__________________________________________________________________
Справа№1512/2-1342/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Сватаненко В. І.

за участю секретаря - Забегловської Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» «Про поновлення строку позовної давності, визнання частково недійсним рішення зборів колгоспу та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою» -

встановив:

21.06.2010 року позивачі звернулись до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, до відповідачів про поновлення строку позовної давності, визнання частково недійсним рішення зборів колгоспу та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, по якому просять суд поновити строк для звернення до суду з даним позовом, відмінити рішення зборів уповноважених колгоспу ім. К. Лібкнехта від 12.03.1991 року в частині закріплення за ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,04 га., у звязку з купівлею нею незавершеної будівлі у ОСОБА_5; зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не перешкоджати позивачам в користуванні та в оформлені земельної ділянки по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі фактичною площею 0,0371 га., відновити огорожу між земельними ділянками позивачів та відповідачів, яка проходила по стіні сараю літ. «Ж»перпендикулярно до вул. Зої Космодем*янської, а також зобовязати відповідачів не перешкоджати позивачам у завершенні будівництва житлового будинку по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі, посилаючись на те, що земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,04 га. у 1990 році була закріплена за позивачами рішенням уповноважених колгоспників, у звязку з покупкою ними незакінченого будівництва у колишнього власника, у якого вказана земельна ділянка знаходилась у користуванні та була за ним закріплена, але через відсутність грошових коштів позивачі не мали можливості закінчити будівництво та використовували тимчасово зазначену земельну ділянку під огород, межі ділянки були визначені в натурі огорожею та спорів з суміжними землекористувачами ніколи не існувало, але восени 2010 року позивачі не змогли потрапити до вказаної земельної ділянки, через те, що вона була самовільно захоплена відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, які знесли розподільчу огорожу та заварили хвіртку.

Позивачі та їх представник позов підтримали просили суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнав, з заявленими доводами не погодивсяч,пояснивши, що відповідачі на законних підставах стали власниками будівлі за вказаною адресою, у звязку з чим за ними законно була закріплена зазначена земельна ділянка, яка перебуває у їх користуванні.

Представник СТОВ Агрофірми «Нива»позов підтримав та пояснив, що рішення зібрання уповноважених колгоспників від 12.03.1991 року було прийнято помилково на підставі наданих ОСОБА_6 матеріалів, які не відповідали дійсності.

Представник третьої особи ДП «ЦДЗК»в особі ОРФ позов не визнав.

Суд, вислухавши доводи, пояснення та думку учасників судового розгляду, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані та витребувані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року та ЦК України у редакції 1963 року.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Земельна ділянка площею 0,04 га. по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі належала колишньому колгоспу ім. К. Лібкнехта Овідіопольського району Одеської області, який з 1.01.1993 року перейменований в Колективне сільськогосподарське товариство «Нива», яке з 15.04.1998 року реорганізоване в Багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Нива», а з 24.02.2000 року реорганізований в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірму «Нива»(а.с.124).

ОСОБА_7 перебувала у трудових стосунках з колгоспом ім. К. Лібкнехта, а на звітньо-виборчих зборах якого 2.02.1979 року за ОСОБА_7 була закріплена земельна ділянка площею 0,04 га. по вул. Зої Космодем*янської (колишня назва вулиці Крупська), 29 у м. Одесі (а.с.8).

На зазначеній земельній ділянці, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 вона розпочала будівництво, але не завершивши його, вибула із трудових відносин з колгоспом, у звязку з чим 9.02.1985 року земельна ділянка була вилучена в неї до фонду колгоспу (а.с.68-75).

29.11.1990 року зазначена земельна ділянка площею 0,04 га. по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі була закріплена за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, у звязку з покупкою у родички ОСОБА_7 незакінченого будівництва (а.с.9, 76-83).

Однак, 12.03.1991 року, повторно, відносно вказаної спірної земельної ділянки площею 0,04 га. було прийнято рішення на зборах уповноважених членів колгоспу ім. К. Лібкнехта про закріплення цієї ж земельної ділянки за ОСОБА_4, у звязку з покупкою незакінченого будівництва у ОСОБА_5 по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі (а.с.47, 84-92).

Дана частина (пункт) рішення зборів уповноважених колгоспу ім. К.Лібкнехта від 12.03.1991 року визнається судом недійсним з наступних підстав.

ОСОБА_5 ніколи за вказаною адресою нічого не будував, у колгоспі такого не існувало, а тому відповідно, у його користуванні ніколи не було спірної земельної ділянки площею 0,04 га., а тому ОСОБА_5 нікому та нічого не продавав, а також нічого ні у кого не купував.

ОСОБА_4 на законних підставах з 1989 року користувалась земельною ділянкою площею 725 кв.м., яка є суміжною земельною ділянкою з земельною ділянкою позивачів, що вбачається зь єдиного письмового доказу схематичного плану КП «ОМБТІ»(а.с.10-11), але ніяких документів відповідач щодо вказаної обставини суду не надав.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4, заперечуючи проти вимог позивачів, посилався на витяг з протоколу від 9.02.1985 року (а.с.47), за яким вказана земельна ділянка була вилучена від ОСОБА_7 та закріплена за ОСОБА_5, однак дана виписка з протоколу є сфальсифікованою, оскільки судом було витребувано з архіву Овідіопольскої районної адміністрації зазначений протокол зборів колгоспу від 9.02.1985 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 вилучили земельну ділянку, але ОСОБА_5 вона не передавала та за ним вказана спірна земельна ділянка не закріплювалась (а.с.68-75).

Враховуючи зазначені обставини, у суду є підстави вважати, що зазначений витяг з протоколу є сфальсифікованим, тобто його не існувало.

Крім того, відповідачами була надана суду копія договору купівлі-продажу без дати, укладений у простій письмовій формі, за яким ОСОБА_7 продала ОСОБА_5 незакінчене будівництво на земельній ділянці площею 0,04 га. по вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі за 220000 купони (а.с.48), після чого ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу без дати, укладений у простій письмовій формі, продав ОСОБА_4 незакінчене будівництво на цій же земельній ділянці за 250000 купонів (а.с.49).

Позивачі спростовували такі доводи відповідачів, які стверджували, що вказані договори купівлі-продажу стали підставою для рішення колгоспу про передачу та закріплення земельної ділянки площею 0,04 га. за відповідачем.

Суд вважає, що й зазначені договори купівлі-продажу без номеру та дати, укладені у простій письмовій формі, є сфальсифікованими, оскільки купони як засіб платежу на території України були тимчасово ведені Постановою Верховної ради з 1.01.1992 року.

З вищенаведеного вбачається, що витяг з рішення у 1991 році було сфальсифіковано, оскільки на момент укладання вказаних договорів купівлі-продажу, які нібито укладались до 12.03.1991 року та стали підставою для закріплення за відповідачем земельної ділянки у 1991 році, купони як засіб платежу не діяв, його не існувало.

У 1991 році колгосп помилково передав спірну земельну ділянку ОСОБА_4, оскільки підставою помилкового рішення були сфальсифіковані документи.

У 2009 році позивачі мали намір приватизувати земельну ділянку, у звязку з чим проводили геодезичну зйомку, але відповідачі перешкоджали цьому. Незважаючи на це, геодезична зйомка показала, що у 1972 році, 1989 році розподільча огорожа проходила по тильній стороні споруд ОСОБА_4: літ. «ж»та літ. «в»- сараї та відповідно геодезична зйомка показала, що з урахуванням вказаних межових знаків, площа земельної ділянки позивачів становить 371 кв.м. (а.с.20-38), у звязку з чим в цій частині вимоги позивачів підлягають задоволенню.

З довідок ДПІ в Київському районі м. Одеси від 28.07.2010 року вбачається, що позивачі є платниками земельного податку за земельні ділянки площею 0,02 га. кожний відповідно за адресою: м. Одеса, вул. Зої Космодем*янської, 29 у м. Одесі (а.с.97, 98).

З відповіді ДПІ у Київському районі м. Одеси від 24.01.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 є платником податку за земельну ділянку площею 0,0725 га. за адресою: м. Одеса, вул. Зої Космодем*янської, 31 (а.с.116).

Одночасно, суд вважає, що вимоги позивачів про зобовязання відповідачів надати їм можливість закінчити будівництво не підлягають задоволенню, оскільки позивачами по справі не був представлений суду проект будівництва, тому суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права.

В Україні діє принцип верховенства права.

Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст.7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України 2003 р., ст. 48 ЦК України 1963 р., суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру в особі Одеської регіональної філії , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива» «Про поновлення строку позовної давності, визнання частково недійсним рішення зборів колгоспу та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою» - заяву задоволено частково.

Поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2 строк позовної давності для звернення до суду.

Визнати недійсним рішення зборів уповноважених колгоспу ім. К.Лібкнехта від 12.03.1991 року, протокол № 7, в частині закріплення за ОСОБА_4 земельної дялнки площею 0,04 га. у зв*язку з купівлею нею незавершеної будівлі у ОСОБА_5

Зобов*язати ОСОБА_8 та ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні та оформлені земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Зої Космодем*янської, 29, площею 0.0371 га. та зобов*зати відновити розподільчу огорожу, яка проходила перпендикулярно вул. Зої Космодем*янської по стіні сараю під літ. «Ж».

В іншій частині позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 відмовити.

Скасувати заборону Одеської міської раді та Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одесмької міськради проводити будь які дії, щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,1091 га за адресою: м.Одеса, вул.. Зої Космодем*янської, 31, накладену ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.06.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Сватаненко В. І.