Справа № 22-ц-328/11 Головуючий у І інстанції Рева О.І.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 28.01.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

при секретарі: Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання рішення недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому просила визнати недійсним рішення 22 сесії Ковалинської сільської ради 4 скликання від 24 червня 2005 року за №136 в частині затвердження матеріалів технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по вулиці Каласовка, 8 в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району, що належить ОСОБА_2, та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 605100, виданий на ім'я ОСОБА_2 Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 03 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за № 5281, їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області по вулиці Каласовка, № 7. Відповідач по справі - ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 28 травня 2008 року Ковалинською сільською радою, є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району по вулиці Каласовка, № 8, та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 травня 2008 року, виданий на ім»я відповідача, та рішення Ковалинської сільської ради від 24 червня 2005 року, на підставі якого виданий акт, порушують права позивача, як суміжного землекористувача, оскільки тепер до її будинку немає ні підходу, ні заїзду, а крім того відповідачем при виготовленні технічної документації для передачі земельної ділянки у власність не було погоджено межі земельної ділянки, що є порушенням порядку надання громадянам у власність земельних ділянок, встановлених діючим законодавством.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним (протиправним) рішення Ковалинської сільської ради Переяслав - Хмельницького району Київської області №136 від 24 червня 2005 року в частині затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2.

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 605100 від 28 травня 2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником будинку № 7 по вулиці Каласовка в селі Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області на підставі договору дарування житлового будинку від 03 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за № 5281 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки по вул. Каласовка, 8 в селі Ковалин відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку від 28 травня 2008 року, виданого на підставі рішення 22 сесії Ковалинської сільської ради 4 скликання від 24 червня 2005 року за №136.

Відповідач ОСОБА_4, дочка відповідача ОСОБА_2, є власником будинку по вулиці Каласовка, № 8 в селі Ковалин відповідно до договору дарування жилого будинку від 26 липня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2489.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що державний акт на право власності на земельну ділянку від 28 травня 2008 року виданий відповідачу ОСОБА_2 з порушенням встановленого для цього порядку, без погодження меж земельної ділянки в натурі, та з порушенням прав позивача ОСОБА_3, як суміжного землекористувача.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, згідно з ч.ч. 1, 2 якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

На підставі рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації землевпорядною організацією розробляється технічна документація із землеустрою.

При розробленні землевпорядною організацією технічної документації для виготовлення державного акту на ім»я відповідача ОСОБА_2, акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі її земельної ділянки не виготовлявся, а була долучена копія акту від 20 травня 1998 року (а.с.40), який підписував ще батько позивача ОСОБА_7 як суміжний землекористувач відповідача ОСОБА_2 на той час.

Однак суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не звернув уваги на те, що на момент розроблення землевпорядною організацією технічної документації для передачі у власність відповідачу земельної ділянки у 2005 році, наявність акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки не була обов»язковою умовою, без якої видача державного акту неможлива, оскільки п 1.16. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року за № 43, який встановлює перелік технічної документації зі складання державного акту на право власності на землю, назви такого документу не містить. Крім того даною Інструкцією визнано таким, що втратив чинність, наказ Держкомзему України від 15.04.93 N 28 "Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)", п. 1.10. якої і передбачав необхідність складання матеріалів погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами.

Таким чином відсутність акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки чи порушення при його виготовленні відповідно до Інструкції від 04.05.1999 року за № 43 не може бути підставою для визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку за умови виготовлення і оформлення належним чином землевпорядною організацією всіх інших передбачених Інструкцією документів.

Крім того, з копії технічної документації на розроблення та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_2, наявної в матеріалах справи (а.с.34-49), вбачається, що всі виготовлені документи були предметом перевірки компетентних державних органів, зокрема відділу земельних ресурсів Переяслав-Хмельницького району, відділу містобудування та архітектури Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, які своїми висновками визнали за можливе погодити розроблений проект із землеустрою та оформити право приватної власності ОСОБА_2 на землю.

Висновки суду про невідповідність розмірів земельної ділянки, переданої у власність відповідачу, зазначених у рішенні сільської ради, змісту Державного акту від 28 травня 2008 року є необґрунтованими, оскільки з копії технічної документації, наявної у справі, вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, площею 0,55 га (0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства) 22 жовтня 2003 року Ковалинською сільською радою було прийнято рішення № 61 про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки саме у такому розмірі - 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.36). Таким чином розмір земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу, вказаний в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 605100 від 28 травня 2008 року, не суперечить технічній документації, на підставі якої і був виданий.

Отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутність акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки в технічній документації по розробленню проекту землеустрою, є підставою до визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 605100 від 28 травня 2008 року, який посвідчує право власності відповідача на землю.

Крім того суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув увагу на положення ч. 1 ст. 155 ЗК України, в якій зазначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тобто можливість визнання недійсним акту, яким в даному випадку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім»я ОСОБА_2, пов»язується з порушенням прав особи, яка володіє, користується чи розпоряджається земельною ділянкою. Натомість переконливі докази, які б свідчили про факт порушення прав позивача ОСОБА_3 по володінню, користуванню чи розпорядженню земельною ділянкою з боку відповідача ОСОБА_2, в справі відсутні. Навпаки під час судового розгляду справи позивачем не заперечувалося того факту, що відповідач не чинить їй перешкод при підході чи проїзді до будинку, належного їй на праві власності. Будь-які інші докази порушення прав позивача ОСОБА_3 виготовленням на ім»я відповідача ОСОБА_2 державного акту на право власності на землю, в справі відсутні.

Колегією суддів також встановлено, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права. Так, суд, обґрунтовуючи визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилався на ст.ст. 203, 215 ЦК України (а.с.103). Однак з цим не можна погодитись, оскільки вищевказані статті встановлюють правила визнання недійсними правочинів, а згідно існуючої судової практики за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом правочинами не являються. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва (про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з прилюдних торгів), державний акт на земельну ділянку, ордер тощо.

При таких обставинах, в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, рішення суду відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання рішення недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді