Справа № 2-1745/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Коломієць Я.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

за участі відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства м. Дніпропетровська №31 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та її місце проживання зареєстровано за цією адресою. Як вбачається зі змісту позову, звертаючись до суду за судовим захистом, позивачем зазначається про те, що він здійснює утримання будинку та прибудинкової території та надає інші послуги відповідачу згідно з тарифами, затвердженими в порядку, визначеному чинним законодавством України, та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач, а ним є в даному випадку відповідач, зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначаючи у позові про те, що відповідач свій обовязок по щомісячній оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період 01.02.2004 р. - 03.01.2010 р. не здійснював, тому склалася заборгованість, розмір якої станом на 01.06.2010 р. складає 1 837, 62 грн. За розгляду справи позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, зазначив про те, що станом на 01.01.2011 р. залишок заборгованості відповідача за період з 01.02.2009 р. по 01.01.2011 р. складав 2 273,27 грн., але за період з 01.01.2011 р. по 18.07.2011 р. відповідачем було погашено 685,25 грн., отже, станом на 18.07.2011 р. заборгованість відповідача складає 1 588,02 грн., тому дану суму позивач просив стягнути на його користь з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити повністю, надав аналогічні викладеному у позові пояснення.

Відповідач повністю позов не визнала, скористалася правом надання заперечень проти позову, які підтримала в судовому засіданні та, заперечуючи проти позову, заявила що буде сплачувати тоді, коли КЖЕП №31 буде виконувати свої обовязки, оскільки жодні роботи ним не проводяться. Також відповідно до заперечень відповідача до 01.01.2009 р остання вчасно сплачувала за комунальні послуги, утім, позивач не виконував обовязків належним чином та своєчасно, деякі з послуг не надавав взагалі, тому відповідач неодноразово зверталася до КЖЕП №31 з прохання перерахунку платежів, утім, КЖЕП №31 відмовлявся, посилаючись на те ,що тоді доведеться робити перерахунок всьому будинку. За період з 01.02.2009 р. по 01.11.2010 р. КЖЕП №31, окрім прибирання прибудинкової території, яка також проводилася не кожен місяць та недоброякісно, та підготовки до опалювального сезону в жовтня 2009 року, коли КЖЕП замінив в котельній частину труби, через стан якої квартира відповідача більше десяти років практично не опалювалася, більше ніяких робіт не проводилося взагалі. Власники квартир були змушені за власні кошти проводити відповідні роботи або оплачувати їх проведення. Ремонт в підїзді проводили самостійно та за власний кошт, ремонт даху також проводився власниками квартир, неодноразові звернення до КЖЕП №31 щодо вилучення вартості ремонту з квартирної плати залишилися без задоволення; також КЖЕП №31 неодноразово повідомляли про аварійний стан каналізації, яка через старість та коренів дерев постійно зруйнована. Каналізація, яка забивається багато разів на рік, призволи до підтоплення, каналізаційні стоки тижнями стоять в підїзді, руйнуються стіни будинку та квартири відповідача, яка знаходиться на першому поверсі, каналізація прочищається власними силами та за кошти жильців. У дворі будинку зростають великі старі дерева, які постійно руйнуються, падають, створюючи загрозу життю людей та цілісності будинку; «Зеленбуд»вирішує проблему спілу дерев тільки через КЖЕП, та КЖЕП №31 на прохання мешканців не реагує. На території двору накопичуються великі кучі сміття, які періодично спалює двірник, оскільки проблема вивозу сміття не вирішена. На переконання відповідача діями позивача порушуються її права, як споживача житлово- комунальних послуг, тому відповідач вважала безпідставними вимоги позивача та просила суд відмовити в позові повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, допитав свідків (свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали аналогічні пояснення, пояснив суду, що КЖЕП №31 нічого не робить, не зважаючи на те, що постійно забита каналізація, наслідки чого відчуваються та перебувають прямо у підїзді, через що мешканці вимушені у звязку з бездіяльністю за власний кошт викликати аварійку, також саме мешканці за власний кошт красять підїзд, замазують цементом, ремонтують проводку, виходять на суботники, аби прибрати біля будинку, оскільки КЖЕП нічого не робить, навіть головне, не зважаючи на численні звернення з цього приводу), а також дослідив зібрані докази в межах заявлених вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову з огляду на такі встановлені обставини.

Як було встановлено судом за розгляду справи, відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, та місце проживання відповідача зареєстровано за цією адресою.

За преамбулою Закону України «Про житлово-комунальні послуги»саме цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки та під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 13 зазначеного вище Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 зазначеного Закону також визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 10 зазначеного вище кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виконуючи обовязок доказування, відповідач, на переконання суду, довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень, надавши на підтвердження зазначеного ним фотографії будинку та підїзду, зображення на яких переконливо свідчать про слушність доводів відповідача; слушність доводів відповідача також встановлена на підставі пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Утім, позивач в особі свого представника не виконав обовязок доказування з урахуванням наданих відповідачем усних пояснень та письмових доказів, посилався лише на докази, додані до позовної заяви, тому для суду відсутні підстави для встановлення наявності обставин, що обґрунтовують вимоги позивача, через що суд позбавлений можливості дійти до іншого висновку у цій справі, утім, наявні підстави для встановлення наявності обставин, що обґрунтовують заперечення відповідача, та інших обставин, зазначених ним, які мають значення для вирішення справи.

Водночас, відповідно до п. 7 Порядку періодичності та строків виконання робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово- експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.07.2011 р. №964 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста» акти виконаних робіт підписуються представником виконавця послуг лише головою органу самоорганізації населення (будинковим комітетом); даних доказів позивачем суду надано не було.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 р. N 375 було прийнято Класифікацію видів економічної діяльності (Національний класифікатор України, яка є складовою системи національних класифікаторів. КВЕД розроблено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.93 р. N 326 «Про Концепцію побудови національної статистики України та Державну програму переходу на міжнародну систему обліку і статистики». Відповідно до її розділу 3 основним призначенням КВЕД є визначення та кодування основного та другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб (статистичних одиниць), яке здійснюється органами державної статистики, та їх відображення у ЄДРПОУ. Основний вид діяльності є визначальною ознакою у формуванні сукупностей статистичних одиниць для проведення статистичних спостережень. Основний вид діяльності може бути змінений органами державної статистики на підставі даних державних статистичних спостережень. Тобто, класифікація видів економічної діяльності є статистичним інструментом для впорядкування економічної інформації. В той же час, класифікація є механізмом спільної мови, що має використання у багатьох інших, не статистичних сферах: соціальне та податкове регулювання, система тарифів, торгові угоди тощо.

Згідно наданої позивачем до позовної заяви довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (АА №226634) КЖЕП №19 здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 70.20.0 - здавання в оренду власного нерухомого майна; 90.03.0 прибирання сміття, боротьба із забрудненням та подібні види діяльності, 45.44.0 малярні роботи та скління, 45.42.0 столярні та теслярські роботи, 45.34.0 інші монтажні роботи, 45.33.2 водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи.

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності, прийнятої Наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 р. N 375, підклас 90.03.0 включає: - прибирання та видалення сміття, що збирається в урнах у громадських місцях;

- замітання і поливання доріг, скверів, ринків, громадських садів, парків, стоянок транспорту тощо;

- прибирання снігу й криги на шляхах і злітно-посадкових смугах, посипання сіллю й піском;

- знезаражування ґрунтів і забруднених підземних вод за допомогою механічних, хімічних або біологічних засобів на місці або з вивезенням;

- знезаражування та очищення поверхневих вод внаслідок випадкового забруднення шляхом видалення забруднювальних речовин або застосування хімікатів;

- очищення після скидання нафти на землю, в поверхневі води, в океан або в прибережні моря;

- роботи з розмінування та подібні роботи, наприклад, підривання вибухових речовин;

- прокат пересувних туалетів;

- інші спеціалізовані види діяльності з боротьби із забрудненням, не віднесені до інших групувань.

З огляду на вищенаведене, КЖЕП №31 не здійснює виду діяльності по наданню послуг по утриманню будинків, прибудинкової території, також позивачем не було надано доказів щодо фактичного здійснення ним дій по прибиранню сміття, боротьби із забрудненням та подібних видів діяльності (код за КВЕД 90.03.0), які були вище зазначені, через що не має право на отримання плати з утримання будинку і прибудинкової території (зокрема, коди для КЖЕП мають бути наступні: код ЗКГНГ 90000 житлово- комунальне господарство, 91100 житлове господарство, 91120 експлуатація житлового фонду (КВЕД 70.12.2, 70.20.2), 90200 комунальне господарство, 90210 благоустрій, 90211 зовнішній благоустрій (КВЕД 90.00.1, 90.00.2, 90.00.3), та у звязку з чим не є підставною його вимога до відповідача у цій справі.

З огляду на результати вирішення справи питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, п. 2 ч. 1 ст. 208, ст.ст. 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального житлово-експлуатаційного підприємства м. Дніпропетровська №31 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська; апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя