Справа № 2- 376/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.02.2011 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи 12 Харківська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Фрунзенської районної м. Харкова ради про визнання відмови від спадщини недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, яким просять визнати недійсним їх відмову він спадщини на користь ОСОБА_5. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що 20 грудня 2009 року помер їх сина ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь неповнолітньої онуки ОСОБА_5. Оскільки в момент оформлення відмови від спадщини позивачі не усвідомлювали значення своїх дій, не могли керувати ними та належним чином оцінити правові наслідки своїх дій, позивачі вважають, що здійснена ними правова дія не відображає дійсної волі на припинення, зміну цивільних прав. Спадкодавець за життя не залишив заповіту, через що до спадкування були призвані його спадкоємці батьки та діти. Спадкове майно складається з квартири № 12 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 23, секція 1Г, кв. 12, автомобіль Фольксвагген Пассат, 1996 року випуску. Зазначене майно було придбано спадкодавцем у період часу з 2001 року по 2007 рік, коли шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був розірваний, син проживав разом з батьками однією сімєю. Колишня дружина сина не мала до зазначеного майна відношення. Крім того, позивачі зазначають, що у вказаний період часу за гроші сина та позивачів на автомобільному ринку Лоскбули придбані 2 кіоски вартістю 7000 доларів США, які відповідачка безпідставно переоформила на своє імя.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила про обставини, викладені вище, а також зазначила, що відповідача оманою одружила на собі сина позивачка, схилила його до зловживання спиртними напоями. У подальшому шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був розірваний, позивачі давали сину гроші на придбання майна, що входить у спадкову масу, але відповідачка знову оманою одружила на собі ОСОБА_6 Після смерті останнього позивачі звернулися до нотаріуса та відмовилися від спадщини на користь онуки, відповідачка також була присутня у нотаріуса. При цьому позивачка та її чоловік не усвідомлювали що роблять, не розуміли значення своїх дій та не могли керувати ними. До того, як відповідачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання права власності на спадкове майно, позивачі не розуміли, що відмовилися від права на майно померлого сина. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона на обліку у психіатра не перебуває, недієздатною ніколи не визнавалася, відмовляється від призначення та проведення по справі експертизи для встановлення її психічного стану.

Представник позивача ОСОБА_2, ОСОБА_8, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.10.2010 року, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила наступне: після смерті ОСОБА_6 у нотаріальній конторі сторони були разом, відповідачка написала заяву про прийняття спадщини, а позивачі про відмову від спадщини на користь онуки. Нотаріус перед засвідченням відмові від спадщини запитувала позивачів, чи відмовляються вони від спадщини під впливом будь-якого тиску. Позивачі це заперечували. На наступний день позивач забрав у відповідачки ключі від автомобілю та техпаспорт на нього, але, коли зясувалося, що вони не можуть користуватися автомобілем, позивачі вирішили звернутися до суду з позовом про визнання відмови від спадщини недійсною. На час розгляду справи автомобіль знаходиться у позивачів. Відповідачка також заперечувала проти пояснень позивачів щодо зловживання нею та її сімєю спиртними напоями.

Представник відповідачки ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Фрунзенської районної у м. Харкові ради ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, ухвалити рішення з урахуванням майнових інтересів неповнолітньої ОСОБА_11

Представник третьої особи Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори державний нотаріус ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що ніяких обмежень для прийняття відмови позивачів від спадщини після померлого ОСОБА_6 не було, під час складання заява про відмову від спадщини душевний стан спадкоємців та їх адекватність не викликали сумнівів. Перед складанням та підписанням зазначених заяв нотаріусом були розяснені наслідки відмови від спадщини, заяви були прочитані спадкоємцями вголос. Крім того, представником третьої особи були надані письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 20 січня 2010 року звернулася ОСОБА_4, яка діяла за себе та свою малолітню дочку ОСОБА_5. 14 червня 2010 року із заявою про відмову від спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_5 звернулися батьки померлого позивачі по справі. 18.06.2010 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлого ОСОБА_11. 26 червня 2010 року до нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_13 із заявою про те, що спадщину він не прийняв та не претендує на неї, не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано дочці померлого ОСОБА_5. Позивачі звернулися до нотаріуса, який надав консультацію з приводу спадкування спадкоємцями за законом, розяснив правові наслідки прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини. При цьому нотаріусом були виконані вимоги 13, 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто установлені особи за паспортом та встановлений обсяг цивільної дієздатності. Сумнівів щодо дієздатності позивачів, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій у нотаріуса не виникло. Після наданої нотаріусом консультації, на прохання спадкоємців були складені заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_5, розяснено вимоги ст..ст. 1273, 1274 ЦК України, справжність підписів засвідчена нотаріально.

Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

Позивачі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії ІІ-УР № 219103, свідоцтвом про шлюб позивачів серії І-ВЛ № 137681.

20 грудня 2009 року ОСОБА_6 помер, про що відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 21 грудня 2009 року було зроблено актовий запис № 17249 та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 245668.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 23, секція 1Г, кв. 12, автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом є батьки померлого позивачі по справі, діти померлого ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_11.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. 5 ст. 1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Як вбачається з повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 27.01.2011 року № 174/01-16, а також наданих копій заяв зі спадкової справи, після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори звернулися вищезазначені спадкоємці із заявами. Так, 20 січня 2010 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4, яка діяла за себе та свою малолітню дочку ОСОБА_5. 14 червня 2010 року із заявою про відмову від спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_5 звернулися батьки померлого позивачі по справі. 18.06.2010 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлого ОСОБА_11. 26 червня 2010 року до нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_13 із заявою про те, що спадщину він не прийняв та не претендує на неї, не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано дочці померлого ОСОБА_5.

Позивачі у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не скористалися своїм правом на відзив заяв про відмову від прийняття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 пояснили, що про обставини прийняття чи відмови від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 їм нічого невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що їй зі слів позивачів відомо, що у сторін була домовленість щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 За домовленістю сторін, позивачам залишаються торгівельні кіоски та автомобіль, натомість вони відмовляються від спадкування іншого майна після смерті сина.

Пояснення свідків у судовому засіданні не дають можливість зробити висновок про психічний стан позивачів під час складання заяв про відмову від спадщини.

У ході судового розгляду справи не було встановлено, що позивачі у встановленому порядку були визнані недієздатними, на час відмови від прийняття спадщини після смерті сина перебували під впливом помилки або тяжкої обставини.

Належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що позивачі на момент складання заяв про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 перебували у такому стані, коли не могли розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачами суду не надано, проти призначення психіатричної судової експертизи для встановлення психічного стану позивачів на момент складання заяви про відмову від спадщини позивачі заперечували.

Статтею 145 ЦПК України передбачено обовязкове призначення психіатричної судової експертизи для встановлення психічного стану особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилаються позивачі, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Ті обставини, що позивачка є інвалідом ІІ групи, а позивач пенсіонером за віком, не можуть бути підставою для задоволенні позовних вимог в частині визнання за ними права на спадкове майно, оскільки застережень щодо інвалідності та пенсійного віку спадкоємців як підстава для визнання відмові від спадщини недійсною цивільним законодавством передбачено.

Надана медична документація ОСОБА_3 свідчить про те, що остання протягом тривалого часу, як до укладання договору, так і після, позивачка страждала на ряд захворювань, які не є психічними розладами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 225, 229-231, 233, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя