Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1160/11
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2011 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Дубас Т.В., при секретарі Іскра І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національного університету біоресурсів і природокористування України, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

У січні 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, посилаючись на те, що з травня 1975 року постійно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1.

У травні 1975 року квартира в будинку відомчого житлового фонду була надана ОСОБА_1 у звязку з його роботою у Жорнівському лісництві Боярської лісової дослідної станції.

Вони продовжують проживати у зазначеній квартирі, зареєстровані в ній з 1988 року, протягом усього часу проживання сплачують плату за користування житлом, та за комунальні послуги.

Починаючи з 1975 року вони за власні кошти здійснюють поточні ремонти в квартирі.

Посилаючись на положення ст..344 ЦК України позивачі просили визнати за ними право власності на АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені.

За згодою представників позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.. 224 ЦК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ст.. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи 20.05.1975 року ОСОБА_1 був призначений на посаду лісничого Жорнівського лісництва.

З 20.12.1988 року позивачі були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказаний будинок перебуває на балансі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція».

Рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих спірне житло було віднесено до категорії службового, а у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» вказане житлове приміщення, яке носить статус службового приватизації не підлягає.

Зазначені обставини встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2010 року, яке набрало законної сили у справі за позовом

-2-

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція», Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконною відмови у приватизації житлового приміщення і зобовязання органу приватизації оформити передачу квартири у власність.

А у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті обставини.

Таким чином судом достовірно встановлено, що спірне житло на яке просять визнати право власності позивачі за набувальною давністю має статус службового житла.

У відповідності до чинного законодавства зокрема ст.. 344 ЦК України набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Тобто в даному випадку, коли спірне житло є службовим виключається застосування набувальної давності.

Сам по собі факт оплати за комунальні послуги, та здійснення поточного ремонту, на що посилаються позивачі як на доказ в підтверджені своїх позовних вимог не є в даному випадку підставою для визнання за ними права власності на житло за набувальною давністю.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.. ст.. 15, 16, 344 ЦК України, ст.. ст.. 3, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-

в и р і ш и в : :

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національного університету біоресурсів і природокористування України, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.В. Дубас