Справа № 22-ц-2024/2011 Провадження № 22-ц/569/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Рахманкулова І.П. Доповідач - Демченко Л. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника відповідача ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду ОСОБА_8 від 06 червня 2011 року по справі за позовом Кредитної спілки „Добробут-Україна" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду ОСОБА_8 від 06 червня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки „Добробут-Україна" заборгованість за договором кредиту в сумі 128944 грн. 43 коп., судовий збір в сумі 1289 грн. 44 коп. та 120 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Апелянт не погоджується з висновками суду про те, що відповідач ніби-то вніс 65581 грн. 78 коп. згідно квитанції № 1163 від 03.06.2008 року за погашення кредиту за договором від 30.01.2007 року № 118К, у той час, коли ці кошти він вніс в рахунок платежів за договором від 03.06.2008 року № 100248К. Наданий позивачем прибутковий ордер № 1163 від 03.06.2008 р. містить іншу інформацію, ніж видана відповідачу квитанція до ордера. Отже, суд повинен був перевірити розбіжності в цих документах, дати їм правову оцінку та перевірити їх на відповідність первинним документам. Крім того, судом невірно зазначено в рішенні про те, що подвійні відсотки за договором 100248К позивачем нараховано терміном до 15.01.2011 року. Оскільки, позивач повинен був нарахувати відсотки на момент звернення з позовом, тобто до 01.12.2010 року, сума відсотків після цієї дати і по 15.01.2011 року нарахована без відповідних правових підстав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 03.06.2008 року сторони уклали кредитний договір № 100248К, відповідно до якого ОСОБА_7 отримав в Кредитній спілці „Добробут-Україна" кредит в сумі 65600 грн. зі сплатою 38 % річних з кінцевим строком повернення до 03.12.2008 року (а.с. 6-8).

Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків в установлені строки відповідач не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 187979 грн. 09 коп., з яких 65600 грн. - сума основного кредиту, 122379 грн. 09. коп. - відсотки за користування кредитом (а.с. 9, 53).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та проценти, розмір яких встановлений договором.

З огляду на зазначене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив частково позов Кредитної спілки „Добробут-Україна", стягнувши на його користь з відповідача суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування ним.

Також, суд обґрунтовано, згідно з положенням ч.3 ст. 551 ЦК України, зменшив розмір неустойки (подвійні відсотки) за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, оскільки він значно перевищував розмір збитків. Отже, зазначене одночасно спростовує і доводи ОСОБА_7 щодо безпідставного нарахування відсотків за період після подачі позову до суду, адже це не може бути підставою для визнання в цій частині рішення незаконним, так як ця сума заборгованості судом значно зменшена.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення основної суми боргу по кредиту та неврахування судом того, що відповідач сплатив її саме в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 03.06.2008 року № 100248К, а не в рахунок погашення боргу за договором від 30.01.2007 року, що також підтверджується розбіжностями в прибутковому касовому ордері та квитанції, виданій йому, до уваги не сприймаються та не слугують підставою для скасування вірного по суті рішення, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, які свідчать про те, що відповідач 03.06.2008 року сплатив 65581 грн. 78 коп. в рахунок погашення боргу за договором № 118К від 30.01.2007 року і інших доказів, які б свідчили про правомірність доводів відповідача, в справі не має. Про те, що у відповідача станом на 3 червня 2008 року була заборгованість в сумі 65581 грн. 78 коп. по кредитному договору № 118 К від 30.01.2007 року не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_7 не отримав на руки кошти по договору кредиту № 100248К, від 3.06.2008 року також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема видатковим касовим ордером, з якого вбачається, що 03 червня 2008 року ОСОБА_7 отримав з каси кредитної спілки кошти в сумі 65600 грн.00 коп., засвідчивши даний факт своїм підписом, (а.с. 6)

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний

суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: