АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц 1090 2011 рік Головуючий у 1 інстанції
ОСОБА_1
Категорія 67 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

ОСОБА_2

при секретарі Конотоп О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району міста Херсона на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2008 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 Нгіа, заінтересована особа Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою з посиланням на те, що відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом СРВ про направлення та прийом на роботу вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року його брат Та ОСОБА_4 у 1988 році приїхав на Україну, за його запрошенням у 1991 році на Україну приїхав заявник, у заяві поставлено питання про встановлення факту його постійного проживання на території України з 1991 року, що йому необхідно для отримання громадянства України.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2008 року заяву задоволено, встановлено факт постійного проживання заявника на території України до 24 серпня з 1991 року.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення суду прокурор з посиланням на його незаконність та необґрунтованість поставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлення даного юридичного факту заявником пов'язується з наміром набути громадянство України за територіальним походження на підставі положень ст. 8 Закону України "Про громадянство України", однак, як вбачається з матеріалів справи, заявник станом на 24 серпня 1991 року був неповнолітнім, оскільки народився 02 жовтня 1979 року, а тому самостійно, без батьківської участі, не міг вирішувати питання свого постійного місця проживання.

За положеннями Закону СРСР "Про правове становище іноземних громадян в СРСР" іноземним громадянином право на постійне проживання в СРСР набувалося з отриманням дозволу та виду на проживання, перебування в країні на інших підставах носило для іноземця тимчасовий характер.

Відповідно до Законів України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", "Про імміграцію" право іноземця на постійне проживання на території України набувається з отриманням у встановленому порядку посвідки на постійне проживання.

Матеріали справи таких дозволів, виду на проживання чи посвідки не містять, долучені заявником до заяви довідки з місця проживання та роботи колегією суддів не перевірялися та не досліджувалися, оскільки у даних правовідносинах вони правового значення не мають, за змістом Угоди між Урядом СРСР та Урядом СРВ про направлення та прийом на роботу вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року перебування вєтнамських громадян на території колишнього СРСР носило тимчасовий, а не постійний характер, заявником 06 серпня 2007 року отримано національний паспорт Соціалістичної Республіки В'єтнам, у якому визначено його громадянство вказаної республіки, що саме по собі виключає намір заявника на постійне проживання на території України у 1991 році з метою отримання її громадянства.

Приведені обставини спростовують доводи, зазначені у заяві, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичними обставинам у справі, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району міста Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 березня 2008 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 Нгіа відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _