РІШЕННЯ

Іменем України

25.05.2011 року Справа № 2-3198/11

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 03.06.2000 р. взяла шлюб із ОСОБА_2 (відповідачем за цим позовом), та подружжя має неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, що й стало приводом для цього звернення до суду.

У судове засідання позивач не зявилася, водночас надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила про те, що позов підтримує повністю; відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив також про те, що позов визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд, дослідивши докази, беручи до уваги те, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 народився 15.10.2000 р., про що відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська було зроблено відповідний запис та видано свідоцтво, та відповідно до цього свідоцтва ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього. Разом з тим, 29.09.2003 р. у подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_4, про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено відповідний запис та видано свідоцтво, та відповідно до цього свідоцтва ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього. Оскільки обовязок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 зазначеного кодексу).

На виконання ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, беручи до уваги те, що передбачені статтею 184 СК України випадки у справі, яка розглядається, відсутні, то, виходячи з вищенаведеного, розмір єдиної частини не може бути меншим, ніж сума, яка складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку.

При вирішенні питання щодо розміру присуджених до сплати аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, мешкають разом із матірю, потребують опіки та утримання, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, тому, на переконання суду, з урахуванням вищенаведеного присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в заявленому у позові розмірі буде справедливим та сприятиме утвердженню почуття обов'язку одного з батьків, окремо від якого проживають діти, перед останніми.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що на виконання п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито позивача було звільнено від сплати судового збору та не підлягали оплаті при зверненні до суду витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України), утім, на виконання ч. 3 ст. 88 зазначеного кодексу, згідно зі змістом якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, та відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягають присудженню зазначені судові витрати.

Таким чином, беручи до уваги встановлені судом факти та зазначені обставини, які враховуватимуться судом при присудженні до сплати аліментів, суд, керуючись ст. 184 СК України, та керуючись ст. 11, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 218, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж сума, що складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку, починаючи з 26.01.2011 р., та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави судовий збір в розмірі 51 (пятдесят однієї) гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 (ста двадцяти) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя