РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго`до Коробко Марії Олександрівни про відшкодування збитків та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»31 жовтня 2011 року звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення збитків та судових витрат. Позивач в своєму позові посилається на те, що 04 жовтня 2010 року під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустаткування за адресою АДРЕСА_1 , абонентом по якій є відповідач ОСОБА_1 , було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, безоблікове споживання електричної енергії, відбулося самовільне підключення електроенергії поза приладом обліку відкритим способом, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, збитків, про що був складений акт. Відповідальність за скоєння цієї шкоди згідно з правилами користування електричною енергією повинен нести відповідач. Вартість збитків позивача з урахуванням часу без облікового користування електроенергією відповідачами, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності, сезонності та показників лічильника з урахуванням уточнень і перерахунків складає 2697 грн. 18 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму збитків, а також витрати на оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що є письмове повідомлення, про причини не явки суду не повідомила. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.

З`ясувавши думку учасників спору, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго`надає послуги електропостачання за адресою АДРЕСА_2 , де абонентом є відповідач ОСОБА_1 , що користується послугами електропостачання і частково виконує умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (до завдання шкоди).

Під час планової перевірки 04 жовтня 2010 року представниками Дніпропетровських міських електричних мереж згідно їх повноважень, наданих їм п. 21 та п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, стану електричних приладів обліку та електроустаткування за адресою АДРЕСА_2 було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, було самовільне підключення електроенергії після відключення поза приладом обліку не прихованою проводкою, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальної шкоди, про що був складений акт. Цей акт було складено згідно абз. 1, 2 п. 53 вказаних Правил.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику`споживач електроенергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією згідно діючого законодавства України.

З акту від 04 жовтня 2010 року та пояснень причетних осіб встановлено, що електроенергія відповідачем використовується без обліково шляхом самовільного підключення електроустановок споживача до електропостачання, безоблікове споживання електричної енергії, не прихованою проводкою поза приладом обліку шляхом самовільного підключення, електричні прилади працюють, вимоги держстандарту порушені, заявка на заміну чи установку розеток і лічильника чи належного підключення не надходила. Ким і коли було зроблено вказані порушення не встановлено, відповідальність за це несе відповідач.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що електричний лічильник та розетки в помешканні відповідача знаходяться тривалий час і були там, договір на постачання електроенергії до житла відповідачу є, особовий рахунок відкрито і плата за користування електричною енергією відповідачем раніше була.

Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені. Сама по собі відсутність договору на електропостачання безпосередньо з відповідачем, відсутність зареєстрованої власності на житло мешкання чи інше не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідач прописаний та зареєстрований у вказаному житлі, вважає його своїм і претендує на нього, користується послугами електропостачання і частково виконує умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (до завдання шкоди). На протязі всього часу після складання вказаного акту позивач намагався стягнути з відповідача суму збитків, але відповідач ухилявся від цього і затягував вирішення цього питання, тому строк пропущено з поважних причин.

За таких обставин суд вважає, що позивач довів вину відповідача в скоєнні шкоди, згідно розрахунку кількості неврахованої електроенергії по акту № Г № 040777 від 04 жовтня 2010 року з урахуванням часу користування не лічильником електроенергією відповідачем, міцністю та коефіцієнтом використання цієї міцності, сезонності та показників лічильника складає 2697 грн. 18 коп.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином неправомірними діями відповідача, пов`язаними з незаконним і неправильним використанням електроенергії позивачу було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього по обліку електроенергії, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань стосовно позовних вимог є припущенням.

Таким чином позов вважається обґрунтованим і підлягаючим задоволенню в повному обсязі в сумі 2697 грн. 18 коп., а також суд вважає можливим витрати в сумі 51 грн., понесені позивачем при розгляді цієї справи на сплату судового збору (державного мита) і витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. також стягнути з відповідача на користь позивача, а всього 2868 грн. 18 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 21, підабз. 3 п. 37, абз. 1, 2 п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго`матеріальні збитки в сумі 2697 грн. 18 коп., судові витрати: судовий збір 51 грн. 73 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 2868 грн. 18 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -