Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2011 Справа №2-9175/11

(повторне заочне рішення)

01 листопада 2011 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- за участю секретаря Бурячинської Д.Д.

- участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору від 19 липня 2010 року та стягнення з відповідача на його користь 3000 грн. завданих збитків.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 19 липня 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір на виготовлення і реалізацію ПВХ-конструкцій в кількості трьох штук на загальну суму 4600 грн., які відповідач зобовязувався виготовити та реалізувати протягом 15 днів з моменту оплати коштів. Позивачем у день підписання договору здійснено попередню оплату послуг на суму 3000 грн. По даний час умови договору відповідачем не виконано.

Посилаючись на те, що відповідач умови договору не виконав просив задовольнити його позовні вимоги.

У ході судового розгляду справи було проведено заміну відповідача із фізичної особи на субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зіславшись на доводи викладені у заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку .

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши думку представника позивача, яка не заперечила щодо розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 19 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ФО СПД ОСОБА_3 було укладено договір за №2010/19/17/1, згідно умов якого ФО СПД ОСОБА_3 зобовязався виготовити та реалізувати ОСОБА_2 ПВХ-конструкції в кількості три штуки протягом 15 днів з моменту оплати грошових коштів, передбачених умовами п. 3 договору.

Згідно умов п.3 договору загальна вартість робіт складає 4600 грн. Замовник проводить попередню оплату продукції у розмірі 80%, що складає 3680 грн. Остаточний розрахунок у розмірі 920 грн. проводиться протягом одного дня з моменту отримання продукції.

У день підписання договору позивач сплатив відповідачу аванс у розмірі 3000 грн.

Відповідач своїх зобовязань згідно договору не виконав.

Факт отримання ОСОБА_3 від позивача коштів у розмірі 3000 грн. в рахунок оплати оспорюваного договору підтверджується письмовими пояснення ОСОБА_3 від 22.09.2010 року та розпискою наданою ОСОБА_3 від 13.08.2010 року наявими в матеріалах перевірки за №6856 Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області за зверненням ОСОБА_1 щодо невиконання ОСОБА_3 умов договору від 29.07.2010 року на виготовлення конструкції балкону квартири за №20 по вул.Стрімка, 5 в м.Тернополі.

27 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з метою доплати решту суми авансу у розмірі 680 грн. та виконання відповідачем умов договору, що підтверджується листом та поштовим чеком про відправку від 27.11.2010 року.

По даний час відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання та кошти у розмірі 3000 грн. позивачу не повернув.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положенням ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Він відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

В силу вимог ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що зобовязання не було виконано з вини відповідача, що підтверджується матеріалами справи та матеріалах перевірки за №6856 Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області .

Внаслідок тривалого невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором, воно втратило інтерес для позивача, оскільки ОСОБА_2 при укладенні договору розраховував на заміну вікон до початку осені.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що діями відповідача істотно порушено умови договору від 19 липня 2010 року, а тому договір слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у розмірі 3000 грн.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідачем не представлено, а судом не здобуто жодних доказів щодо безпідставності позовних вимог та невиконання умов договору з вини позивача.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що договір не виконано у звязку з неоплатою позивачем належної суми авансу, як такі, що спростовуються вищевказаними обставинами справи та матеріалами перевірки за №6856 Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області за зверненням ОСОБА_1 щодо невиконання ОСОБА_3 умов договору від 29.07.2010 року на виготовлення конструкції балкону квартири за №20 по вул.Стрімка, 5 в м.Тернополі, зокрема, письмовими пояснення від 22.09.2010 року та розпискою ОСОБА_3 від 13.08.2010 р.

Крім того, позивач звертався до відповідача з метою доплати авансу у розмірі 680 грн., однак, жодної відповіді не отримав.

Жодних доказів про те, що відповідач звертався у відповідні органи щодо невиконання умов договору ОСОБА_2 суду представлено не було.

Разом з тим, слід зазначити, що за заявою відповідача було скасоване заочне рішення суду. Відповідач неодноразово повідомлявся про судові засідання, однак жодного разу не зявився. Про причини своєї неявки суду не повідомляв та будь-яких доказів на спростування доводів позивача і підтвердження власних тверджень суду не представив.

Вказані дії відповідача свідчать лише про ухилення від відповідальності та зловживання своїми процесуальними правами.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід також стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 228, 232 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.526, 530, 625, 610-615Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів задовольнити.

Розірвати договір укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 за №2010/19/7/1 від 19 липня 2010 року.

Стягнути із фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 3000 грн., а також судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

Рішення суду може бути оскаржене у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяОСОБА_4