Справа № 2-18/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Назаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Марганецьке міське землеврорядне підприємтво» про усунення порушення права власності на землю та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення порушень права власності на землю та зобов*язання перенести паркан та господарчі спроруди, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка по вул.Куйбишева 50 в м.Марганець. Суміжні сусіди ОСОБА_2. та ОСОБА_3 побудували паркан із залізобетонною основою та захватили 30 см. належної їй земельної ділянки. Крім того відповідачі побудували господарчу будівлю на відстані 0,5 м. до суміжної ділянки. Просить зобов*язати Відповідачів перенести паркан відповідно до земельно-кадастрового плану та господарчі споруди.

В судовому засіданні Позивач та представник позивача суду пояснили, що зазначений позов є зустрічним, ОСОБА_3 звернувся до суду, оскільи йому заважав сарай ОСОБА_1, за рішенням суду ОСОБА_1 знесла сарай. ОСОБА_4 побудували на земельній ділянці позивача. Крім того, Відповідачі побудували самочинно сарай на своїй земельній ділянці. Право власності на сарай не зареєстровано. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник його та ОСОБА_3 позов не визнали та суду пояснили, що перед тим як будувати паркан відступили від межі та побудувати паркан на своїй земельній ділянці, розміри земельної ділянки ОСОБА_1 не порушені, а земельна ділянка ОСОБА_1 збільшилась за рахунок того, що він відступив від межі. Відповідно до стандартів 1 метр до межі надається для обслуговування споруди. Відповідачам достатньо 70 см. для обслуговування сараю.

Представник третьої особи - Комунального підприємства «Марганецьке міське землеврорядне підприємтво» в судове засідання не зявився належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачами, оглянув у судовому засіданні інвентарні справи на будинки 50 та 52 по вул..Куйбишева в м.Марганець.

Суд приходить до наступного:

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою м.Марганець вул..Куйбишева 50, площею 628 кв.м., згідно Рішенню Виконавчого комітету Марганецької міської ради від 17 березня 1994 року № 133.

Відповідно до Акту встановлення меж земельної ділянки, що відводиться (передається) у власність від 20 квітня 1994 року встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться ОСОБА_1 у приватну власність по вул..Куйбишева 50 в м.Марганець, площею 0,0628 га. Межові знаки, якими закріплено земельну ділянку в кількості 8 штук, показано в натурі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є власниками земельної ділянки площею 0,0952 га, яка розташована в м.Марганець по вул..Куйбишева 52, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ДП 099998 від 16.01.2009 року.

Згідно з ч. 2, 3, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як встановлено в судовому засіданні Органом місцевого самоврядування рішення щодо меж земельних ділянок 50 та 52 по вул.Куйбишева в м.Марганець не приймалося. Позивач не зверталася до компетентних органів із заявою про встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як, на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказів порушення межі, що тягне нарушення норм та стандартів, Позивачем не надано.

Тому суд вважає в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Стосовно позовних вимог щодо перенесення самочинно побудованого ОСОБА_5 сараю, то в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, на момент початку проведення будівництва сараю не мали відповідних дозволів на виконання будівельних робіт, і в порушення вимог ст.ст.22,24,29 Закону України "Про планування і забудову території" самовільно проводили будування сараю.

Частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З врахуванням наведеного суд вважає, що вимогу про зобовязання відповідача перебудувати самовільно споруждений сарай з урахуванням, передбачених вимог ДБН 360-92, порушено неналежним позивачем, а таке право належить органу місцевого самоврядування. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 59, 209,212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Марганецьке міське землеврорядне підприємтво» про усунення порушення права власноті на землю та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська