Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-149/11 Головуючий у 1-й інст. Шимко
Категорія 5 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.M.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи - відкритого акціонерного товариства "Житомиргаз" в особі Бердичівського УЕГГ про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2010 року, -

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод в підключенні його квартир №№ 1, 2 по вул. Сестер Сломницьких, Зб/49 у м. Бердичеві до газопостачання та стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди по 15000 грн. з кожного. В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають працівникам Бердичівського УЕГГ виконати монтажні роботи по газифікації вказаних квартир, чим порушують його право власності.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 в підключенні до газопостачання квартир №№ 1,2 по вул. Сестер Сломницьких у м. Бердичеві, які належать позивачу. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача по 15000 грн. з кожної на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення скасувати та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову. Зазначили, що суд безпідставно не взяв до уваги те, що квартири №№ 1,2 вже були газифіковані, оскільки до них проведено газ з іншого стояка. Крім того, суд не дав жодної оцінки тим обставинам, що позивач під час виконання ремонтно-будівельних робіт у своїх квартирах, фактично розібрав половину будинку, чим привів у непридатний для проживання стан квартири №№ 3, 4. Також, відповідачки заперечують спричинення позивачу будь-якої моральної шкоди та не погоджуються з його розміром.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1М є власником квартир №№ 1, 2 по вул. Сестер Сломницьких, 36/49 у м. Бердичеві, а тому відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю.

Проте, повністю с такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. З ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом 12.02.2009 року. Позивач просив усунути перешкоди в користуванні його власністю - квартирами №№ 1, 2 по вул. Сестер Сломницьких, Зб/49 у м. Бердичеві на підставі ст. 391 ЦК України.

Зі справи вбачається, що на час звернення до суду, ОСОБА_4 був власником вищевказаних квартир на підставі договорів дарування від 08.11.2002 року та 17.06.2005 року /а.с. 9-10, 11-14/.

Однак, вже 13.03.2009 року, тобто через місяць після звернення до суду,

позивач подарував:

квартиру № 1 - дочці ОСОБА_5;

квартиру № 2 - дочці ОСОБА_6,

що підтверджується копіями договорів дарування та даними Бюро технічної

інвентаризації м. Бердичева /а.с. 176-181, 182, 183-184/.

За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки на час розгляду справи та ухвалення судового рішення ОСОБА_4 не був власником вищезгаданих квартир, тому його вимоги щодо усунення перешкод в користуванні цією власністю не підлягають судовому захисту. Порушене, невизнане або оспорювань право позивача повинно існувати на час вирішення спору.

Нові власники квартир №№ 1, 2 по вул. Сестер Сломницьких, 36/49 у м. Бердичеві будь-яких вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заявляли.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_4 щодо усунення перешкод у користуванні власністю не підлягають задоволенню.

Не можуть бути задоволені вимоги позивача і щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

В обґрунтування позову про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 посилався на те, що в зв'язку із створенням перешкод з боку відповідачів щодо газифікації його частини будинку, він не може переїхати жити в своє помешкання, в якому відсутні газ та опалення. Тому, він вимушений винаймати інше житло.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження даних обставин. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 в усіх позовних заявах, поясненнях і заявах адресованих суду та іншим органам, зазначав своє фактичне місце проживання - квартира № 1 по вул. Сестер Сломницьких, Зб/49 ум. Бердичеві /а.с. З, 110, 151, 192, 193, 202, 204/. За вказаною адресою він отримував поштову кореспонденцію, судові повістки, відповіді газової служби та міліції /а.с. 15, 16, 63, 197-198, 199, 210-211, 212/. Докази того, що позивач вимушений був винаймати інше житло та проживав за іншою адресою у справі відсутні.

Також, ОСОБА_4 посилався на те, що внаслідок перенесеного нервового стресу, у нього погіршився стан здоров'я. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які медичні документи на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_4 вимог. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи - відкритого акціонерного товариства "Житомиргаз" в особі Бердичівського УЕГГ про усунення перешкод в користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: