АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Баранніка О.П., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення третейського суду від 07 червня 2006 року про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення третейського суду від 07 червня 2006 року про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2011 року скасувати, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 просить відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2006 року третейським судом, який був створений для вирішення конкретного спору, був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу квартири від 10 квітня 2006 року дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Із постанови Державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська від 23 червня 2005 року вбачається, що на вказану квартиру був накладений арешт. Таким чином, на день розгляду третейським судом справи про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 на вказану квартиру було накладено заборону на її відчуження. Однак, не зважаючи на цю обставину третейським судом, створеним для вирішення конкретного спору, позов ОСОБА_2 задоволено. Третейським судом у цій частині були порушені права 3-ї особи, позивача по справі, який на час винесення вказаного рішення був неповнолітнім.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що позивачу по справі ОСОБА_3, як спадкоємцю першої черги за законом, 05 лютого 2008 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру після померлого 18 грудня 2006 року батька ОСОБА_4 Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачем квартира була зареєстрована у БТІ м. Дніпродзержинська.

У судовому засіданні також було встановлено, що у травні 2008 року свідоцтво про право власності на вказану квартиру також було видано відповідачу.

Постановою прокурора м. Дніпродзержинська від 12 серпня 2008 року за фактом придбання права на майно, квартиру АДРЕСА_3, шляхом обману, яке належало неповнолітньому ОСОБА_3, позивачу, була порушена кримінальна справа.

Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про третейські суди»: справи, розглянуті третейським судом для вирішення конкретного спору, за якими видано виконавчі документи, зберігаються у компетентному суді, за місцем видачі виконавчого документа.

Разом з тим, із відповіді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2009 року вбачається, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності з рішенням третейського суду від 07 червня 2006 року на збереження до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська не направлялась. Вказана обставина у судовому засіданні була підтверджена і представником відповідача ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про скасування рішення третейського суду від 07 червня 2006 року дійшов правильного висновку, що вирішення спору, розглянутого третейським судом за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 дійсним і визнання права власності на квартиру, є недійсним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

За положеннями ст.5 ЗУ «Про третейські суди» юридичні та фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали у простій письмовій формі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. Рішенням третейського суду від 07.06.2006 року цей договір купівлі-продажу вказаної квартири було визнано дійсним. При цьому, в порушення вимог діючого законодавства, договір купівлі-продажу нерухомого майна/спірної квартири/ не посвідчено нотаріально, тобто він не є вчиненим/ є нікчемним/. У звязку з тим, що даний правочин не створив прав та обовязків для сторін, цивільні правовідносини між сторонами не виникли, то підстави для передачі спору на вирішення третейського суду відсутні .

Згідно ст.51 ЗУ «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обовязки у випадках, передбачених цим законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості справ та підсудності справ.

Враховуючи вищевикладене, рішення третейського суду від 07.06.2006 року підлягає скасуванню, оскільки ним порушені права позивача по справі ОСОБА_3

Таким чином, ухвала суду першої інстанції прийнята на підставі повно та всебічно зясованих обставин справи, відповідно до закону, що відповідає вимогам ЦПК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, правильність рішення суду першої інстанції не спростовують і зводяться до її переоцінки.

З огляду на наведене, колегія судів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: