Справа 2-83/11
Номер провадження 2/985/11
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді -Бліщ О.Б.
при секретарі - Вербещук В.А.
з участю: представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.
Із позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що 30 січня 2010 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце близько 18 години, у с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, було пошкоджено автомобіль «Мерседес»д/н НОМЕР_1, право на керування та розпоряджання яким належить йому на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу 15.07.2007 року за № Д5352 на його ім'я, від імені ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_1.
Винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., мешканця АДРЕСА_2, який, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» д/н НОМЕР_2, не впорався із керуванням й здійснив наїзд на автомобіль позивача, внаслідок чого останній отримав механічних пошкоджень.
Своїми діями відповідач порушив приписи п.13.1, 2.10 «А»Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Наведені обставини позивачем підтверджуються постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2010 року (справа № 3-271/10), яка набула законної сили (постанова судді апеляційного суду Закарпатської області від 27.04.2010 року по справі № 33-205/10), за якою ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та піддано остаточному адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців.
Позивач зазначає, що внаслідок зіткнення у автомобіля, яким він володіє на відповідній правовій підставі, були пошкоджено задню частину автомобіля, останній має перекіс отвору дверей задньої частини, внаслідок деформації зі зламом, згином, складками та розривом металу, у зв'язку із чим потребують заміни:
- ліві дверцята задка деформована зі зламом, згином, розривом, утворенням гострих складок металу, із втратою геометричної форми -підлягає заміні;
Розбито та розламано:
- накладку заднього бамперу (середня частина) розламана -підлягає заміні;
- ліва частина заднього бамперу розламана -підлягає заміні;
- задній лівий ката фот розбитий -підлягає заміні;
Внаслідок деформації потребують ремонту:
- задня ліва стійка (деформована в нижній частині), панель підлоги (деформована в лівій задній частині).
В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позов підтримав та наполягав на його задоволенні у повному об'ємі. Пояснив, що відповідач своїми незаконними діями порушив приватне право позивача на володіння, використання за цільовим призначенням майна, шляхом спричинення йому матеріальних збитків у вигляді його пошкодження. Оскільки врегулювати даний спір в порядку досудового врегулювання спору не являється можливим із-за відмови відповідача у спілкуванні та добровільному відшкодуванні збитків, тому просить задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати згідно чинного законодавства.
Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації -газеті «Новини Закарпаття», яка знаходиться у матеріалах цивільної справи.
У відповідності до положень статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Суд не позбавив відповідача, ОСОБА_3, взяти особисто участь у судових засіданнях або доручити представництво своїх інтересів третім особам, а тому вважається, що процесуальні права відповідача, в тому числі, право на судовий захист особисто або через свого представника, судом не порушено, а сторона по справі ним не скористалась у порядку та формі, передбаченими чинним законодавством.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в порядку положень частини 1 статті 224 ЦПК України є можливим винесення судом заочного рішення, оскільки в судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а сам позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
У відповідності із положеннями ч.2, ч.5 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Законодавець положеннями пункту 1 частини 1 статті 22 ЦК України передбачає відшкодування винним збитків та майнової шкоди потерпілій особі, якими являються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У ході судового дослідження достовірно встановлено, що 30 січня 2010 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце близько 18 год. у с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, було пошкоджено автомобіль «Мерседес»д/н НОМЕР_1, право на керування та розпоряджання яким належить гр-ну ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_4 на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу 15.07.2007 року за № Д5352 на ім'я позивача від імені гр-ки ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_1.
Судом також встановлено, що винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., мешканця АДРЕСА_2, який керуючи автомобілем «ВАЗ-2107»д/н НОМЕР_2, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на автомобіль позивача, внаслідок чого останній отримав механічних пошкоджень, а своїми діями відповідач порушив приписи п.13.1, 2.10 «А»Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Суд вважає належними, допустимими та достатніми доказами, якими у справі являються постанова судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.03.2010 року (справа № 3-271/10), яка набула законної сили (постанова судді апеляційного суду Закарпатської області від 27.04.2010 року по справі № 33-205/10), за якою гр-на ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та піддано остаточному адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців та експертний висновок (калькуляція) № 19 по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, складений 08.02.2010 року судовим експертом ОСОБА_6 (АДРЕСА_3). Сума матеріальної шкоди є обґрунтованою та підставною для її задоволення у повному обсязі.
У відповідності до положень статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач, ОСОБА_2, у відповідності до положень статті 3 ЦПК України звернувся до суду із позовом про захист порушеного цивільного права та використовуючи своє право на представництво у суді, через свого представника, ОСОБА_1, у відповідності до положень статті 60 ЦПК України довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Керуючись положеннями статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, кожна із яких зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов гр-на ОСОБА_2 є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення у повному об'ємі.
Керуючись ст.ст. 15,16, ч.2, п.1 ч.1 ст. 22, ч.5 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, ст.ст.10, 38, 58, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
На заочне рішення може бути подано заяву про перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Б. Бліщ

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: О.Б. Бліщ