БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

при секретарі Лобко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Броварського району Київської області, Броварського районного управління земельних ресурсів Київської області, Броварського районного відділу центру державного земельного кадастру про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, а також про розподіл земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона та її син ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку 36 по вулиці Матросова в селі Богданівка Броварського району Київської області. Їм належить по ? частині цього будинку. Речові права на це нерухоме майно вона набула в порядку спадкування. Іншим співвласником цього будинку є відповідач ОСОБА_2, якій належить ? частина цього нерухомого майна. ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в користуванні земельною ділянкою, на якій розташована та частина будинку й господарських будівель, що належить їй. Відповідач ОСОБА_2 неправомірно набула право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, на якій розташований житловий будинок. При цьому не враховано її права на землю як співвласника житлового будинку. Просить суд: - визнати недійсним державний акт на земельну ділянку, площею 0,2500 га, по вулиці Матросова, 36 в селі Богданівка Броварського району Київської області серії ІІ-КВ № 024639; - визнати право власності на спірну земельну ділянку пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок; - стягнути із ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп., яка завдана позивачу через перешкоджання у користуванні спірною земельною ділянкою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала й просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала й просила у його задоволенні відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 сільська рада Броварського району Київської області, Броварське районне управління земельних ресурсів Київської області, Броварський районний відділ центру державного земельного кадастру Київської області у судове засідання представників не направили. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що житловий будинок із надвірними будівлями під номером 36 по вулиці Матросова в селі Богданівка Броварського району Київської області належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 по ? частині цього нерухомого майна та ОСОБА_2, якій належить 2/4 частини будинку. Земельна ділянка по вулиці Матросова в селі Богданівка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 024639. Загальна площа земельної ділянки 0,2500 га. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2006 року (яке набрало законної сили) виділено у конкретне постійне користування жилі приміщення по вулиці Матросова, 36 в селі Богданівка: - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 приміщення 1-3, 1-4, а ОСОБА_2 приміщення 1-1, 1-2, 1-5, 1-6, сарай «Б», погріб «В». Крім того, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю ? частини цього домоволодіння в розмірі 11 457 грн. 00 коп.

Як вбачається з копії державного акту на імя ОСОБА_2 земельна ділянка по вулиці Матросова, 36 в селі Богданівка передана їй у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Броварського району Київської області від 22 лютого 2000 року.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статей 78, 116 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність, із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.

Статтею 377 ЦК України визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Разом із тим, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання недійсним державного акту й про визнання права власності на землю пропорційно до часток у праві спільної часткової власності на будинок задоволенню не підлягає, оскільки право власності на земельну ділянку відповідач набула на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Броварського району Київської області від 22 лютого 2000 року й це рішення органу місцевого самоврядування на час розгляду справи є чинним. Державний акт на право власності на земельну ділянку, який одержала відповідач, не є підставою для набуття права власності, а він лише посвідчує вже набуте право власності відповідно до рішення органу місцевого самоврядування.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони також задоволенню не підлягають через їх недоведеність й відсутність жодних доказів на їх обґрунтування. Судом ці докази під час розгляду справи в порядку частини 4 статті 10 ЦПК України не здобуті.

Керуючись ст.ст. 212 216 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин