Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

у складі: головуючого Старовойта Г.С.

суддів Заполовсысого В.Й.

ОСОБА_1

з участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі матеріали клопотання про забезпечення позову ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 березня 2011 року

встановила:

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 02 березня 2011 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить цю ухвалу суду скасувати і забезпечити позов шляхом встановлення обовязку відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції зупинити виконавче провадження, посилаючись нащорушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту, у якому просить звільнити з-під арешту цілісний майновий комплекс, який знаходиться у смт. Попіл ьня Житомирської області по вул. Калініна, 54 і належить на праві власності ОСОБА_4

06.08.2010 року державним виконавцем на підставі виданого 02.07.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виконавчого напису про звернення стягнення на вищезазначений майновий комплекс відкрито виконавче провадження, винесено постанову про арешт майна і складено акт опису й арешту майна.

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення зазначеного виконавчого провадження, оскільки вважає, що реалізація арештованого майна (майнового комплексу) унеможливить виконання рішення суду про задоволення її позову про звільнення цього майна з-під арешту.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 35 Закону України Про виконавче провадження визначено право державного виконавця зупинити виконавче провадження і що зупинення виконавчого провадження перешкодить державному виконавцю виконати виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення не зясувавши у повному обсязі питання наявності чи відсутності підстав для забезпечення позову.

Оскільки, за відсутності матеріалів справи, апеляційний суд позбавлений можливості усунути зазначені недоліки, оскаржувала ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суду першої інстанції слід дотриматися вимог статей 151 - 153 ЦПК України і розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову .

Керуючись ст.ст. 307, 3 ] 2 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Ухвалу Попільняпського районного суду Житомирської області від 02 березня 2011 року скасувати І передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: