секретар: Варгоцької Н.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та приватного підприємства «Трансагро»на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 травня 2011 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2010 року ПАТ «Сведбанк»пред»явило в суді позов до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави.
У порушення умов договору застави відповідачка ОСОБА_2 без згоди ПАТ «Сведбанк»11.09.2008 року продала вказаний автобус ОСОБА_4
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором не виконані, унаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 637 912 грн. 78 коп., ПАТ «Сведбанк»просило звернути стягнення на предмет застави автобус пасажирський 21+1 п.м. марки MERCEDES-BENZ, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 27 травня 2011 року позов ПАТ «Сведбанк»задоволено: звернено стягнення на предмет застави - автобус пасажирський 21+1 п.м. марки MERCEDES-BENZ 615, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_4

Встановлений спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, розмір якої буде визначено на підставі висновку незалежної експертизи.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, вирішено задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» в розмірі заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 6.04.2007 року, яка утворилася станом на 10.11.2010 року в сумі 688017,86 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та приватне підприємство «Трансагро»просять рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 придбав автомобіль, належний ОСОБА_2, який був внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна як предмет застави, він набув права власності на цей автомобіль з обтяженнями, а тому на автомобіль може бути звернено стягнення як на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу, що посвідчений 6 квітня 2007 року.

Цей висновок суду ґрунтується на матеріалах справи й відповідає вимогам закону.

Так, згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу»застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Судом встановлено, що відповідно до договору застави від 6.04.2007 року ОСОБА_2 передала в заставу ПАТ «Сведбанк»автобус пасажирський 21+1 п.м. марки MERCEDES-BENZ, 2005 року випуску.

Вказане майно було передано під заставу ПАТ «Сведбанк»в забезпечення належного виконання зобов»язань за кредитним договором від 6.04.2007 року, зобов»язання за яким боржником не виконано.

Під час перебування спірного автомобіля в заставі банку, ОСОБА_2 11 вересня 2008 року предмет застави було продано ОСОБА_4 за біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу.

Таким чином, установивши при вирішенні справи на підставі доказів, яким було дано належну оцінку, той факт, що застава на спірний автобус свою дію не припиняла, зобов»язання, забезпечене заставою, не виконано, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про збереження її чинності при переході права власності на предмет застави до відповідача ОСОБА_4 й, відповідно, звернення стягнення на нього з підстав ст..27 закону «Про заставу».

Отже, доводи апеляційної скарги про безпідставність звернення стягнення на предмет застави, який є власністю особи, яка не перебувала у договірних відносинах з банком, є безпідставними.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховувало, що спірний автобус знаходиться в оренді у приватного підприємства «Трансагро», оскільки відносини оренди між новим власником ОСОБА_4 та приватним підприємством є похідними від договору застави.

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та приватного підприємства «Трансагро»відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03