АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
№22-ц- 5333 /11р. Головуючий 1 інстанції
Категорія : земельні ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Ларенка В.І.

ОСОБА_3

при секретарі Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та «Харківської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру »» при державному комітеті України по земельних ресурсах , яка приєдналась до апеляційної скарги на рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2011 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полімерагро» до Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, третя особа у справі: Харківська регіональна філія «Центр державного земельного кадастру » при державному комітеті України по земельних ресурсах про скасування державного акту на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

13 грудня 2010 року позивач звернувсь у суд з позовом, в якому на підставі пункту 2 ст. 1, пункту б ст. 5, пункту а ст. 17, статей 80-82, 22,23, 152, 155, 158 ЗК України, статей 1, 7 Закону України «Про особисте селянське господарство» , просив визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 468574 від 02.04.2009 року, виданий на ім»я ОСОБА_4, який зареєстровано під № 78 та надано ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства та зобов»язати ДП ХРХ «Центр ДЗК» скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акту .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 09.12.2004 року АК «Полімерагро» звернулось до Харківської державної адміністрації з заявою щодо надання земельної ділянки для будівництва офісу та складських приміщень автостоянки за рахунок земель запасу Циркунівської сільської ради. Розпорядженням від 29.04.2005 року № 197 йому було надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0.69 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь (господарчий двір), розташованої за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради.

25.02.2005 року головою Харківської райдержадміністрації затверджено акт вибору земельної ділянки. На вказану земельну ділянку в період з 2005 по 2009 рік розроблено та погоджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Позивач зазначає, що за результатами розгляду проекту землеустрою ДП ХРФ «Центр ДЗК» виписано протокол перевірку обмінного файлу , відповідно до якого земельна ділянка, яка відводилась АТ «Полімерагро» перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_4

Позивач також зазначає, що йому стало відомо, що 03.07.2008 року до Харківської райдержадміністрації з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 55 га для ведення особистого селянського господарства звернувся відповідач ОСОБА_4 та розпорядженням № 2493 від 06.08.2008 року, Харківської райдержадміністрації, йому був наданий такий дозвіл. Вказаний проект ОСОБА_4. було погоджено та розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 20.09.09 року № 262 передано йому у власність земельну ділянку площею 0. 55 га .

Позивач вважає,що при оформленні на ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку були порушені його права. Крім того позивач зазначає, що 13.07.2010 року він звернувся з заявою до прокурора Харківського району та за результатами перевірки, останнім був внесений протест на підставі якого 03.09.2010 року Харківської районною державною адміністрацією винесено розпорядження № 6231, яким скасовано розпорядження «Про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , а розпорядженням № 6230 , скасоване розпорядження від 20.02.2009 року про передачу у власність ОСОБА_4 спірної земельної ділянки ( а.с.3-7, 86-87).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2011 року вказані позовні вимоги позивача позовні задоволено в повному обсязі . Визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 468574 від 02.04.2009 року, виданий на ім.»я ОСОБА_4, який зареєстровано під № 8 для ведення особистого селянського господарства та зобов»язано Харківську регіональна філія «Центр державного земельного кадастру » при державному комітеті України по земельних ресурсах скасувати державну реєстрацію вказаного акту.

В апеляційній відповідач ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду .

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує неповним з»ясуванням судом всіх обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм матеріального права .

Апелянт зазначає,що при ухваленні рішення суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 ( справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) відповідно до п.5 мотивувальної частини якого встановлено,що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення . Відповідач також зазначає, суд першої інстанції також не звернув уваги,що розпорядження № 197 від 29 квітня 2005 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АТ «Полімерагро» » на час звернення його до суду втратив чинність 14.10.2010 року , а також на те, що він пройшов процедуру оформлення земельної ділянки та 06 квітня 2009 року отримав Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку та кадастровий номер його земельної ділянки -:03:008:0122 , зовсім не співпадає з кадастровим номером земельної ділянки позивача - :00:023:0019.

Харківська регіональна філія «Центр державного земельного кадастру » при державному комітеті України по земельних ресурсах, в особі свого представника, приєдналась до апеляційної скарги ОСОБА_4

В запереченнях на апеляційну скаргу та заяву про приєднання до апеляційної скарги АК «Полімерагро», в особі свого представника, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу та заяву «Харківська регіональна філія «Центр державного земельного кадастру »» при державному комітеті України по земельних ресурсах про приєднання до апеляційної скарги - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ,судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга підлягає задоволенню .

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, не відповідає цим вимогам.

Так, задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що даючи згоду позивачу на розроблення проекту землеустрою розпорядженням № 197 від 29.04.2005 року про відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0.69 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь (господарчий двір), розташованої за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради, для будівництва офісу та складських приміщень автостоянки за рахунок земель запасу Циркунівської сільської ради , Харківська районна державна адміністрація мала право давати таку згоду, а надаючи таку згоду відповідачу ОСОБА_4, відповідно до розпорядження № 2493 від 06.08.2008 року, без зміни категорії землі , Харківська районна державна адміністрація не звернула уваги на те, що вже існувала заява позивача та дозвіл на розроблення позивачем проекту спірної земельної ділянки, відповідно до якого позивачем проводились роботи по розробленню та затвердження проектної документації та земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Посилаючись на вказані обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що видача другого дозволу на спірну ділянку відповідачу порушує права позивача.

Крім того суд першої інстанції також виходив з того, що а також Харківська районна державна адміністрація скасувала свої розпорядження як про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки , так і щодо передачі земельної ділянки у власність відповідача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, оскільки ці висновки суперечать матеріалам справи та не ґрунтуються на законі.

Так, як свідчать матеріали справи розпорядженням Харківської районної державної адміністрації № 197 від 29.94.2005 року , позивачу був надана згода на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,69 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь ( господарський двір) для будівництва та обслуговування офісу, складських приміщень та автостоянки та на час надання Харківської районною державною адміністрацією такого дозволу , позивач не був землекористувачем вказаної земельної ділянки.

Згідно до вимог частин 1 та 3 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цієї цілі та надаються у користування : громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - сільськогосподарським підприємствам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ; - сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства ; - несільськогосподарським підприємствам , установам та організаціям , релігійним організаціям та об»єднанням громадян для ведення підсобного сільського господарства ;- оптовим ринкам сільськогосподарської продукції для розміщення власної інфраструктури.

Таким чином , вказана норма ЗК України містить вичерпний перелік підстав надання та використання земель сільськогосподарського призначення.

Надані ж в обґрунтування своїх вимог позивачем документи, свідчать про те, що при зверненні до Харківської районної державної адміністрації з заявою про надання земельної ділянки, позивач мав намір щодо її використання для забудови об»єктів несільськогосподарського призначення , а саме : будівництва та обслуговування офісу, складських приміщень та автостоянки .

Згідно до вимог ст. 20 ЗК України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель ( крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони ) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом для користування земель цієї категорії, а відповідно до ст. 21 ЗК України, порушення порядку зміни цільового призначення земель , є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Між тим, без вирішення питання щодо зміни цільового призначення земель сільськогосподарського призначення , Харківська районна державна адміністрація своїм розпорядженням № 197 від 29.04.2005 року дала згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки орієнтованою площею 0,69 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь ( господарський двір) для будівництва та обслуговування офісу, складських приміщень та автостоянки , тобто в порушення вимог ст. 20, 22 ЗК України.

Крім того, матеріали справи також свідчать про те, що відповідно до розпорядження № 2493 від 06 серпня 2008 року відповідач ОСОБА_4, отримав згоду Харківської районної державної адміністрації на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0, 55 га господарського двору за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь , без зміни категорії землі та розпорядження № 262 від 20 лютого 2009 року - ця земельна ділянка передана у його власність без зміни її цільового використання.

Згідно до вимог ч.1 ст. 126 ЗК України , право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та як свідчать матеріали справи, відповідач ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку площею 0, 5500 га для ведення особистого селянського господарства, згідно до державного акту на право власності на цю земельну ділянку ( а.с.71).

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо отримання відповідачем ОСОБА_4 земельної ділянки зі зміною її цільового призначення не відповідає фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам , а вказані вище обставини свідчать про те, що саме позивач отримав згоду Харківської районної державної адміністрації на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для будівництва об»єктів несільськогосподарського призначення, без вирішення питання щодо зміни цільового призначення сільськогосподарських земель.

Інших доказів, які б свідчили про те, що право власності на спірну земельну ділянку набуто відповідачем з порушенням норм діючого законодавства , а саме вимог ст. 118 ЗК України, позивач суду не надав, а той факт, що АК «Полімерагро» отримано згоду щодо розробки проекту землеустрою для виділення спірної земельної ділянки раніше, ніж цю згоду отримав відповідач, не є підставою вважати, що при передачі у власність відповідачу спірної земельної ділянки, були порушені права АК «Полімерагро», оскільки позивач , на відповідній правовій основі ,не був її користувачем та отримавши зазначену вище згоду Харківської районної державної адміністрації, такого права не набув.

Більш того, згідно до вимог ч.1 ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом.

В ст. 140 ЗК України міститься вичерпний перелік підстав щодо припинення права власності на земельну ділянку та підстави, з приводу яких позивач просить припинити право власності позивача на спірну земельну ділянку, шляхом визнання незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 468574 від 02.04.2009 року, виданий на ім»я ОСОБА_4, який зареєстровано під № 78 та зобов»язання ДП ХРХ «Центр ДЗК» скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акту , відсутні.

Сам факт скасування Харківською районною державною адміністрацією розпоряджень № 2493 від 06 серпня 2008 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4М.» та розпорядження № 262 від 20 лютого 2009 року «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4М.» , не є підставою для визнання незаконним спірного державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки на час скасування вказаних розпоряджень ОСОБА_4 на законних підставах, набув таке право власності, а тому не може бути позбавленим такого права з зазначених вище підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції на вказані обставини та вимоги норм матеріального права уваги не звернув , визнавши незаконним зазначений вище державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, фактично припинив право власності відповідача ОСОБА_4 на зазначену вище земельну ділянку при відсутності на це підстав.

З огляду на наведене та відповідно до пунктів 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись статтями 303, 304, 309, 313, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та «Харківської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру »» при державному комітеті України по земельних ресурсах , яка приєдналась до апеляційної скарги, задовольнити.

Скасувати рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2011 року.

В задоволенні позовних вимог Акціонерному товариству «Полімерагро», відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: підпис

Судді :підписи

З оригіналом вірно, суддя :