АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: соціальні
Головуючий 1 інстанції- Токмакова А.П.
Доповідач: Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Карімової Л.В.,

суддів: Бурлака І.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області на рішення Валківського районного суду Харківської області від ЗО червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області про зобовязання нарахувати та виплатити доплату до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 01.01.2006 року до 31.12.2009 року та визнати протиправною відмову відповідача в здійсненні такого нарахування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати йому проводяться всупереч діючого законодавства, просив зобовязати відповідача здійснити нарахування за зазначений вище період.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність і відмову відповідача щодо проведення нарахування і виплати позивачці щомісячної надбавки до пенсії за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року та зобовязано відповідача нарахувати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за вказаний період з урахуванням фактично виплачених в цей період сум. В іншій частині позову відмовлено.

Справу вирішено за відсутності осіб, згідно їх заяв, на наявними у справі матеріалами.

В апеляційній скарзі УПФУ в Валківському районі Харківської області просить скасувати рішення районного суду, у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права.

Судова колегія, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення - без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як встановлено судом і підтверджується наявними у справі доказами позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким відповідно до ст. 1 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , який набув чинності з 01.01.2006 року, встановлено правовий статус дитини війни, і відповідно до ст. 6 цього Закону має право на державну соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права і при цьому надав перевагу статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни як нормативно правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Судом правильно визначений розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи з приписів ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітям війни здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюдджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію юридичної :визначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, який є один з аспектів діючого та гарантованого 8 Конституції України принципу верховенства права, держава не може посилатися на відсутність гвного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у жституційних та інших актах. Такі причини не можуть бути підставою для порушення конституційних зав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо зредбачена законом.

При цьому судова колегія також виходить з правової позиції, викладеної у пар. 23, 26 рішення вропейського суду з прав людини від 8 липня 2005 року "Кечко проти України" (Заява N 63134/00), яка длягає застосуванню судом як джерело права згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та ютосування практики Європейського суду з прав людини», згідно якій в межах свободи дій державі «начати, які надбавки або підвищення виплачувати з державного бюджету. Держава може вводити, зизупиняти чи припиняти такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне завове положення передбачає виплату певних підвищень, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, згани державної влади не можу ті, свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є інними (принцип юридичної визначеності). При цьому органи державної влади не можуть посилатися на дсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (див. з цього приводу також рішення у іраві "Бурдов проти Росії", N 59498/00, пар. 35, ЕСНК. 2002-ІІІ).

Виходячи з наведеного, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що законодавча гузгодженість, невизначеність чи відсутність належного бюджетного фінансування звільняє відповідача ід обовязку підвищення пенсії дітям війни та проведення відповідного перерахування пенсій, та огоджується з висновками суду першої інстанції з цього приводу.

Так як вказану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами ЦІЖ України в редакції 2004 оку, колегія суддів не застосовує до спірних правовідносин вимоги ст. 99 КАС України.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої ютанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої істанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,195-1,197, п.іч.1 ст. 198, ст. 200, п.іч.1 ст. 205, ст.ст. 206-207 КАС України, удова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від ЗО червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: