Справа № 2-107/11р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі : судді - Пятковського В.І

секретаря Іванишин Х.І.,

за участю прокурора Ланика А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1»яни Юріївни до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись із даним позовом позивачка посилається на те, що вона являється матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач по справі.

Від даної дитини відповідач відмовився ще до її народження, стверджуючи майбутню складність її утримання і змушуючи її в зв»язку з цим провести аборт, проте вона категорично відмовилася. Таке відношення чоловіка глибоко вразило її, так як з ціллю вагітності як вона, так і він тривалий час лікувалися і штучне позбавлення вагітності могло призвести до неможливості стати матір»ю в майбутньому, а тому 31 січня 2009 року вони припинили спільне проживання, а 30 квітня 2009 року розірвали шлюб.

Також 01 червня 2009 року відповідач звільнив її з роботи із належного йому ТзОВ «Компанія Альфа-К» мотивуючи це фінансовою неспроможністю відшкодовувати їй дородові і післяродові лікарняні листи.

Після народження дитини відповідач знаючи про її народження та складні роди і перебування чотирнадцять днів у реанімаційному відділенні та відділенні інтенсивної терапії, протягом дев»яти перших днів навіть не виявляв бажання побачити дитину, а коли побажав і йому це організували, відмовився. Надалі ніяких зустрічей з дитиною не шукав. За весь цей час всього кілька разів через посередників надавав незначну матеріальну допомогу.

Таке відношення відповідача викликало у неї почуття глибокої зневаги.

Просить суд виходячи із зазначених вище обставин позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4.

Відповідач з позовними вимогами не погодився і пояснив суду наступне.

Ініціатором розірвання шлюбу була сама позивачка. Під час вагітності вона ж усіляко уникала будь-яких спілкувань, відмовлялася від допомог. Про народження дитини його до відома не поклала. Після чинила різні перешкоди не дозволяючи побачити сина. Кілька разів він передавав їй грошові суми 50 та 100 доларів США і 1500 грн.

Від двох попередніх шлюбів у нього є двоє дітей, життям яких він постійно цікавиться і надає посильну допомогу. Позивачка ж робити цього із спільною дитиною не бажає. Він готовий укласти з нею нотаріальну угоду про матеріальне забезпечення дитини, однак вона ухиляється.

В зв»язку з цим він позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов»язки по вихованню і утриманню дитини. Разом з тим не заперечує, що просив позивачку штучно позбавитися дитини, із-за фінансової скрути і це призвело до припинення спільного проживання і розриву шлюбу та розпаду сім»ї.

Просить в позові відмовити.

Представник заінтересованої особи, органу опіки і піклування Шевченківської райдержадміністрації м. Києва, в судове засідання не викликався по причині віддаленості від місця розгляду справи, однак його висновок в матеріалах справи наявний.

Прокурор м. Коломиї в своїх поясненнях погодився із позицією позивачки і зазначив, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам матері і дитини, а тому просить позов задоволити.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та показання свідків допитаних як безпосередньо в судовому засіданні по місцю розгляду справи, так і в судових засіданнях по місцю свого проживання, суд вважає, що позовні вимоги підтвердження знайшли і підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Як видно із встановленого ОСОБА_1»яна та ОСОБА_2 познайомилися у 2006 році. Через деякий час стали жити разом, а з 17 травня 2008 року по 30 квітня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільне проживання було припинено у січні 2009 року. Причиною цьому послужило небажання відповідача народжувати позивачкою спільну дитину, яку вони обоє раніше бажали і тривалий час лікувалися із-за неможливості дружини завагітніти. Також під час вагітності позивачки, відповідач як власник ТзОВ «Компанія Альфа-К», мотивуючи не можливістю проводити виплати пов»язані з народженням дитини, звільнив її з роботи.

Син сторін ОСОБА_3 народився 13 серпня 2009 року. Як під час вагітності, так і після народження батько дитини не приділяв ні матері, ні дитині необхідної уваги і матеріальної підтримки. Таке ставлення викликало у позивачки глибоку неприязнь до відповідача як батька і в зв»язку з цим вона порушила перед судом питання позбавлення його батьківських прав.

Відповідач не заперечуючи факт просьб з його боку по штучному перериванню вагітності, разом з тим посилається на те, що вони були викликані складністю матеріального становища сім»ї із-за фінансової кризи, яка на його думку не дозволяла їм народжувати в цей період дитину. На даний час згідний надавати матеріальну допомогу, проте позивачка приймати її не бажає і в спілкуванні з дитиною обмежує.

Правдивість тверджень позивачки знайшла відображення у показаннях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Дацків, які були близькими людьми подружжю ОСОБА_3 від самого початку знайомства і по даний час, а тому добре обізнані із розвитком стосунків та причиною розриву їх, а також ставленням батька до дитини та її матері, як до народження дитини так і після.

.Суд не залишає поза увагою показання свідка ОСОБА_8, тітки відповідача, яка зазначила, що передавала від свого імені та імені відповідача частину вищевказаних грошових коштів для дитини сторін, проте дана обставина не відображає в повній мірі відношення батька до своїх батьківських обов»язків.

При прийнятті рішення суд виходить із того, що прагнення подружжя народити спільну дитину є найбільшою метою і цінністю сімейного життя. Як ствердили позивачка і відповідач та близькі їм люди процес завагітнення позивачки був тривалим та складним і наступне бажання відповідача позбавитися дитини до її народження, з ризиком для позивачки в майбутньому більше не стати матір»ю, не могло не викликати у неї глибоку образу до такого вчинку. Дальші дії відповідача по припиненню спільного проживання з позивачкою, позбавленню будь-якої підтримки під час перебігу вагітності, звільнення її з роботи та байдужість після народження дитини, тільки розвинули у матері дитини негативні емоції до батька.

На думку суду саме це безвідповідальне рішення батька до долі дитини і дружини, яка могла внаслідок цього більше не стати матір»ю і являються тим основним психологічним моментом, який змусив позивачку просити позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд не рахує вагомим аргументом виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню та вихованню дитини - передачу матері у період виношування дитини та протягом півтора року після народження - 150 доларів США та 1500 грн. і вважає, що при обставинах, коли батько ще до народження дитини фактично відмовився від неї, а після народження умисне на протязі тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх обовязків, що негативно впливає на духовний розвиток дитини, то його слід позбавити батьківських прав, що також підтвердив своїм письмовим висновком орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві від 17 вересня 2010 року висловившись за доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі наведеного та ст.ст. 164, 165 СК України, керуючись ст.ст. 215, 223, 294 ЦПК України суд.-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був зареєстрований при народженні у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, 29 серпня 2009 року, під актовим записом № 1652.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення. У випадку не подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності 10 травня 2011 року.

Суддя: П'ятковський