АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Басуєвої Т.А.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності, мотивуючи тим, що з 18 грудня 1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу ними було придбано квартиру АДРЕСА_1; квартиру №231 в будинку №65 по пр.ім.Газети „Правда в м.Дніпропетровську; автомобіль „Славута; диван кутовий, диван, дві шафи платтяні, шафу, антресолі, кухонний гарнітур, телевізор, ДВД плеєр, ноутбук, холодильник, кондиціонер, пральну машину, стіл туалетний, пилосос, конвектор, фотоапарат, праску.

Посилаючись на те, що вона з сином проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 Дніпропетровську, а відповідач мешкає в квартирі АДРЕСА_2, добровільно поділити майно не бажає, просить виділити їй з сином квартиру АДРЕСА_1, диван, пральну машину, шафу платтяну, стіл туалетний, шафу, пилосос, конвектор, всього на суму 81.710 грн. Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_2 виділити в користування квартиру АДРЕСА_3, автомобіль „Славута, диван кутовий,телевізор, ДВД плеєр, ноутбук, шафу платтяну, антресолі, холодильник, кондиціонер, кухонний гарнітур, фотоапарат, праску, всього на суму 185.400 грн. Стягнути з відповідача на її користь різницю вартості виділеного майна в розмірі 51.845 грн., а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та ухваленні нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 18 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час перебування у шлюбі сторони за договором купівлі-продажу квартири від 09 серпня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, придбали квартиру АДРЕСА_1, та за договором купівлі-продажу квартири від 23 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, придбали квартиру АДРЕСА_4Правда в м.Дніпропетровську.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог п.п.2,4 ст.65 СК України під час укладення договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Згідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що спірні квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_4Правда є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а тому кожен з них має рівні права на дану квартиру.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Статтями 60,61 ЦАК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обовязків щодо доказування між сторонами.

За загальним правилом, установленим ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України.

Вимоги ОСОБА_3 щодо розподілу автомобіля „Славута, речей домашнього обіходу, побутової техніки задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.11 ЦПК України позивачка не довела, що під час перебування в шлюбі вони з відповідачем придбали дане майно.

Згідно з вимогами ст.309 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення або змінити рішення, якщо є невідповідність висновків суду обставинам справи, чи є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: