Справа № 22-ц-850 Головуючий у I інстанції Косач І.А.
Категорія цивільна Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

01 березня 2011 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1С
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою Харківського університету Повітряних Сил на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2010 року про закриття провадження у справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Харківського університету Повітряних Сил до ОСОБА_5 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2010 року провадження у справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Харківського університету Повітряних Сил до ОСОБА_5 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі, закрите з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач Харківський університет Повітряних Сил просить ухвалу місцевого суду скасувати і скерувати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вважає, що судом невірно застосовані норми процесуального права, які визначають підсудність справи. Апелянт наполягає на тому, що правова природа спору між сторонами по даній справі це ці вільно-правова відповідальність фізичної особи-курсанта перед Державою з підстав, передбачених ч.10 ст. 25 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу, а тому за змістом ст. 15 ЦПК України справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства. Позивач також посилається на норми ч.3 і ч. 4 ст. 50 КАС України, згідно з якою, субєкт владних повноважень, як правило, є відповідачем, а не позивачем, а громадяни можуть бути відповідачами лише у певних випадках залежно від суті спору.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник з приводу проходження і звільнення з публічної служби та за зверненням прокурора в інтересах суб'єкта владних повноважень з приводу реалізації наданих йому законом функцій, тому спір підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зазначений висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно з п.15ст. 3 КАС України поняття публічна служба включає в себе і військову службу. Пунктами 2, 4 ст. 17 КАС України визначено, що спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а також спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів віднесено до компетенції адміністративних судів. Відповідно до п.14 ст. 3 КАС України адміністративним договором є угода, зміст якої складають права та обовязки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди. З матеріалів справи встановлено, що під час навчання в інституті Повітряних Сил відповідач проходив військову службу, а контракт, на підставі якого прокурор просить стягнути витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, укладені з відповідачем від імені Міністерства оборони України. Відповідно до п.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 р. № 1080, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкування якого перебувають Збройні Сили.

Посилання апелянта на п.3 і п. 4 ст. 50 КАС України також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Можливість відшкодування у судовому порядку витрат , повязаних з навчанням і утриманням у вищому навчальному закладі курсантів, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, у разі дострокового розірвання контракту через відмову від подальшого проходження служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, передбачена ст. 25 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу, тобто спеціальним Законом, який регулює правовідносини, що виникають при проходженні військової служби. Відтак, відповідно до названого вище Закону та п.5 ч.4 ст. 50 КАС України, громадянин України може бути відповідачем за даним адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Харківського університету Повітряних Сил відхилити, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: