Справа № 2-1851/11
У Х В А Л А

"05" жовтня 2011 р.

Крюківський районний суд м. Кременчука, Полтавської області, в складі:

Головуючого судді - Демиденка І.О.,

при секретарі - Коптяєвій Т.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанкзвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить тимчасово обмежити відповідачу ОСОБА_1 його право виїзду за межі України до закінчення провадження в справі шляхом:

- заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видавати відповідачу паспорт/проїзний документ;

- зобовязання Адміністрації державної прикордонної служби України, вжити заходи щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/ проїзних документів.

Також, заявник просить накласти арешт на належне відповідачеві майно та грошові кошти, що знаходяться у нього або в інших осіб.

При вирішенні заяви судом враховується наступне:

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є клопотання у формі мотивованої заяви особи /її представника/, що бере участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім чітко визначених ч.1 ст.152 КПК видів забезпечення позову, законодавець допускає застосування судом, у разі необхідності, інших видів забезпечення позову.

Однак, у всякому разі, вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, має відповідати позовним вимогам і бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позов , предявлений позивачем, є позовом майнового характеру, який, згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК, дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Посилання заявника як на підставу для задоволення його заяви про застосування судом виду забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження відповідачу його права виїзду за межі України до закінчення провадження в справі та до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - на Закон України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України та відповідні підзаконні нормативні акти, не береться судом до уваги, так як норми зазначеного Закону стосуються діяльності і можуть бути застосовані /не обовязково/ органами ВГІРФО та Державної прикордонної служби.

Суд же, при розгляді заяви про забезпечення позову керується нормами ЦПК України та розясненнями, викладеними в Постанові № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України.

Отже, суд знаходить, що, так як запропонований заявником до вжиття вищезазначений вид забезпечення позову не є співмірним з заявленими позивачем вимогами, в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині слід відмовити.

Разом з тим заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на належне відповідачу майно на грошові кошти в межах позовних вимог слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкпро забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт в межах суми 145187,36 грн. на особисто належне майно та грошові кошти громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого як проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконання ухвали покласти на Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О.Демиденко