Справа №22ц- 2073/11 Головуючий в 1 інстанції:
ОСОБА_1
Категорія № 37
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.

суддів Кузнєцовій О.А.

ОСОБА_2

при секретарі Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 березня 2011 року в справі

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Третя державна нотаріальна контора міста Херсона про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, договору дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

14 квітня 2010 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 із зазначеним позовом посилаючись на те, що між її батьками ОСОБА_7(помер 18.06.1998року) та ОСОБА_8 (померла 08.10.1981 року) 11.05.1949 року був укладений шлюб, який, відповідно до довідки Відділу РАГС Цюрупинського РУЮ від 02.06.2009 року, не розривався.

Актовий запис №874 від 25.12.1975 року про шлюб, укладений між її батьком, ОСОБА_7, та ОСОБА_9, 10.03.2010 року анульовано відділом РАЦС Комсомольського РУЮ в м. Херсоні.

На час смерті її батьку, ОСОБА_7, належала на праві власності Ѕ частина квартири АДРЕСА_1, інша частина квартири належала на праві власності ОСОБА_9, яка успадкувала, як дружина померлого ј частини вказаної квартири. Іншу частину спадкового майна, ј частину квартири, успадкувала вона.

Після смерті ОСОБА_9 08.11.2006 року, право власності на ѕ квартири успадкував її син - ОСОБА_4, який, в свою чергу, 18.09.2009 року, подарував ѕ частини квартири своєму синові - ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом, оскільки шлюб між її батьком та ОСОБА_9 анульовано, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ОСОБА_10 від 16.04.1999року посвідчене Третьою державною нотаріальною конторою м. Херсона, спадкова справа № 672/98, реєстраційний №2-684; частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ОСОБА_4 від 27.05.2009року посвідчене Третьою державною нотаріальною конторою м. Херсона, спадкова справа № 34/2008, реєстраційний №3-63; недійсним договір дарування ѕ частини квартири на ОСОБА_5 від 18.09.2009 року; зобовязати Третю державну нотаріальну контору м. Херсона видати їй свідоцтво на право спадкування за законом Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 взамін раніше одержаного свідоцтва на право спадкування за законом від 27.05. 2009 року в спадковій справі №672/1998.

04 жовтня 2010 року ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3, з проханням встановити факт прийняття його матірю, ОСОБА_10 спадщини - ј частини квартири АДРЕСА_3, після померлого 18.06.1998 року ОСОБА_7

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволені її позовних вимог скасувати, і ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши її позовні вимоги повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду доказів щодо прийняття нею спадщини після померлого батька.

Про те з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, підтверджує факт прийняття особою спадщини у встановленому законом порядку. Крім того, відповідачами не заперечувався, під час розгляду справи, факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, після смерті її батька.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва Народження, та свідоцтв про одруження (а.с.11-13) є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, відповідно до свідоцтва про одруження(а.с.10) з 11.05.1945 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Відмітка про розірвання їх шлюбу на актовому запису відсутня, тому шлюб вважається не розірваним.

25.12.1975 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, актовий запис №874. Питання щодо визнання недійсним цього шлюбу, в порядку визначеному ч.2 ст. 45 КпШтС УРСР, згідно якої визнання шлюбу недійсним провадиться у судовому порядку, не вирішувалося.

05.10.1981 року ОСОБА_8, мати позивачки, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) померла, тобто з цього часу шлюб, укладений між батьками позивачки , відповідно до вимог ст. 37 КпШтС УРСР, згідно якої шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя, припинився.

Враховуючи, що у звязку з припиненням попереднього шлюбу відпали підстави, які перешкоджали укладенню шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, їх шлюб став дійсним, що також відповідає і вимогам чинного на час розгляду справи законодавству, а саме ч.5 ст. 39 СК України, згідно якої якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Факт проживання з часу реєстрації шлюбу по час смерті ОСОБА_7 (18.06.1998 року) однією сімєю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сторонами не заперечувався.

Після смерті 18.06.1998 року ОСОБА_7 відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4, яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №14312, виданого Фондом комунального майна м. Херсона 07.06.1994 року. Друга частина квартири належала на праві власності ОСОБА_9

Спадщину, після смерті ОСОБА_7, відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, прийняли, у встановленому законом порядку, спадкоємці першої черги: дружина - ОСОБА_9 та донька ОСОБА_3

16.04.1999 року ОСОБА_9 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна ( ј частину квартири).

Зважаючи на те, що на час відкриття спадщини шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 був дійсним, і його дійсність ніким не заперечувалася, у встановленому законом порядку, підстави для визнання недійсним вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом відсутні.

Анулювання 10.03.2010 року відділом РАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні актового запису №874 про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не має правового значення та не містить підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом виданого раніше.

Враховуючи наведене, також відсутні підстави і для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, отримане 16.01.2008 року ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_10, яка померла 08.11.2006 року та нотаріально посвідченого договору дарування, укладеного 18.09.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за умовами якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 ѕ частини квартири АДРЕСА_4. А тому, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Правильно відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , суд першої інстанції помилково вважав, що позов не підлягає задоволенню з підстав ненадання позивачем доказів прийняття у встановленому порядку ОСОБА_3 спадщини після померлого 18 червня 1998 року ОСОБА_7, прийняття ОСОБА_10 спадщини оформленої свідоцтвом від 16.04.1999 року, а також прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_9 оформленої свідоцтвом від 27.05.2009 року. У звязку із чим колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, виключивши з мотивувальної частини рішення, як підставу відмови у задоволені позовних вимог посилання на відсутність доказів прийняття ОСОБА_3, в порядку встановленому законом, спадщини після померлого 18 червня 1998 року ОСОБА_7, а також посилання на неподання доказів прийняття ОСОБА_10 спадщини оформленої свідоцтвом від 16.04.1999 року, та прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_9 оформленої свідоцтвом від 27.05.2009 року.

Та вважати що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають за відсутністю підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договору дарування.

В іншій частині рішення не оскаржено, а тому в апеляційному порядку не переглядалося.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 березня 2011 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення, як підставу відмови у задоволені позовних вимог посилання на відсутність доказів прийняття ОСОБА_3, в порядку встановленому законом, спадщини після померлого 18 червня 1998 року ОСОБА_7, а також посилання на неподання доказів прийняття ОСОБА_10 спадщини оформленої свідоцтвом від 16.04.1999 року, та прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_9 оформленої свідоцтвом від 27.05.2009 року.

Та вважати що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають за відсутністю підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договору дарування.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: