Справа № 22Ц-134/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі: Черепановій В.І.,

за участю представника ТОВ «Нафта Липовець» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та представника ТОВ «Нафта - Липовець» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2010 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Нафта Липовець», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2010 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Нафта - Липовець» було укладено кредитний договір, за яким останнім отримано кошти в сумі 70000 грн. на споживчі потреби строком до 05.05.2010 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 17 відсотків річних і в забезпечення виконання зобовязань за договором, було укладено договір застави автотранспорту, предметом якого є автомобілі марки: КРАЗ 260, 1993 року випуску, тип ТЗ цистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_1; ГАЗ 5312, 1987 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_2; ГАЗ 5201, 1980 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_3; СЗАП 8355, 1993 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_4, а також, 08.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, однак свої зобовязання за кредитним договором відповідачі належним чином не виконують і що призвело до виникнення заборгованості, а тому просив стягнути солідарно з ТОВ «Нафта Липовець» та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16 637,23 грн., передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ТОВ «Нафта Липовець» належне останньому на праві власності заставне майно та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, а також, стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2010 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ТОВ «Нафта Липовець» та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16 637,23 грн..

Передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ТОВ «Нафта Липовець» належне йому на праві власності заставне майно, а саме: автомобіль КРАЗ 260, 1993 року випуску, тип ТЗ цистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль ГАЗ 5312, 1987 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль ГАЗ 5201, 1980 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_3; автомобіль СЗАП 8355, 1993 року випуску, тип паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_4.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль КРАЗ 260, 1993 року випуску, тип ТЗ цистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль ГАЗ 5312, 1987 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль ГАЗ 5201, 1980 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_3; автомобіль СЗАП 8355, 1993 року випуску, тип паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_4, що належать на праві власності ТОВ «Нафта Липовець», шляхом безпосереднього продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаних транспортних засобів з обліку в органах ДАІ України, а також, надати ПАТ КБ «ПриватБанк» всі повноваження, необхідні для здійснення продажу.

Стягнуто з ТОВ «Нафта Липовець» та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 166,37 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 та представник ТОВ «Нафта - Липовець» подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати і провадження у справі закрити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився та надав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість його та інших представників в інших судових засіданнях, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання та визнати неповажною причину неявки представника, оскільки судова повістка останньому вручена ще 21.01.2011 року і ПАТ КБ "ПриватБанк" являючись юридичною особою, мав можливість забезпечити явку представника до суду апеляційної інстанції.

Представник ТОВ «Нафта Липовець» в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, вказавши на законність і обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Приймаючи рішення про стягнення з відповідачів на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором, а також, звернувши стягнення на предмет застави, районний суд виходив з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання за умовами кредитного договору.

Проте повністю з таким висновком погодитись не можна, так суд неправильно застосував норми матеріального права і у зв'язку з цим рішення суду підлягає зміні з ухваленням нового рішення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Нафта- Липовець» було укладено кредитний договір, за яким останнім отримано кошти в сумі 70000 грн. на споживчі потреби строком до 05.05.2010 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 17 відсотків річних і в забезпечення виконання зобовязань за договором, було укладено договір застави автотранспорту, предметом якого є автомобілі марки: КРАЗ 260, 1993 року випуску, тип ТЗ цистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_1; ГАЗ 5312, 1987 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_2; ГАЗ 5201, 1980 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_3; СЗАП 8355, 1993 року випуску, тип ТЗ паливоцистерна С, реєстраційний номер НОМЕР_4, а також, 08.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Вимогами ч.1,2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи видно, що відповідачі свої зобовязання за умовами зазначеного кредитного договору належним чином не виконали, що призвело до виникнення заборгованості.

Викладені в апеляційній скарзі посилання на повне погашення заборгованості перед позивачем, не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджене належними доказами, при цьому надані копії квитанцій, також, не свідчать про повне погашення заборгованості.

При таких обставинах судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачі свої зобовязання за умовами кредитного договору належним чином не виконали і тому з них має бути стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 637,23 грн. та судові витрати і даний висновок суду відповідає зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Разом з тим суд першої інстанції, правильно визначивши правові взаємовідносини сторін, безпідставно передав у заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» заставне майно та звернув на нього стягнення, оскільки суд фактично здійснив стягнення у подвійному розмірі, тоді як в даному випадку вбачається правильним, що суд мав зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет застави із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором.

Вимогами ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент ухвалення рішення у справі загальний розмір заборгованості за кредитним договором становив 16 637,23 грн., тобто сума заборгованості є не співмірною з вартістю предмета застави, на яке звернуто стягнення і дана обставина має враховуватись для забезпечення справедливого розгляду справи, при цьому фактично вартість предмету застави не визначена, оскільки в договорі застави автотранспорту в пункті щодо визначення вартості предмета застави мають місце виправлення.

На необхідність врахування зазначених обставин при розгляді справ, звернуто увагу і в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.).

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги в частині передачі ПАТ КБ «ПриватБанк» заставного майна та звернення стягнення на предмет застави задоволенню не підлягають, а в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та представника ТОВ «Нафта - Липовець» задовольнити частково.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2010 року в частині передачі ПАТ КБ «ПриватБанк» заставного майна та звернення стягнення на предмет застави скасувати і в цій частині позов залишити без задоволення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом вірно: