АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 41 ( 1 ) Доповідач Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

«10» серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Митрофанової Л.В., Турік В.П.

при секретарі: Алісовій Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа Криворізьке міське управління ГУМУС України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання припинення чинити перешкоди у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в якому зазначив, що він та відповідач на підставі договору купівлі-продажу є співвласниками АДРЕСА_1. ОСОБА_2 після придбання вказаної квартири знялася з реєстрації за місцем помешкання в АДРЕСА_2 і зареєструвалась у спірній квартирі, хоча продовжувала проживати із своїм чоловіком у АДРЕСА_2.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2009р. договір купівлі-продажу АДРЕСА_3, укладений 11.05.2009р. між ним та ОСОБА_3 з другої сторони, визнано дійсним, виключено з переліку покупців ОСОБА_4 та визнано за ним право власності на спірну квартиру.

Оскільки ОСОБА_2 втратила право власності, володіння та користування, не знялася з реєстраційного обліку, нарахування комунальних послуг здійснюється на неї, тому відповідач чинить йому перешкоди у користуванні належної йому квартирі.

Посилаючись на ці обставини просив суд усунути перешкоди в користуванні, розпорядженні і володінні АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаної адреси.

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом із посиланням на те, що вона та ОСОБА_1 є співвласниками вище вказаної квартири. Рішенням Жовтневого суду м. Кривого Рогу визнано одноособове право власності за позивачем.

Зазначене рішення нею оскаржується у Європейському суді, тому ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатися, користуватися і володіти вказаним помешканням.

Просила суд зобов,язати ОСОБА_1 причпинити чинити їй перешкоди у користуванні АДРЕСА_3 та надати їй дублікат ключів від вхідних дверей помешкання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено, усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 власністю АДРЕСА_4, зобов,язано КМУ ГУМУС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вологодська, б. 24 кв. 88.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішення цього ж суду від 25 травня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 8,50грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 37грн.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 та відмовити йому у позові з тих підстав, що рішення є необґрунтованим, ухваленим при неповному зясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального закону. Зокрема, суд не взяв до уваги вимоги ст. ст. 9, 116 ЖК України; не враховано, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості за комунальні послуги, оскільки плата за надання послуг з утримання будинків і споруд, за опалення та водопостачання здійснюється за загальною площею квартири, а не за кількістю зареєстрованих осіб.

Крім того, суд безпідставно зняв її з реєстраційного обліку по вказаній квартирі, оскільки Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено конкретні випадки обмеження проживання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем чиняться позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю.

Із зазначеним висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

А ст. 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі, позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу від 11.05.1999р. придбали квартиру АДРЕСА_5.

Але рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2009р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2009р., вище вказаний договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, визнано дійсним та виключено з переліку покупців відповідача ОСОБА_2. Зазначеним рішенням визнано за позивачем право власності на АДРЕСА_6 (а.с. 9 21).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що при ухваленні рішення судом порушено вимоги ст. 116 ЖК України є необґрунтованими, оскільки зазначена стаття передбачає виселення наймача, членів його сімї або інших осіб, які проживають разом з ним, а позивач не є наймачем спірної квартири і відповідач до перелічених осіб не відноситься.

Крім того, виниклі між сторонами правовідносини не регулюються Житловим законодавством, а регулюються Цивільним Кодексом.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що її реєстрація у спірній квартирі не перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні права користування і, що нарахування комунальних послуг по спірній квартирі здійснюється на загальну площу квартири, а не за кількістю зареєстрованих осіб колегія не приймає до уваги, оскільки вони суперечать принципам здійснення права власності встановлених ст. 319 ЦК України. Крім того, у судовому засіданні апеляційному суду ОСОБА_1 пояснив, що він є інвалідом 3 групи, а реєстрація відповідачки у АДРЕСА_7 йому в отриманні субсидії на комунальні послуги.

Доводи відповідача щодо не врахування судом першої інстанції Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є безпідставними, оскільки зазначеним законом передбачається вільний вибір місяця проживання, а не користування правом власності.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий:

Судді: