Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2011 Справа №2-2575/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Шилівської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає їй доступу до квартири АДРЕСА_1 1/2 частина якої належить позивачу на праві власності, тому просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні вказаною квартирою, надати їй ключі до вхідних дверей та вселити у квартиру.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, вказав, що не надає позивачу ключі від вхідних дверей спірної квартири, оскільки остання там не проживає та не сплачує комунальні послуги по утриманню житла.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом із пояснень сторін встановлено, що відповідач не надає доступ ОСОБА_1 до спірної квартири, остання не має ключів до вхідних дверей квартири.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2008 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням(наказом) від 30.01.2008 року №41262 квартира №83 по вул. полковника ОСОБА_3, 29 в м. Тернополі належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, по 1/2 частині.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належною їй на праві власності частиною квартири №83 по вул. полковника ОСОБА_3, 29 в м. Тернополі.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, слід зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні належною йому на праві власності частиною квартири №83 по вул. ОСОБА_4ОСОБА_3, 29 в м. Тернополі, та надати позивачу ключі від вхідних дверей вказаної квартири, позов задовольнити частково.

При цьому, виходячи з наведеного вище, не заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що позивач не бере участі у оплаті комунальних послуг по утриманню квартири як підстава для створення позивачу перешкод у користуванні квартирою. Відповідач не позбавлений права домовитись про порядок оплати комунальних послуг з позивачем та у разі неможливості такого звернутись до суду із позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням з метою розподілу комунальних платежів.

Позовна вимога про вселення у спірну квартиру до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а 1/2 частина квартири вже належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, тому остання не потребує вселення у цю квартиру.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319 358, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №83 по вул. Д.Нечая, 29 в м. Тернополі, та надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей вказаної квартири.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8,50грн. судового збору та 37грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.