РІШЕННЯ

Іменем України

03.08.2011 року Справа № 2-3772/11 Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Подорець О.Б., при секретарі Завгородній Л.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 44/100 частин житлового будинку №174 по вулиці Кіровоградській у м. Дніпропетровську за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зазначене домоволодіння належало на праві приватної власності ОСОБА_6, після смерті якого його спадкоємці відповідно до договору купівлі-продажу від 22 квітня 1978 року продали 44/100 частин зазначеного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 31 березня 1981 року ОСОБА_8 померла. 29 липня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і стала проживати в будинку. ОСОБА_7 05 січня 2001 року помер. Позивач, як спадкоємець першої черги звернулася своєчасно в нотаріальну контору із заявою щодо прийняття спадщини після померлого чоловіка. Донька чоловіка та померлої ОСОБА_8 третя особа ОСОБА_5 до нотаріальної контори ні після смерті матері, ні після смерті батька не зверталася. Нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач з 29 липня 1995 року по теперішній час, майже 33 роки, відкрито та безперервно користується 44/100 частин будинку, утримує його, сплачує комунальні послуги та податки. Інші 56/100 частин домоволодіння належать відповідачу. За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську, яка складається з: жилого глинобитного будинку А-1 жилою площею 22,8 кв.м, загальною площею 28,7 кв.м., веранди 3,2 кв.м., кухні-жила 8,4 кв.м. жилої обкладеної ? цеглою прибудови, пл.14,4 кв.м., сараїв М,Н,Г та тимчасового сараю Е, уборної Д, та огорожі, мостіння та колодязя.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що йому на праві власності належить 56/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську, в якому з 2002 року він проживає. В інших 44/100 частин домоволодіння проживає позивач.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, надавши заяви щодо розгляду справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Третя особа Дніпропетровська міська рада свого представника до суду не направила, була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін. 44/100 домоволодіння були придбані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Після смерті останніх їх донька ОСОБА_5 спадщину не отримувала. З 1995 року позивач постійно проживає в цьому будинку, спочатку з чоловіком ОСОБА_7, а після його смерті в січні 2001 року - одна.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

1/5 частина домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську на праві приватної власності належала ОСОБА_6, після смерті якого спадщину отримав ОСОБА_10, який є власником і на теперішній час. Рішенням АНД райвиконкому №291/8 від 20 вересня 2002 року за ОСОБА_10 затверджено 44/100 частин домоволодіння, але за перереєстрацією права власності в КП ДМБТІне зверталися.

4/5 частин зазначеного домоволодіння належало ОСОБА_11, після смерті якого спадщину отримали ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Зазначена частина домоволодіння на теперішній час в розмірі 56/100 частин належить відповідачу по справі ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24 березня 2003 року.

Дані обставини підтверджуються листом КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївід 28 вересня 2010 року №10337 та технічними паспортами на домоволодіння на імя ОСОБА_10 та ОСОБА_2

22 квітня 1978 року ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 продали належну їм частину домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується укладеною домашньою угодою від 22.04.1978, затвердженою головою квартального комітету.

29 липня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №534.

05 січня 2001 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується довідкою №385/03-76 від 16 листопада 2004 року видраною ОСОБА_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська.

Факт володіння з січня 2001 року позивачем нерухомим майном, а саме 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_9, поясненнями відповідача ОСОБА_2, довідкою ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про відсутність заборгованості із сплати податку на землю та земельну ділянку розташовану за адресою вулиця Кіровоградська, 174 у місті Дніпропетровську у позивача ОСОБА_3, свідчить саме про те, що після смерті чоловіка, з січня 2001 року володіння нерухомим майном позивача є відкритим, очевидним для третіх осіб, та безперервним.

За ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську за набувальною давністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 15, 57-60, 212-215,218,222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме: жилий глинобитний будинок А-1 жилою площею 22,8 кв.м, загальною площею 28,7 кв.м., веранду 3,2 кв.м., кухню-жила 8,4 кв.м. жилої обкладеної ? цеглою прибудови, пл.14,4 кв.м., сараїв М,Н,Г та тимчасового сараю Е, уборної Д, та огорожі, мостіння та колодязь, що складає 44/100 частин домоволодіння №174 розташованого по вулиці Кіровоградська у місті Дніпропетровську на земельній ділянці загальною площею 2958 кв.м.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 05 серпня 2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: