Справа№1806/2-3515/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2011 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

Головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дубровному А.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради, третя особа Друга Сумська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що відповідно свідоцтва про право власності трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, належала ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, при цьому ОСОБА_5 заповіту не залишила. Після її смерті спадкоємці першої черги: чоловік ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не писали, але вважається що вони вступили в спадкові права, в зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавця вони були прописані та проживали разом зі спадкодавцем, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном при цьому не заявили про відмову у прийнятті спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом вони також не отримували. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. Але, ОСОБА_4 до своєї смерті склав заповіт, де все своє майно в тому числі вище вказану квартиру залишив їй. На теперішній час вся квартира повинна належати їй, але вона не може оформити спадкові права у зв'язку з тим, що квартира належала її батькам на праві спільної сумісної власності без визначення часток. При прийнятті спадщини від ОСОБА_5 її чоловіком та донькою частки, також не були визначені і тому нотаріусом не може бути видано ні свідоцтво про право власності за законом після смерті ОСОБА_5, ні свідоцтво про право власності за заповітом після смерті батька ОСОБА_4. Факт прийняття нею спадщини від батька та матері підтверджується копією паспорту, де позначена реєстрація в квартирі з 1996 року, тобто на момент смерті батьків вона проживала разом з ними, де мешкає і зараз, що підтверджує фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Інших спадкоємців які б могли претендувати на спадщину немає. Просить визнати за нею право власності на трьохкімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі та обґрунтував їх тими ж підставами, що зазначені в позовній заяві, просив визнати за позивачкою право власності на трьохкімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4.

У судове засідання представник відповідача - Сумської міської ради не з»явився, надав відгук, в якому у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду та простять розглянути справу у їх відсутність.

У судове засідання представник третьої особи- Друга Сумська державна нотаріальна контора не з»явився, надав заяву, в якій прохали справу розглянути без їх участі.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності, трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, належала ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності (а.с.7).

Батьками ОСОБА_2 в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.11).

01.08.1975 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7, після укладення якого їй було присвоєне прізвище «ОСОБА_6», що підтверджується копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9), при цьому вона заповіту не залишила.

На момент її смерті ОСОБА_4 проживав разом з нею, тому у відповідності з вимогами ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, він вважається таким, що прийняв спадщину.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт на ім»я своєї дочки - ОСОБА_2.(а.с.15)

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14).

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1, виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області, 27 грудня 1996 року, ОСОБА_8 значиться з 06.02.1996 року прописаною за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки від 04.01.2010 року № 6 виданої ТОВ «КК «Коменерго-Суми», померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 21.03.1968 року по день смерті. На день його смерті і по теперішній час в квартирі зареєстрована його дочка - ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно ст.527 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно ст.529 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно ст.549 ЦК Української РСР від 18.07.1963року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно ст.1268 ЦК України, в редакції від 2003 року, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, в судовому засіданні представником позивачки було доведено, що після смерті ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2, хоча заяву про прийняття спадщини не писали, але фактично вступили в спадкові права, в зв'язку з тим, що на момент її смерті вони були прописані разом зі спадкодавцем, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, при цьому не заявили про відмову у прийнятті спадщини. Крім того, факт прийняття позивачкою спадщини від батька та матері підтверджується копією паспорту, де позначена реєстрація в квартирі з 1996 року, тобто на момент смерті батьків вона проживала разом з ними, де мешкає і зараз, що підтверджує фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_2 право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Керуючись ст. ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 527, 529 ЦК Української РСР від 18.07.1963, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Чернобай