Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-1060/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Бутенко С.Б.

при секретарі Смірновій М.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 суду в м. Комсомольську Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягти з відповідачки 840 грн. боргу, 500 грн. компенсації моральної шкоди та понесені судові витрати по справі.

На обґрунтування позовних вимог послалась на те, що уклала з відповідачкою договір оренди житла з 10 січня 2009 року по 10 квітня 2010 року, предметом якого була квартира АДРЕСА_1. Кошти за оренду житла сплачувала наперед щоквартально по 2100 грн., але на вимогу відповідачки змушена була виселитись з квартири до закінчення терміну дії договору 27 березня 2010 року. Під час проживання вона понесла витрати по утриманню даного житла, що взяла на себе відповідачка, надавала їй у борг гроші в сумі 200 грн. Проте кошти остання у визначений строк не повернула, написавши боргову розписку на всю суму заборгованості 840 грн., що їх зобовязалась повернути до 13 травня 2010 р., чого, незважаючи на неодноразові вимоги, не зробила. Через дії відповідачки їй було також завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, хвилюванні, нервовому стані.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечення проти позову та докази на їх доведення до суду не подала. Про час, день та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Оскільки в справі є достатньо доказів про права та обовязки сторін, суд за згодою позивачки ухвалює заочне рішення.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1053 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. За домовленістю сторін борг, що виник з договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням.

На підтвердження укладення договору позики (новації боргу у позикове зобовязання) позивачка надала суду оригінал розписки відповідачки, що посвідчує передання їй позивачкою 840 грн., які відповідачка зобовязалась повернути до 13 травня 2010 року.

Даного договору позики відповідачка не оспорила.

Виходячи із загальних засад виконання зобовязання (ст.ст. 526-545 ЦК України) належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений строк (термін), суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача визначеної договором позики суми боргу 840 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд керується відповідними розясненнями Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно яких спори про відшкодування заподіяної фізичній або юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, у випадках, передбачених ст.ст. 280, 1167 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, та при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки спірні правовідносини не передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди, за відсутності правових підстав позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягаю.

Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-228, 223, 294 ЦПК України, суд

р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. боргу та 171 грн. понесених судових витрат, а всього 1011 (одну тисячу одинадцять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у цей же строк з дня отримання його копії.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко