Справа № 2-1120/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що 28 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 (далі «Позичальник») було укладено кредитний договір №ROHРАК21460010. Відповідно до цього договору зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 35115,80 грн., а Позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитними коштами в сроки та в порядку встановленому кредитним договором.

Відповідно до договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти.

Позичальник свої зобов'язання виконав частково і кредиту не погасив.

Станом на 12.08.2011 року за Позичальником рахується заборгованість в сумі 21209 грн.19 коп. Цю суму та судові витрати по справі позивач просить стягнути з ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що крім документів по справі відповідачу надано і документ щодо реалізації автомобіля відповідача. Ці суми від реалізації автомобіля зараховані на погашення заборгованості за кредитом, але їх не достатньо. Ніхто ніякої угоди щодо того, що після реалізації автомобіля банк не має претензій з відповідачем не укладав, бо таких доказів відповідач і не може надати. Право банку є коли йому звернутись з позовом, чи сподіватись на те, що відповідач може погасить кредит. Щодо суми наданих коштів, то вона в позовній заяві вказано як вся сукупна вартість кредиту 35115,80 грн. після підняття процентів за кредитом, що було передбачено договором. Фактично на час видачі кредиту відповідачу надавались кошти в сумі 27617 грн. 40 коп. що вказано в п.17.1.1. кредитного договору.

Відповідач позову не визнав, та пояснив наступне. Кредит він частково погашав. Але через аварію, виникли труднощі і він не міг погашати кредит. Зараз банк реалізував автомобіль, і виходить, що кредит всерівно не погашено. При відібранні автомобіля, йому хтось з представників банку говорив, що якщо продадуть автомобіль, то банк не буде мати претензій до нього, а ОСОБА_1 теж повідомив банк, що більше після реалізації автомобіля не має коштів щоб погашати заборгованість. Зараз реалізувавши автомобіль, банк всерівно має до нього претензії. Крім того він отримував кредит не 35 тисяч, а 24, і про підвищення відсотків банком в договорі не вказано.

Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Копія кредитного договору укладеного між сторонами підтверджує наявність у відповідача кредитних зобовязань перед позивачем, а розрахунок заборгованості по кредиту на їх розмір (а.с.6-8, 9-14.)

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.6.3.1 кредитного договору передбачено право банку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, тому посилання відповідача на ці обставини є безпідставними.

І відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту.

Зважаючи на викладені докази, та нормативні акти, вимоги позивача є обґрунтовані, і позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60, 212 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ROHРАК21460010 від 28.01.2008 року в сумі 21209 (двадцять одна тисяча двісті девять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» 212 (двісті дванадцять) гривень 09 копійок витрат по сплаті судового збору, та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Дубенський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у вказані строки. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили за результатами розгляду справи у апеляційній інстанції.

Суддя: