Справа № 2-5940/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді: Івасюти Л. В.

при секретарі: Зінчук А.О.

за участю позивача : ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Позов мотивувала тим, що вона з серпня 2003 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4

02 вересня 2005 року шлюб з останнім був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 червня 2009 року шлюб розірвано.

Факт перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем стверджується тим, що перебуваючи на роботі в Італії, вони проживали разом, вели спільне господарство, більше року ще до реєстрації шлюбу.

Разом з відповідачем, заробивши гроші в Італії, вони їх передали матері відповідача ОСОБА_5 на придбання житла для них в Україні.

21.04.2005р. ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_6, а 12.08.2005 р. продала цю квартиру відповідачу, з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах.

У цій квартирі зареєстровані і проживають її діти від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд встановити факт проживання її та відповідача однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 2003 року до 01.09.2005 року , стягнути з відповідача 300 000 грн. як компенсацію за 75/100 вартості квартири АДРЕСА_2, з урахуванням збільшення її частки, в звязку з наявністю у неї неповнолітніх дітей.

12.05.2011р. позивач змінила позовні вимоги та з посиланням на вищенаведене, просить визнати вищевказану квартиру спільною сумісною власністю її та відповідача, визнати за нею право власності на Ѕ частину цієї квартири.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що спірна квартира була придбана за кошти матері відповідача до реєстрації шлюбу з останнім, на даний час ця квартира належить брату відповідача ОСОБА_9, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2005 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.06.2009р. шлюб було розірвано за позовом ОСОБА_4

Згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2005р. матір відповідача ОСОБА_5 придбала спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_6 за 38 450 грн., а 12.08.2005р. дану квартиру продала своєму синові- відповідачу по справі ОСОБА_4, про що свідчить договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що на даний час спірна квартира перебуває у власності ОСОБА_9, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.02.2010р., номер витягу 25239889.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Суд вважає,що позивачем не доведено факту придбання спірної квартири за спільні кошти разом з відповідачем.

Посилання позивача на те, що квартира була придбана відповідачем під час проживання з нею у фактичних шлюбних відносинах , суд до уваги не приймає, оскільки це не є підставою для визнання спірної квартири спільною сумісною власністю сторін та її поділу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1992 року по 19.08.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою ОСОБА_10.

Відповідач ОСОБА_4 придбав квартиру 12.08.2005р., тобто в період, коли позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Тобто, як слідує з вищенаведеної норми Закону підставою для набуття права власності на майно чоловіка та жінки, придбаного під час перебування у фактичних шлюбних відносинах є насамперед відсутність факту реєстрації шлюбу.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставним, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 8, 10, 60, 212- 215 ЦПК України , ст.ст. 60, 61, 74 СК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта