Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-2859/2011 Категорія 37Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі

головуючого: Новікова О.М.

суддів: Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

при секретарі Бєлан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району, про визнання недійсним заповіту, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту, посилаючись на те, що 23.11.2008 року помер її чоловік ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок з надвірними спорудами по вул. Шевченка, 37 в с. Велика Бурімка, Чорнобаївського району та дві земельні ділянки.

Шлюб між позивачкою та ОСОБА_5 був укладений 07.07.2000 року З 2002 року позивачка по сімейним обставинам проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час окремого проживання вона підтримувала з чоловіком стосунки. 23 листопада 2008 року ОСОБА_5 помер. Вона приїхала та прийняла участь у його похованні.

У грудні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що за кілька днів до смерті ОСОБА_5 склав заповіт на користь ОСОБА_4

ОСОБА_3 вважає вказаний недійсним, так як ОСОБА_5 мав фізичні вади і в звязку з поганим зором не міг прочитати оспорюваний заповіт. Отже в цьому випадку посвідчення заповіту, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1248 ЦК України, повинно було відбутися при свідках, відомості про яких, згідно з ч. 6 ст. 1253 ЦК України, заносяться до тексту заповіту. Цього не відбулося, тому позивачка просила суд визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_5 і посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району 17 листопада 2008 року.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи, рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за життя, ОСОБА_5 склав заповіт, яким на випадок смерті заповів усе майно племіннику - ОСОБА_4. Заповіт від 17 листопада 2008 року посвідчений секретарем Великобурімської сільської ради, Чорнобаївського району ОСОБА_6 та зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 153.

Укладений заповіт відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, оскільки складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, особисто підписаний заповідачем та посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району згідно ст. 1251 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачка не надала суду переконливих доказів того, що заповідач ОСОБА_5 мав фізичні вади і під час складання заповіту і не міг сам прочитати складений текст заповіту.

Висновок суду про відповідність складення та посвідчення заповіту нормам закону зроблений на підставі достатніх та допустимих доказів ( довідок Чоррнобаївської ЦРЛ від 13.09.2009 року та Великобурімської сільської лікарської амбулаторії від 15.07.2010 року, витягу з акту огляду обласної МСЕК № 2 серія 3 ЧК № 007436, показів свідка ОСОБА_6І.). Ці докази сумніву в своїй обєктивності у колегії суддів не викликають і вірно покладені районним судом в основу прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ті заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2011року відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий

Судді