АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7551/2011 р. Головуючий 1 інст.: Харченко С.М.
Категорія - "відшкодування шкоди" Доповідач: Піддубний Р.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Швецової Л.А., Даниленка В.М.,

при секретарі: Колісник Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Колос» ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 24 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Колос» ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, мотивуючи який зазначили, що 14 жовтня 2008 року ОСОБА_4 перебуваючи з Фермерським господарством «Колос» ОСОБА_1 (ФГ «Колос») у трудових правовідносинах, керуючи на ділянці 33 км. 200 м. автодороги «Старий Мерчик - Мурафа - Костянтинівка» автомобілем НОМЕР_1, що належить ФГ «Колос», порушивши п. 11.2 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 з причепом, який належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого останньому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, а автомобіль та причеп отримали механічні пошкодження. Посилаючись на те, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень, він був вимушений понести витрати на придбання ліків, та зазнав моральних страждань, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь 10 529 гри. на відшкодування матеріальної та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Оскільки дійсна вартість пошкодженого автомобілю КАМАЗ є нижчою ніж вартість ремонтно - відновлювальних робіт і складає 37 960 грн. 35 коп., а пошкодженням причепу йому завдано матеріальної шкоди у розмірі 6 136 грн. 99 коп., ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 44 097 грн. 34 коп., а також на відшкодування завданої пошкодженням належного йому майна моральної шкоди - 8 000 грн.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 24 березня 2011 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ФГ «Колос» на користь ОСОБА_2 44 097 грн. 34 коп. на відшкодування матеріальної та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 2 932 грн. 85 коп. на відшкодування матеріальної та 30 000 на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ФГ «Колос», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов та стягуючи з ФГ «Колос» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування завданої їм внаслідок ДТП матеріальної шкоди 44 097 грн. 34 коп. і 2 923 грн. 85 коп. та моральної шкоди 3 000 грн. і 30 000 грн. відповідно, суд першої інстанції керувався тим, що шкода виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_4, який перебував з відповідачем у трудових відносинах, у звязку з чим саме ФГ «Колос» має нести відповідальність за завдану позивачам шкоду у вищевказаному розмірі.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2008 року з вини водія ОСОБА_4, який керував належним ФГ «Колос» автомобілем НОМЕР_3, на ділянці 33 км. 200 м. автодороги «Старий Мерчик - Мурафа - Костянтинівка» сталася дорожньо- транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, отримав механічні пошкодження, а водію ОСОБА_3 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 квітня 2009 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України, на підставі Закону України «Про амністію». Порушень правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному звязку з подією ДТП, в діях водія ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до висновків дослідження спеціаліста автотоварознавця від 5 грудня 2008 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КАМАЗ» н.з. АХ 1651 ВК та причепу н.з. АХ 2435ХТ складає 44 097 грн. 34 коп. При цьому розмір збитків визначено ринковою вартістю автомобіля, оскільки той відновленню не підлягає.

Встановлено також та підтверджується матеріалами справи, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування в сумі 2 932 грн. 85 коп.

Будь-яких доказів на підтвердження іншого розміру завданої позивачам матеріальної шкоди відповідачем не надано.

За таких обставин, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ФГ «Колос» на користь позивачів на відшкодування завданої їм внаслідок дорожньо- транспортної пригоди шкоди матеріальної шкоди 44 097 грн. та 2932 грн. законним та обґрунтованим.

Встановлено також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, яких ОСОБА_3 зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а ОСОБА_2 у звязку із знищенням та пошкодженням його майна.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та духовних страждань ОСОБА_3, якому було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, вимоги розумності та справедливості, судова колегія дійшла висновку, що розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування завданої ОСОБА_3 моральної шкоди слід зменшити до 8 000 грн., у звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині змінити.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Враховуючи викладене судова колегія вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, зазначивши про передачу пошкодженого автомобіля відповідачу ФГ «Колос» після відшкодування ним збитків позивачу ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги, наведені в її обгрунтування, є несуттєвими, рішення суду, прийняте по суті розглянутого правового спору, не спростовують, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Колос» ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 24 березня 2011 року змінити.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з Фермерського господарства «Колос» ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди до 8000 гривень.

Після відшкодування Фермерським господарством «Колос» ОСОБА_1 завданої внаслідок ДТП ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 44 097 грн. 34 коп. передати пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 Фермерському господарству «Колос».

Стягнути з Фермерського господарства «Колос» ОСОБА_1 в дохід держави 470 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 24 березня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді