РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2011 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Дячишин В.Ф.

при секретарі Трубич З.С.

розглянувши у відкритому7 судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових коштів на утримання дитини.

встановив:

ОСОБА_1 від спільного життя із ОСОБА_2 має дитину ОСОБА_3 26. 05.2001 р. н., який проживає разом з нею.

У травні 2010 року вона відвідала Грецію з метою оздоровлення та курортного лікування сина, хворого на хронічне захворювання.

Покликаючись на рівність обов'язків батьків щодо утримання дитини незалежно від того з ким із них проживає остання, позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Просить стягнути 5892. 04 гривень вартості путівки на дитину та особу, що її супроводжувала.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, дала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила, вважає такі безпідставними. Пояснила, що ОСОБА_1 не довела обставин, з настанням яких чинне сімейне законодавство пов'язує обовязок батька, що проживає окремо від дитини, брати участь у додаткових витратах по утриманню останньої. Позивачка не надала засобів доказування на підтвердження свого перебування у Греції саме з метою оздоровлення дитини, надання сину відповідного лікування. З наданих ОСОБА_1 документів вбачається одержання туристичних, а не медичних послуг. Ці обставини не можуть бути в силу ст. 185 СК України визнані особливими, повязаними із необхідністю фінансування додаткових витрат по лікуванню наявного у ОСОБА_3 захворювання. З відповідача на утримання дитини присуджено аліменти. При визначення їх розміру судом серед іншого досліджувалися потреби розвитку дитини. Просить заявлені вимоги відхилити.

Позивачка, відповідач у судове засідання, про час та місце якого повідомлялися належним чином, не з'явилися, а тому суд, враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, беручи до уваги присутність у судовому засіданні повноважних представників учасників процесу', вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановления

рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд відмовляє у задоволенні позову.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 є батьком, а ОСОБА_1 матір'ю малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники сторін не оспорювали цих обставин перед судом, як і того, що дитина мешкає з позивачкою.

Відповідно до ст. 185 СК України з урахуванням п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» той з батьків, з кого присуджено аліменти, щодо якого заявлено таку вимогу або .незалежно від цих обставин, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно медичної довідки, виданої 22 січня 2010 року Львівською обласною дитячою лікарнею «Охматдит» ОСОБА_3 хворіє гайморитом' і потребує періодичного санаторно-курортного лікування в морських санаторіях.

Згідно медичної довідки виданої 19.04.2011 року' Львівською обласною дитячою лікарнею «Охматдит» ОСОБА_1 - ОСОБА_5 перебуває на постійному нагляді у дитячого невролога і потребує санаторно - курортного лікування у країнах з морським кліматом.

Однак, як вбачається з договору на туристичне обслуговування від 10 червня 2010 року, укладеного позивачкою з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, останній, як туроператор, зобов'язався забезпечити позивачку, ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 25 червня по 4 липня того ж року туристичними послугами, повязаними з бронюванням готелю, харчуванням, наданням супутннх туристичних послуг (трансфер тощо). Країна відвідування у тексті цього документу' не зазначена.

Таким чином, дана поїздка мала туристичний характер і не була повязана з лікуванням дитини сторін по справі . Позивачка, її та відповідача син, а також ОСОБА_7 згідно укладеного договору проживали у готелі, а не морському санаторії, згаданому у наведеній вище медичній довідці. Жодних доказів, що ОСОБА_8 з 25 червня по 4 липня 2010 рокуг пройшов курс санаторно-курортного лікування також немає.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторона у процесі повинна довести, обставини, на які покликається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

З досліджених судом доказів не вбачається фактів, з якими ст. 185 СК України пов'язує обовязок батька, що проживає окремо від дитини, взяти участь у додаткових витратах по лікуванню останньої. Оскільки позивачка не довела, що поїздка за договором із туроператором від 10 червня 2010 року була викликана особливими обставинами, спричиненим хворобою ОСОБА_8, тому в позові слід відмовити.

Керуючись наведеним, ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене упродовж десяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд до Судової падати з цивільних справ апеляційного суду Львівської області.

Суддя