АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5458/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом і просив визнати заповіт ОСОБА_4 від 22 вересня 2008 року недійсним.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони нотаріусам укладати будь-які угоди стосовно цього майна та заборони КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради видавати витяг з реєстру про реєстрацію права власності на це майно та проводити його перереєстрацію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати, обґрунтовуючи свої заперечення проти ухвали тим, що суд постановив ухвалу з порушенням норм діючого законодавства.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову (а.с. 4-5), позивач просив забезпечити його позов шляхом заборони Першій Дніпропетровській державної нотаріальній конторі вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на нерухоме майно на ОСОБА_2

Згідно ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

На врахувавши вище вказану норму процесуального права суддя першої інстанції не зазначив, чому саме він вибрав інший вид забезпечення позову ніж той який просив застосувати позивач.

На порушення вимог, зазначених в ст. 210 ЦПК України суддя не обґрунтував прийняте ним рішення, не зазначив необхідність забезпечення позову. Крім того, суддею не враховано рекомендації Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючі заяву позивача та забезпечуючи позов, суддя виходив з того, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити не можливим в подальшому виконання можливого рішення суду.

Але з таким висновком судді погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Із поданої позивачем заяви не вбачається, певних обставин та доказів, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливе в подальшому виконання можливого рішення, натомість вибраний позивачем вид забезпечення позову при його застосуванні фактично призведе до вирішення справи по суті без ухвалення рішення.

За таких підстав колегія суддів вважає, що ухвалу судді слід скасувати, а в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: