Справа №2-407/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2011 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Надєр Л. М.

при секретарі Калін О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1200 гривень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідачка проживає з нею по сусідству, в 2009 році літом вона на прохання ОСОБА_2 надала її в борг гроші в сумі 1200 гривень, оскільки відповідачці потрібні були гроші для придбання запчастин для трактора. Відповідач пообіцяла, що гроші поверне протягом двох місяців, однак до цього часу гроші у вказаній сумі ОСОБА_2 не повернула і певне робити це не збирається, тому 24 листопада 2010 року вона звернулась за допомогою до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області в поверненні їй відповідачкою заборгованої суми, однак в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за вказаним фактом було відмовлено. При опитані ОСОБА_2 працівниками міліції, вона не заперечувала того, що взяла в борг у неї 1200 гривень, але вважає, що розрахувалась, оскільки повернула 740 гривень та надавала їй різного роду послуги в рахунок погашення боргу. Вказані пояснення відповідача не відповідають дійсності, оскільки відповідач гроші не повертала, а також домовленості про погашення боргу наданням їй послуг різного роду між ними не було, тому в зв?язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1200 гривень та понесені по справі судові витрати, згідно доданих нею квитанцій.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачка заборгувала їй гроші в сумі 1200 гривень, гроші вона повинна була повернути протягом двох місяців, однак до цього часу не повернула, факт передачі нею відповідачці грошей у вказаній сумі може підтвердити син відповідача, однак не підтверджується ані письмовим договором, ані розпискою, вона позичила гроші відповідачці, розраховуючи на її совість та порядність, тому на даний час не може надати відповідних доказів, однак просить стягнути з відповідачки зазначену суму коштів та понесені по справі витрати.

В судовому засіданні при розгляді справи відповідач позовні вимоги не визнала та зазначила, що дійсно 5-6 років тому вона взяла у позивачки гроші в сумі 1200 гривень в борг, при цьому жодних письмових договорів між ними не укладалось, розписок позивачці вона не писала, передача грошей відбулась в присутності її сина ОСОБА_3, через кілька місяців вона повернула ОСОБА_1 740 гривень, а в рахунок погашення суми боргу, що залишилась, вона надала позивачці послуги, про що вони усно домовились з позивачкою, а саме: син відремонтував їй мопед, перевозив сіно, продали 6 складометрів дров по 130 гривень, надали бетонні стовпчики, 10 м сітки, та інше, позивачку це влаштовувало, зараз вже минуло багато часу і чому позивачка поводить себе таким чином їй не відомо, однак просить суд повністю відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні при розгляді справи пояснив, що бажає давати пояснення, відповідач його мати, позивач проживає по сусідству. Приблизно 5-6 років тому вони з матір'ю придбали трактор, та для придбання на нього деяких запчастин та належного його оформлення мати взяла в борг у ОСОБА_1 1200 гривень, які зобовязалась повернути через декілька місяців. Через кілька місяців мати повернула сусідці ОСОБА_1 740 гривень, а в рахунок погашення суми боргу, що залишилась, вони, домовившись з позивачкою, продали їй 6 складометрів дров по 130 гривень, надали бетонні стовпчики, 10 м сітки, він відремонтував їй мопед, перевозив сіно, та інше. Взагалі протягом всього часу проживання з ОСОБА_1 по сусідстві вони їй завжди допомагали та допомагають, оскільки вона похилого віку та проживає одиноко.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, його показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Василівка Октябрського району Пермської області, мешкає по вул. Садова, 27, в м. Ананьєві Одеської області (а.с.5).

Відповідно до відмовного матеріалу №1354, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 грудня 2010 року (а.с.6), винесеної ДІМ Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області, який перевіривши повідомлення ОСОБА_1 про те, що 5-6 років тому вона дала гроші в сумі 1200 гривень ОСОБА_2, яка по теперішній час їх не повернула та відмовляється їх повертати, ніякої розписки з ОСОБА_2 вона не брала, та за відсутності ознак злочину в порушенні кримінальної справи по даному факту відмовив, про що була письмово повідомлена ОСОБА_1

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином враховуючи, що твердження позивача про надання нею в борг відповідачу грошей в сумі 1200 гривень, однак коли саме, позивач точно не памятає, оскільки згідно позовної заяви вона надала відповідачці гроші в борг у 2009 році, згідно її пояснень при опитанні її працівником міліції це відбулось приблизно 5-6 років тому, частково визнаються відповідачем та підтверджуються поясненнями свідка, в свою чергу позивач підтвердила факт отримання нею послуг та інших речей від відповідача, на що посилались відповідач та свідок, щодо тверджень позивача про те, що гроші в сумі 1200 гривень досі не повернуті відповідачем в повному обсязі, що не визнає відповідач та спростовується поясненнями свідка, не підтверджуються жодними доказами, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на це, суд залишає понесені позивачем судові витрати по справі при подачі позову до суду за нею.

Керуючись ст.ст. 208, 218, 509, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Михайлівнапро стягнення боргув сумі 1200 гривень відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5.

Рішення набуває законної сили "__"__________________20__року.