Справа № 22-ц-2615/2011 Головуючий у I інстанції Деркач О.Г.
Категорія цивільна Доповідач - Лазоренко М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2011 року 10 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16 серпня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_6 про звернення стягнення

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16 серпня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк задоволені частково, в рахунок погашення заборгованості за договором № CNGLAK від 21.07.2008 року в розмірі 16082, 12 дол. США звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Daewoo, модель Matiz, 2008 року випуску, РН СВ8404 АК, що належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом продажу автомобіля Публічним акціонерним товариством „Комерційний банк „Приватбанк з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем та зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Вирішений порядок розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Доводи скарги зводяться до того, що суд грубо порушив норми матеріального і процесуального права. Суд залишив поза увагою, що позивачем не було надано доказів видачі грошових коштів за кредитно-заставним договором та належного розрахунку заявленої заборгованості, пені та штрафних санкцій. Також, суд не обґрунтував свого рішення щодо реалізації заставленого майна, адже його посилання на ст. 19 Закону України „Про заставу є безпідставним та помилковим, оскільки надання відповідних прав (повноважень) зазначеною статтею Закону не встановлено.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони 21.07.2008 року уклали кредитно-заставний договір № CNGLAK, згідно якого ОСОБА_6 отримав кредит в сумі 14515,20 дол.США строком до 20.07.2015 року зі сплатою 15 % річних. В забезпечення виконання зобовязання відповідач передав Банку в заставу автомобіль Daewoo, модель Matiz, 2008 року випуску, РН СВ8404 АК (а.с. 10-14).

В порушення умов кредитно-заставного договору відповідач виконував свої зобовязання частково та не своєчасно, в результаті чого станом на 26.01.2011 року виникла заборгованість перед Банком в розмірі 16082,12 дол. США, з яких 10800,32 дол. США заборгованості по кредиту, 2328,73 дол. США заборгованості по відсоткам, 615,81 дол. США заборгованості по комісії та 2337,26 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобовязання, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 7-8).

Отже встановлено, що ОСОБА_6 порушив умови кредитно-заставного договору та ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, якими встановлено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином в термін, передбачений договором.

Відповідно до положень ст.ст. 19, 20 Закону України „Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Таке ж право заставодержателя передбачено і ст.ст. 589, 590 ЦК України.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно вирішено даний спір, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, умовах кредитно-заставного договору та обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно надання Банком неналежного розрахунку заборгованості та недоведення факту видачі грошових коштів згідно кредитно-заставного договору нічим не спростовані, відповідачем не було надано будь-яких доказів в заперечення вимог позивача.

Інші доводи також не спростовують правильності висновків суду, а тому до уваги апеляційним судом не беруться та не слугують підставою для скасування вірного по суті та законного судового рішення.

За обставин, викладених вище, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: