Справа № 2-4258/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" грудня 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого -судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Зелді Є.С., Кошелеві О.В.,

за участю прокурора Панасенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звертаючись з позовом до суду, просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим, що восени 2001 року відповідач поїхав з дому на заробітки, відтоді місце знаходження відповідача невідоме, відповідач жодним чином не цікавиться життям, долею дітей, не піклується про стан їх здоров'ям, фізичний і духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги на утримання сім'ї та дітей не надає, ці обставини змусили позивача звернутись з позовом до суду про позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідає положенням п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що з 30 квітня 1996 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей -доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Восени 2001 року відповідач повідомив, що їде на заробітки до Росії, з цього часу відомості про його місце перебування невідомі, намагання позивача розшукати відповідача не дала належних результатів. 14 серпня 2008 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва шлюб між ними розірвано. На даний час позивач самостійно виховує дітей, які перебувають на її повному утриманні, відповідач життям дітей не цікавиться, не приймає участі у їх фізичному, духовному та моральному розвитку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, всі ці обставини змусили позивача звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно двох його неповнолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, а також опублікування оголошення в газеті "Урядовий кур'єр"за №141 від 01 грудня 2011 року про виклик відповідача до суду, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Органу опіки і піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що підтримує висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної у міст Києві державної адміністрації про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки на час розгляду даного питання Комісією встановлено, що діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, з 2001 року відповідач з родиною не проживає, вихованням та утриманням дітей не займається, на даний час місцезнаходження відповідача невідоме, на засіданні комісії неповнолітня ОСОБА_2 підтримала заяву матері щодо позбавлення її батька батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи ОСОБА_5, думку прокурора, який підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 30 квітня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

14 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розрізано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на зверхня до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 12.05.2011 року (протокол №8 від 04 травня 2011 року) Комісією з питань захисту прав Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з'ясовано, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, батько ОСОБА_4 з 2001 року з родиною не проживає, вихованням та утриманням дітей не займається, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не бере участі у фізичному, моральному, духовному розвитку дітей, не надає матеріальну допомогу, на даний час місце перебування ОСОБА_4 невідомо, на підставі чого орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із ухиленням ОСОБА_4 від виховання та утримання дитини. (а.с. 17)

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними справі доказами, неповнолітні діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебувають на утриманні матері ОСОБА_1, відповідач не забезпечує дітям нормальні умови для їх належного виховання, навчанням дітей не займається, про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час місце перебування відповідача невідоме.

Ці обставини підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме:

- довідкою ЖРЕО №414 (форма №3) від 27.05.2011 року, що підтверджує факт реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1;

- актом обстеження побутово -житлових умов учня ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3, складеним головою батьківського комітету ІНФОРМАЦІЯ_3, та класним керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 травня 2011 року, яким підтверджується факт виховання та догляду за дитиною ОСОБА_3 його матір'ю ОСОБА_1, яким встановлено, що дитина має окрему кімнату, яка облаштована для проживання, навчання та відпочинку дитини, санітарно-гігієнічні норми проживання дитини відмінні;

- висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 12.05.2011 року, про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо його неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, у зв'язку з тим, що він ухиляється від своїх обов'язків по їх вихованню та утриманню;

- довідкою Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві за №48/С від 06.04.2011 року, якою підтверджується, що вжитими заходами, пов'язаними з розшуком ОСОБА_4, встановити його фактичне місцезнаходження не виявилось за можливе;

- будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідок ОСОБА_7 пояснила, що є рідною сестрою позивача, підтвердила, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від шлюбу мають двох дітей, восени 2001 року ОСОБА_4 поїхав до Росії, з цього часу його місцезнаходження невідоме, він на зв'язок не виходить, життям своїх дітей не цікавиться, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, ОСОБА_1 самостійно займається вихованням дітей, для дітей створені всі необхідні умови для їх життя, навчання та розвитку;

- будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що перебуває з позивачем у дружніх відносинах, підтвердила, що з 2001 року чоловік ОСОБА_1 виїхав за межі України, з того часу життям та здоров'ям дітей не цікавиться, його місцезнаходження невідоме, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, намагання позивача розшукати чоловіка виявились марними, на даний час позивач самостійно виховує дітей, створює всі необхідні умови для їх життя, навчання та розвитку.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, громадянина Російської Федерації, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки міста Москва (Російська Федерація), та неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця міста Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання відповідачем копії судового рішення.

С у д д я