Справа № 22-ц-3064/11 Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 22-ц/9500/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 15.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С. при секретарі Соловйову A.B.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вище зазначеним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 04 липня 2008 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, оформлений у формі розписки, відповідно якого відповідачка взяла в борг у позивача грошові кошти в сумі 80 000 доларів. Оскільки строк повернення позичених коштів в розписці вказаний не був, ОСОБА_2 стверджує, що позику відповідач повинна повернути протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про повернення коштів.

07 липня 2010 року позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу про повернення суми позики, однак борг ОСОБА_3 не повернула. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вище зазначеним рішенням позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного ( застосування норм матеріального і прецесуалЬнегд^ права та ухвалити нове рішення, яким стягнути на його користь борг за договором позики в розмірі ^63 280, 00 грн., суми процентів 140 418, 32 грн..

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.липня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було написано розписку, в якій зазначалось , що позивачка взяла в борг в ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 80 000 доларів в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який погоджується з позикою.(а.с.8) Однак, на розписці відсутній підпис ОСОБА_3, який би підтверджував факт передачі зазначених коштів позивачем відповідачу.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ^ ОСОБА_3 дійсно мала намір позичити в ОСОБА_2 грошові кошти для придбання квартири, проте в останній момент нині покійна, ОСОБА_9, тітка відповідачки, дала в борг відповідачці кошти, яких не вистачало для придбання житла, тому необхідності укладати договір позики у відповідачки з позивачем вже не було.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, дійсно був підготовлений проект розписки, який вона власноручно написала, але це був лише проект, що підтверджується відсутністю підпису позичальника на розписці.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем -V визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ч.2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Позивач обґрунтовує свій позов виключно розпискою, що є лише її проектом, підпис позичальника ОСОБА_3, який засвідчував би отримання коштів 'останньою у позивача ОСОБА_2 - відсутній, будь-яких інших доказів укладення між сторонами договору позики, ОСОБА_2 не надав.

В суді першої інстанції позивач та свідок надавали свої пояснення в яких маються розбіжності та суперечності. З пояснень не зрозуміло з якого саме рахунку, якої саме банківської установи ОСОБА_2 знімав грошові кошти,

в якому розмірі та в якій валюті.

Відповідно до ч. 1 ст.ЗОЗ ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України апелянт не надав доказів та не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав викладених в апеляційній скарзі апелянта, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.