overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-291/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого судді - Лузана В.В..

при секретарі - Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку що місячно до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та пояснила, що має від відповідача дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим просила стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини чи зміни матеріального становища.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 180 СК України відповідач повинен утримувати свою неповнолітню дитину.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Судом встановлений той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини стягувачки, яка виховує дочку та з якою дитина мешкає за однією адресою, та відповідач матеріальної та іншої допомоги дитині не надає. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою з місця мешкання, довідкою про народження.

З відповідача слід стягнути судовий збор та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 15, 60, 88, 174, 196, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст 199, 200 СК України суд,

ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2011 року і до повноліття дитини або зміни матеріального стану сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (міський бюджет Приморського району, ОКПО 34686694, ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, р/р 0055) у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (отримувач Місцевий бюджет Приморського району, ОКПО 34686537, ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, р/р 0055) у сумі 120 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Лузан В. В.
Справа № 2-288/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Маріупольської міськради, у якому просив визнати право власності за ним на самочинне збудоване нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці № 18 по вул. Бивалова у СТ «Чайка» у м. Маріуполі.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 доводи позову підтримала та пояснила, що позивачу належить будівля, розташована на земельній ділянці № 18 по вул. Бивалова у СТ «Чайка» у м. Маріуполі, на якій було самочинно збудовано житловий будинок літ. А-1, житлова мансарда літ. А/м, огорожа №1, однак без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ він не має права без рішення суду, просила визнати за позивачем право власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці № 18 по вул. Бивалова у СТ «Чайка» у м. Маріуполі.

Представник Маріупольської міськради ОСОБА_3Л проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням висновку будівельної - технічної експертизи про відповідність будівель будівельно - технічних норм та правил пожежної безпеки.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Факт знаходження земельної ділянки в користуванні позивача на законних підставах підтверджується документально - повідомленням БТІ, матеріалами генерального плана ділянки. За висновком будівельно - технічної експертизи житловий будинок літ. А-1, житлова мансарда літ. А/м, огорожа №1, розташовані на земельній ділянці № 18 по вул. Бивалова у СТ «Чайка» у м. Маріуполі, відповідають ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» та правилам пожежної безпеки України.

Керуючись ст. 15, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК У країни, ст. 376 ЦК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок літ. А-1, житлову мансарду літ. А/м, огорожу №1, розташоване на земельній ділянки № 18 по вул. Бивалова у СТ «Чайка» у м. Маріуполі, зобов'язавши Маріупольське БТІ зареєструвати право власності.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В. В.
№ 2-319/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

4 березня 2011 року м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Матус Т.В.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ДП «Маріупольський морський торговельний порт» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по комунальним послугам, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011р. ДП «Маріупольський морський торговельний порт» звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по комунальним послугам в сумі 1881,51 грн. та судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що відповідачі мешкають та зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1. Теплопостачання цього будинку здійснюється котельною, яка знаходилась на балансі позивача до вересня 2010р. Відповідачі несвоєчасно вносять плату за комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1881,51 грн., яку просив стягнути з відповідачів, а також судові витрати.

Відповідачі до суду не з*явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв*язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов*язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з особовим рахунком відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 3 кв. 1. Розмір заборгованості підтверджується розшифровкою особового рахунку з розрахунком боргу та складає 1881,51 грн., який слід стягнути з відповідачів, а також судові витрати.

Керуючись ст. 213, 214, 215, 224, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.. 526 ЦК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ДП «Маріупольський морський торговельний порт» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ДП «Маріупольський морський торговельний порт» (р/р 056 у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в філії АТ «Укрексімбанк», МФО 335957, ) суму боргу по комунальним послугам у розмірі 1881 грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь того ж позивача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн. в долевому порядку.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лузан В.В.
Справа № 2-479/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Маріупольської міськради, у якому просив визнати право власності за ним на самочинне збудоване нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці № 41 по вул. Ласкова у м. Маріуполі.

У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав та пояснив, що йому належить будівля, розташована на земельній ділянці № 41 по вул. Ласкова у м. Маріуполі, на якій було самочинно збудовано нежитлова прибудова літ. А1-1, нежитлова мансарда літ. А'/м, однак без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ він не має права без рішення суду, просив визнати за ним право власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці № 41 по вул. Ласкова у м. Маріуполі.

Представник Маріупольської міськради ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням висновку будівельної - технічної экспертизи про відповідність будівель будівельно - технічних норм та правил пожежної безпеки.

Суд. вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Факт знаходження земельної ділянки в користуванні позивача на законних підставах підтверджується документально повідомленням БТІ, матеріалами генерального плана ділянки. За висновком будівельно - технічної експертизи нежитлова прибудова літ. А.1 -1, нежитлова мансарда літ. А'/м, розташовані на земельній ділянці № 41 по вул. Ласкова у м. Маріуполі, відповідають ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» та правилам пожежної безпеки України.

Керуючись ст. 15, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно: нежитлову прибудову літ. А -1, нежитлову мансарду літ. А'/м, розташоване на земельній ділянки № 41 по вул. Ласкова у м. Маріуполі, зобов'язавши Маріупольське БТІ зареєструвати право власності.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі

протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у

судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протя-

гом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В. В.
Справа № 2-293/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Маріупольської міськради, у якому просив визнати право власності за ним на самочинне збудоване нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці № 62 по вул. Взльотна у м. Маріуполі.

У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав та пояснив, що йому належить будівля, розташована на земельній ділянці № 62 по вул. Взльотна у м. Маріуполі, на якій було самочинно збудовано житловий будинок літ. А-2, сені літ. а-2, гараж літ. Б-1, уборна літ. В-1, однак без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ він не має права без рішення суду, просив визнати за ним право власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці № 62 по вул. Взльотна у м. Маріуполі.

Представник Маріупольської міськради ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням висновку будівельної - технічної експертизи про відповідність будівель будівельно - технічних норм та правил пожежної безпеки.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Факт знаходження земельної ділянки в користуванні позивача на законних підставах підтверджується документально - повідомленням БТІ, матеріалами генерального плана ділянки. За висновком будівельно - технічної експертизи житловий будинок літ. А-2, сені літ. а-2, гараж літ. Б-1, уборна літ. В-1, розташовані на земельній ділянці № 62 по вул. Взльотна у м. Маріуполі, відповідають ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» та правилам пожежної безпеки України.

Керуючись ст. 15, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок, літ. А-2, сені літ. а-2, гараж літ. Б-1, уборну літ. В-1, розташоване на земельній ділянки № 62 по вул. Взльотна у м. Маріуполі, зобов'язавши Маріупольське БТІ зареєструвати право власності.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі

протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у

судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протя-

гом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В. В.
Справа № 2-359/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Маріупольської міськради, у якому просив визнати право власності за ним на самочинне збудоване нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці № 41 по вул. Міжнародній у м. Маріуполі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 доводи позову підтримала та пояснила, що позивачу належить будівля, розташована на земельній ділянці № 41 по вул. Міжнародній у м. Маріуполі, на якій було самочинно збудовано житлова прибудова літ. А'-1, тамбур літ. а3-1, житлова прибудова літ. А -1, сарай літ. Ж-1, гараж літ. 3-1, однак без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ він не має права без рішення суду, просив визнати за ним право власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці № 41 по вул. Міжнародній у м. Маріуполі.

Представник Маріупольської міськради ОСОБА_3Л проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням висновку будівельної - технічної експертизи про відповідність будівель будівельно - технічних норм та правил пожежної безпеки.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Факт знаходження земельної ділянки в користуванні позивача на законних підставах підтверджується документально - повідомленням БТІ, матеріалами генерального плана ділянки. За висновком будівельно - технічної експертизи житлова прибудова літ. А'-1, тамбур літ. а3-1, житлова прибудова літ. А2-1, сарай літ. Ж-1, гараж літ. 3-1, розташовані на земельній ділянці № 41 по вул. Міжнародній у м. Маріуполі, відповідають ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» та правилам пожежної безпеки України.

Керуючись ст. 15, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житлову прибудову літ. А'-1, тамбур літ. а3-1, житлову прибудову літ. А2-1, сарай літ. Ж-1, гараж літ. 3-1, розташоване на земельній ділянки № 41 по вул. Міжнародній у м. Маріуполі, зобов'язавши Маріупольське БТІ зареєструвати право власності.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В. В.
Справа № 2-431/11
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2011 м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого: судді Лузана В.В.,

при секретарі: Демененко М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Маріупольської міськради, у якому просила визнати право власності за нею на самочинне збудоване нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці № 102 у СТ «Вікторія» у м. Маріуполі.

У судовому засіданні позивачка доводи позову підтримала та пояснила, що їй належить будівля, розташована на земельній ділянці № 102 у СТ «Вікторія» у м. Маріуполі, на якій було самочинно збудовано садовий будинок літ. А-1, уборна літ. Б-1, огорожа № 1, однак без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ вона не має права без рішення суду, просила визнати за нею право власності на будівлі, що розташовані на земельній ділянці № 102 у СТ «Вікторія» у м. Маріуполі.

Представник Маріупольської міськради ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням висновку будівельної - технічної експертизи про відповідність будівель будівельно - технічних норм та правил пожежної безпеки.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб.

Факт знаходження земельної ділянки в користуванні позивачки на законних підставах підтверджується документально - повідомленням БТІ, матеріалами генерального плану ділянки. За висновком будівельно - технічної експертизи садовий будинок літ. А-1, уборна літ. Б-1. огорожа № 1, розташовані на земельній ділянці № 102 у СТ «Вікторія» у м. Маріуполі, відповідають ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» та правилам пожежної безпеки України.

Керуючись ст. 15,60, 196,213.214,215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно: садовий будинок літ. А-1, уборну літ. Б-1, огорожу № 1, розташоване на земельній ділянки № 102 у СТ «Вікторія» у м. Маріуполі, зобов'язавши Маріупольське БТІ зареєструвати право власності.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в М.Маріуполі

протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у

судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протя-

гом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В. В.
Справа № 2-378/11 пров.№ 2/1413/12/2012
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

27.10.2011 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий-суддя Біцюк А.В.

секретар Шадорська С.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

при розгляді в судовому засіданні справи за позовом ОСОБА_3 до Саксаганської районної ради м.Кривий Ріг, третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Казанківській районний відділ земельних ресурсів, про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 22 жовтня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області витребувано докази, в надані яких у позивача є труднощі, а саме: в Сьомій Криворізькій державній нотаріальній конторі (50036, м.Кривий Ріг вул.Льотчиків, 36а) витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, який помер 22 жовтня 2008 року в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області.

До цього часу вказану ухвалу Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою не виконано.

Представник позивача заявив клопотання про повторне витребування копії спадкової справи.

Враховуючи, що ухвала суду від 07 жовтня 2011 року не виконана Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою, а в спадковій справі, копію якої просить витребувати представник позивача, містяться документи, які мають значення для вирішення справи (заяви про прийняття спадщини, інформація про коло осіб, які прийняли спадщину) клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 134, 137 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повторно витребувати в Сьомій Криворізькій державній нотаріальній конторі (50036, м.Кривий Ріг вул.Льотчиків, 36а) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, який помер 22 жовтня 2008 року в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області (номер у спадковому реєстрі 46609470).

Уповноважити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, подати ухвалу суду до Сьомою Криворізької державної нотаріальної контори для виконання, а також отримати у вказаній установі витребувані документи для представлення їх суду.

Попередити осіб, відповідальних за виконання цієї ухвали, про кримінальну відповідальність передбачену ст.382 КК України за невиконання ухвали суду.

Розяснити особам, відповідальним за виконання цієї ухвали, вимоги ст.137 ЦПК України:

-Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду.

-Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

-За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя