комісією Харківського обласного військового комісаріату йому у цьому відмовлено за відсутністю достатніх доказів. Однак усіх необхідних згідно з Положенням документів у архівах не збереглося і відшукати їх внаслідок цього неможливо, що і змусило його звертатися з заявою саме про встановлення факту у часті у розмінуванні.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Згідно із ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність представника заінтересованої особи.

Від заінтересованої особи надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на те, що вбачається спір про право і фактичне у заяві йдеться про оскарження відмови у визнанні статусу заявника як учасника бойових дій.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 08.04.2009 р. № 158 (далі Положення) вирішення питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій покладено на комісії, створені у обласних військових комісаріатах.

Згідно з п.8 Положення комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів відносно осіб, які брали участь у розмінуванні або траленні бойових мін:

- витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін);

- витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін);

- акта на виконання робіт із розчистки місцевості (територіальних і нейтральних вод) від вибухонебезпечних речовин (бойових мін).

Згідно з п.10 Положення у разі звернення громадян до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на

визначення їх учасниками бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій.

Відповідно до зазначеного Положення судове рішення про встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визначення їх учасниками бойових дій, є одним із можливих доказів для вирішення уповноваженим органом питання щодо визнання особи учасником бойових дій.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що у травні-червні 1971 року його разом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 призвали на двомісячні військові збори. У Чугуєві два тижні вони проходили теоретичну підготовку, після чого здали заліки і під командуванням капітана ОСОБА_7 вони прибули до Великобурлуцького району, де їх розмістили у колгоспі ім. Леніна. Щодня за заявками сільських рад всі вони виїздили до сільських рад Великобурлуцького району, звідки вивозили та знешкоджували різні боєприпаси часів Великої Вітчизняної війни. Приблизно 29 червня 1971 року вони повернулися до ОСОБА_8 , де здали форму та повернулися додому. У минулому році він після встановлення у судовому порядку факту участі у розмінуванні отримав статус учасника бойових дій.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що у травні 1971 року його призвали на військові збори. Після двотижневих курсів у м. Чугуєві його в групі з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і ОСОБА_6 направили до Великобурлуцького району, де у с. Підсереднє, Дорошенкове та інших селах вони збирали снаряди, міни, інші боєприпаси, які на вантажному автомобілі звозили у безпечні місця і підривали.

ОСОБА_9 як свідок пояснив, що весною 1971 року у с. Катеринівка Великобурлуцького району, де він на той час працював у колгосп пастухом, приїздила група людей у військовій формі, які на вантажному автомобілі вивозили з полів знайдені боєприпаси і підривали їх у кар`єрі. Серед тих людей був і його односелець ОСОБА_1 . Він особисто змушений був на вимогу прибулої групи військових відганяти скот у безпечне місце.

Згідно з довідкою центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 4 жовтня 2004 року № 4/137118 повідомляється, що у наказі № 101 від 05 травня 1971 р. по в/ч НОМЕР_1 значиться: «Оголошую особовий склад зборів запасу, які прибули на розмінування місцевості Харківської області: 108. єфрейтор ОСОБА_1 ». У наказі від 03 липня 1971 р. № 153 по в/ч НОМЕР_1 значиться: «Вважати такими, що відбули до своїх районних військових комісаріатів нижчепоіменовані офіцери, сержанти і солдати після проходження шестидесятиденних зборів: 72. єфрейтор ОСОБА_1 »(а.с. 54).

У військовому квитку ОСОБА_1 зазначено, що він за військово-обліковою спеціальністю є сапером, у 1971 році проходив 60-денні збори як сапер у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 53).

Відповідно до п.11 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства у воєнний і повоєнний час.

Згідно з витягами з протоколів засідання Комісії Харківського облвійськкомату для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветеранів війни та визначення осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», документи ОСОБА_1 були двічі були направлені на доопрацювання через відсутність достатніх даних про його особисту участь у розмінуванні полів та об`єктів народного господарства (а.с. 5-7).

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про доведеність факту залучення заявника командуванням військової частини НОМЕР_1 у період проходження військових зборів у травні-червні 1971 року до розмінуванні полів і об`єктів народного господарства на території Великобурлуцького району Харківської області.

Посилання заінтересованої особи на те, що заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку окремого провадження, суд вважає безпідставним.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При розгляді справи встановлено, що за відсутності необхідних документів законом не визначено іншого порядку встановлення факту участі у розмінуванні. У самому Положенні йдеться про можливість встановлення цього факту у судовому порядку.

В даному випадку немає спору про право, про що зазначає у своєму клопотанні заінтересована особа.

Суд, розглядаючи цю заяву, не вирішує ніякого спору, а лише встановлює факт, що має юридичне значення.

Вирішення питання щодо встановлення статусу учасника бойових дій належить до компетенції комісії обласного військового комісаріату, яка по суті заяву ОСОБА_1 ще не вирішила, а тому підстав для звернення з адміністративним позовом в порядку КАС України немає.

Заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки від встановлення факту залежить можливість набуття заявником статусу учасника бойових дій.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, у період проходження військових зборів у травні-червні 1971 року командуванням військової частини НОМЕР_1 залучався до розмінуванні полів і об`єктів народного господарства на території Великобурлуцького району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а заінтересованою особою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений 9 березня 2011 року.

Суддя Ю.В. Нестайко