Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/3747/11 Головуючий у 1-й інст. Тарасенко
Категорія 38 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Кочетова Л.Г.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Мальгаського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2011 року, -

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, посилаючись на ст.ст. 23, 297, 610, 611, 1167 ЦК України, просив стягнути з відповідачки 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок невиконання зобов'язання за договором позики. Зазначив, що 01.09.2010 року ОСОБА_3 взяла у нього в борг 13750 грн., які обіцяла повернути не пізніше 01.10.2010 року. Проте, кошти відповідачка не повернула, чим спричинила йому моральну шкоду.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, ухваливши нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та "неустойку у вигляді трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції". Зазначив, що суд безпідставно не взяв до уваги невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань, не врахував стан його здоров'я та необхідність відновлювати порушені права у судовому порядку.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2010 року ОСОБА_3 взяла у ОСОБА_1 13750 грн. у борг, які обіцяла віддати не пізніше 01.10.2010 року, що підтверджується розпискою (а.с. 6). Однак, кошти відповідачка не повернула, у зв'язку з чим рішенням Малинського районного суду від 21.02.2011 року з неї стягнуто вказану заборгованість на користь ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі на відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, дана стаття передбачає відшкодування моральної шкоди, проте лише у випадку, коли це встановлено законом або договором. У разі, якщо сторони при укладенні договору передбачили таку відповідальність за порушення зобов'язань, то вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню з урахуванням положень, встановлених ст. 23 ЦК України та роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (з відповідними змінами та доповненнями) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

З матеріалів справи вбачається, що сторони не укладали письмового договору позики. На підтвердження факту боргового зобов'язання та передачі коштів, ОСОБА_1 надав розписку, в якій не передбачено настання відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання у вигляді відшкодування моральної шкоди (а.с. 6).

Також, не підлягає відшкодуванню моральна шкода і на підставі ст. 297 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що внаслідок невиконання ОСОБА_4 договірних зобов'язань порушено його честь і гідність. Не можуть застосовуватись до даних правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання, й положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позову, та правильно відмовив у його задоволенні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв вимог про стягнення з відповідачки "неустойки у вигляді трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції", а тому дані вимоги не можуть буди предметом розгляду в суді апеляційної інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді