Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5172/11 Головуючий у 1-й інстанції: Парій О. В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О. В.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Карацюпі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2011 року по справі за заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.05.2011 року задоволено позов ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

21.06.2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме: вказати, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишає дошлюбне прізвище «Дроган».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2011 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить ухвалу скасувати та ухвалити додаткове рішення, яким змінити її прізвище «Бойко» на дошлюбне «Дроган».

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Випадки та умови ухвалення додаткового рішення передбачені ст.220 ЦПК України, згідно з якою суд, що ухвалив рішення, тобто відповідно до ч.3 ст.208 ЦПК України вирішив спір по суті, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 р. №14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про постановлення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє у його постановленні.

Частиною 8 ст.235 ЦПК України визначено порядок розгляду справ окремого провадження, в який зазначено, що в рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище підчас державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до вимог ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження справи за заявою подружжя,яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

Зі змісту заяви відповідача по справі - ОСОБА_3 вбачається, що ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не зазначив про зміну її прізвища на дошлюбне - «Дроган», тобто суд першої інстанції не ухвалив рішення стосовно зазначеної позовної вимоги.

Проте, судом правильно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що справа розглядалась в порядку позовного провадження.

Постановивши 26 серпня 2011 року ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно зазначив, що при ухваленні рішення від 20 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу судом вирішено всі заявлені вимоги, а саме - вимога про розірвання шлюбу. Вимога про зміну прізвища позивачем по справі ОСОБА_4 не заявлялась.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_4 про згоду з позовними вимогами ОСОБА_4 та розгляд справи в її відсутність. Будь-яких вимог про зміну прізвища відповідачки «Бойко», на дошлюбне - «Дроган» зазначена заява не містить (а.с.20).

Довід апеляційної скарги суттєвим не являється і не дає підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: