Справа № 2-12/11
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2011 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Великобілозерської сільської ради Запорізької області про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Великобілозерської сільської ради Запорізької області про визнання права власності на будинок.

Вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог п.2) ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зокрема, позовна заява не містить відомостей щодо засобів звязку.

Крім того, відповідно до п.4) ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, яка визначається за правилами ст. 80 ЦПК України.

Відповідно п.9) ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно розяснення п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Щорса, 35 в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області від 04.07.1992 року, вартість будинку та споруд становить 21080 руб. 40 коп. (а.с.7).

Проте, слід звернути увагу позивача на той факт, що вартість будинку та споруд в розмірі 21080 руб. 40 коп. визначені станом на 04.07.1992 рік, в той час, коли за правилами п.9) ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно повинна бути визначена виходячи з дійсної вартості нерухомого майна. Дійсною вартістю будинку - є грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті на час розгляду справи в суді.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Враховуючи викладене, позивач, при зверненні до суду з позовною заявою, повинен був оплатити судовий збір (держмито) відповідно до вимог п.п. а) п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року Про державне мито(зі змінами та доповненнями) виходячи з 1 % ціни позову, але не менше трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід також зазначити, що позовні вимоги позивача неконкретизовані, оскільки в резолютивній частині позовної заяви не зазначено на які саме господарські будівлі та споруди позивач просить визнати право власності.

Зважаючи, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху та надає позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великобілозерської сільської ради Запорізької області про визнання права власності на будинок залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 28 січня 2011 року для усунення недоліків позовної заяви, надання довідки про дійсну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та сплати судового збору в належному розмірі, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун