Справа 2-296/11
Номер провадження 2/859/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.11 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі Орос С.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 як представника за дорученням

ОСОБА_4

до

Видричанської сільської ради,

КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради

третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3

про

визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заклав позов в інтересах ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, який мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 березня 1974 року, виданого виконкомом Богданської сільської ради, житловий будинок, який розташований у с.Видричка, Рахівського району, в цілій частині належить ОСОБА_5. Останній 26 квітня 1996 року склав заповіт, згідно якого у разі відкриття спадщини одна частина будинку належатиме його внукові ОСОБА_6, друга частина - його внучці, ОСОБА_7, а третя - його племіннику ОСОБА_8. У разі відмови його внуків від їхньої долі дане нерухоме майно повинно залишитися племіннику - ОСОБА_9 з правом проживання у ньому. Спадкоємець ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця у спадковому майні залишився проживати батько позивача - ОСОБА_9, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці, які мали право на прийняття спадщини, у спадковому будинку не проживали, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали. Батько позивача - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке він фактично прийняв після смерті його власника, але не оформив свої права юридично. Майнових спорів з приводу спадкового майна не існує, однак вирішення даного спору іншим правовим шляхом є неможливим із-за відсутності правового механізму, тому позивач просить визнати за ОСОБА_4 право власності на все спадкове майно, що належало його батькові - ОСОБА_11 Імреєвичу, у тому числі на житловий будинок НОМЕР_1 разом із надвірними спорудами в цілій частині, що розташований у АДРЕСА_1, власником якого являвся ОСОБА_10.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позов підтримав та просить позовні вимоги задовольнити.

Представник КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради - ОСОБА_2 не заперечив щодо задоволення позову.

Представник Видричанської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечують щодо задоволення позову.

Третя особи без самостійних вимог - ОСОБА_3 заперечень щодо задоволення позову не заявила.

Треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом оголошення про виклик до суду у газеті «Новини Закарпаття», причина їх неявки суду не відома.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 березня 1974 року, виданого Богданською селищною радою слідує, що житловий будинок (старий номер 778) у селі Видричка, Рахівського району дійсно належить ОСОБА_10.

Заповіт від 26 квітня 1996 року, що був посвідчений секретарем виконкому Видричанської сільської ради - ОСОБА_12, є свідченням того, що ОСОБА_10 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно з яким житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами заповів розділити так: першу частину онукові - ОСОБА_6, другу частину - внучці ОСОБА_7, а третю - племіннику ОСОБА_8. У разі відмови онуків їхню долю залишає ОСОБА_8 з правом проживання в будинку.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12 червня 2000 року слідує, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис за №12 від 12 червня 2000 року.

Довідкою виконкому Видричанської сільської ради №958 від 26 серпня 2010 року стверджено, що будинок у АДРЕСА_2 дійсно належав ОСОБА_10, а після його смерті в будинку проживав ОСОБА_9.

Таким чином, ОСОБА_9, у відповідності до положень ч.1 ст.548 та ч.1,2 ст.549 Цивільного кодексу УРСР (який діяв на момент відкриття спадщини), фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак юридично свої права на нього не оформив.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що заповіту ОСОБА_9 не вчиняв.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), той із подружжя, який його пережив, батьки (в тому числі усиновителі), а також діти, що народилися після смерті спадкодавця. У межах однієї і тієї самої черги спадкоємці спадкують майно померлого в рівних частках.

На підтвердження родинних зв'язків ОСОБА_4 із ОСОБА_9 Імреєвичем позивач надав суду свідоцтво про народження, з якого слідує, що останній являвся батьком позивача.

У відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивачу відмовлено у перереєстрації спадкового майна - житлового будинку НОМЕР_1 разом із надвірними спорудами, що розташований у с.Видричка, який залишився після смерті його батька ОСОБА_8, який за життя фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що належало ОСОБА_10, однак юридитчно своїх прав не оформив. Майнових спорів стосовно спадкового майна немає. Враховуючи, що правового механізму вирішення даного спору не існує, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10,58,60,212,213,223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.548,549 Цивільного кодексу УРСР, ст.16,328,392,1216-1218.1258,1261, Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_3 право власності на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності його батькові - ОСОБА_8, у тому числі на житловий будинок НОМЕР_1 разом із надвірними спорудами в цілій частині, що розташований у АДРЕСА_1, власником якого являвся ОСОБА_10.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.