Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-585/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т. Б.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представників третіх осіб Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31» - ОСОБА_2, Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_4, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання членом сімї померлого та право користування жилим приміщенням, зустрічний позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», в інтересах Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради до ОСОБА_1 про виселення, -

В С Т АН О В И В:

Позивач ОСОБА_5, звернулася у суд з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказала, що вона з дітьми, проживала з померлою бабусею ОСОБА_6 з 2007 року, вела з нею спільне господарство, мала один бюджет, робили разом за спільні кошти ремонт у квартирі, померла бабуся приглядала за дітьми позивача оскільки в них була спільна родина. ОСОБА_6 мала намір зареєструвати ОСОБА_5 у квартирі, не зареєструвала її так як мала великий борг за сплату комунальних послуг.

До суду звернулися із зустрічним позовом директор Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», в інтересах Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради до ОСОБА_5 про виселення. В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_5 самовільно зайняла приміщення і тому підлягає виселенню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обґрунтування, просила задовольнити в повному обсязі та визнати за нею право користування спірною квартирою. Проти зустрічного позову заперечує, вважає, що проживає у квартирі як член родини померлої бабусі.

Відповідач представник Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради позов ОСОБА_5 про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням не визнала, просили справу розглянути у їх відсутності.

Представники третіх осіб Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради позовні вимоги не визнали, підтримують вимоги зустрічного позову.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру № 62 від 05 березня 1975 року, виданого експедицією Кривбасгеололія ОСОБА_6 було надано квартиру, житловою площею 42,21 кв. м., за адресою мікрорайон вул. Ногіна 47/69. ОСОБА_6 померла 05 грудня 2009 році.

Позивач наполягає на тому, що вона мешкала разом з 2007 року з померлою бабусею та своїм сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8 народився у 2008 року.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 сусіди померлої бабусі, вказують на те, що ОСОБА_5 мешкала з бабусею, однак не можуть точно вказати час її проживання, у квартирі не були, про ведення господарства їм нічого не відомо, про розподіл та використання коштів вони нічого не знають. Вважають, якщо живуть разом бабуся та онука то ймовірно й ведуть спільне господарство,і тому в них одна сімя. Достеменно з цього приводу їм нічого не відомо.

Суд не може прийняти свідчення вказаних свідків як доказ позовних вимог позивача, так як пояснення викладені на припущеннях, та у виступах вони висловлювали свою особисту думку, а не вказували на обставини що їм відомо.

Свідок ОСОБА_12 суду доповіла, що вона працює майстром КЖП і 21 грудня 2009 року складала довідку, про те, що ОСОБА_5 мешкала без прописки з 2007 року з ОСОБА_6 та вела з нею спільне господарство. Однак, цю довідку видавала для отримання державної допомоги при народженні дитини у органах Управління праці, але ця довідка не містить печатки та підпису директора КЖП.

Також, вона посвідчувала підписи жильців у акті від 11 грудня 2009 року про проживання ОСОБА_5 без прописки з 2007 року з ОСОБА_6, померлою 05 грудня 2009 році. Зазначає, що вона нічого не знає про спільне поживання онуки з бабусею у спірній квартирі, у акті вона лише посвідчила достовірність підписів, а не зміст акту.

Судом не приймається до уваги письмові докази: довідку від 21 грудня 2009 року (а.с.10)оскільки це є неналежний доказ на думку суду, так як вказана довідка не містить печатки та підпису директора КЖП; відомості викладені в акті від 11 грудня 2009 року (а.с.9) спростовуються поясненнями свідків; також суд критично відноситься до письмово доказу Історії пологів (а.с.5) де вказано місце проживання ОСОБА_5: 7 м-н Зарічний 22/20 та вул. Ногіна 6/47, так як вказані відомості зазначаються зі слів, а не з офіційного джерела, окрім довідка з Управління праці містть інформацію, що позивач ОСОБА_5 мешкає за адресою м. Кривий Ріг, 7 м-н Зарічний 22/20 (а.с.38).

Приймаючи рішення по справі суд вказує, що у відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сімї наймача , які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Членами сім'ї можуть бути визнані особи, які постійно проживають сумісно та ведуть спільне господарство.

Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Так, суд вважає, що позивачем ОСОБА_5 не надано доказів стосовно заявлених вимог про визнання членом сімї померлого та право користування жилим приміщенням і тому відсутні підстави для задоволення вимог, так як ОСОБА_5 порушила порядок вселення до спірного житла, відсутні докази щодо постійно проживають сумісно з померлою та ведення спільного господарство, окрім тогозберігає за собою право на користування житлом за адресою: м. Кривий Ріг, 7 м-н Зарічний 22/20, про що має відповідну реєстрацію.

Розглядаючи вимоги зустрічного позову Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», в інтересах Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради до ОСОБА_1 про виселення, слід зазначити що він підлягає залишенню без розгляду, у відповідності до ст. 207 ч 1 ЦПК України, так як до суду звернувся директор Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», який не мав повноважень на звернення з даний позовом до суду і тому є не уповноважена особа.

Розподіляючи судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки заявлені вимоги не підлягають задоволенню, то судові витрати необхідно віднести за рахунок позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 65 Житлового Кодексу України, ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання членом сімї померлого та право користування жилим приміщенням.

Зустрічний позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №31», в інтересах Управляння благоустрою та житлової політики виконкому міської ради до ОСОБА_1 про виселення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_4.

Суддя Н. Ваврушак

Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2011 року.