Справа № 2-467/11
Провадження № 2/409/3143/11
РІШЕННЯ

іменем України

"03" червня 2011 р. Дніпровський суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про втрату права користування житлом колишнього члена сімї власника житла та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в здійсненні права користування житловим приміщенням в квартирі шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про втрату права користування житлом колишнього члена сімї власника житла. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 30 травня 1995 року в спірній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з 2003 року не проживає в вищевказаній квартирі. Вона не чинила відповідачу перешкоди в користування житловою площею, і відповідач не звертався з заявами про усунення перешкоди в користуванні спірною квартирою до ОСОБА_3 Він добровільно залишив квартиру і перебрався в інше місце проживання, забравши з собою всі свої особисті речі. Весь цей час відповідач проживає у своєї бабусі ОСОБА_4 в селищі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області в будинку № 27, який розташований по вул. Комарова. Реєстрація відповідача в належній їй квартири порушує її права власника, вона не може на свій розсуд розпорядитися власністю, і вимушена додатково сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, які нараховуються з розрахунком і на відповідача, який відсутній без поважних причин у спірній квартирі на протязі 8 років, комунальні послуги не сплачує, квартиру не утримує. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом в спірній квартирі згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

ОСОБА_2 звернуся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в здійсненні права користування житловим приміщенням в квартирі шляхом вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач за первісним позовом є його матірю, він зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1995 року і по теперішній час, і проживав у квартирні до листопада 2007 року. Але в звязку з неприязливими стосунками, що виникли між ним та матірю він був вимушений переїхати проживати до бабусі ОСОБА_4 Він неодноразово намагався потрапити до квартири, але мати поміняла замки на вхідних дверях, і чинить йому перешкоди в праві користування житловим приміщенням в спірній квартирі. Просить суд зобовязати ОСОБА_1 усунути йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням в спірній квартирі шляхом вселення.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити її позов, так як відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі, яка належить їй на праві власності з 2003 року, і йому ніхто не чинив перешкоди в проживанні, він залишив квартиру добровільно, виїхав на інше місце проживання до бабусі в Єлизаветівка, де проживає по цей час. Заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2 і проти його вселення до спірної квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 заперечував, наполягав на вселенні його в спірну квартиру, і залишення позову первісного позивача без задоволення, наполягав, що він не проживає в спірній квартирі з 2009 року, житловий будинок, в якому проживає бабуся в поганому житловому стані, і він забирав бабусю до себе в квартиру, яку він орендує разом із своєю дівчиною.

Представник ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, але до судового розгляду справи від ВГІРФО надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників третьої особи згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

-копія паспорту ОСОБА_1 ( а.с. 5), якою підтверджується її особа громадянина України;

-довідка Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 04.11 2010 р. (а.с. 39), якою підтверджується факт проживання ОСОБА_2 в с. Єлизаветівка, вул.. Комарова, 27 без реєстраці;

-довідка ОСОБА_3 м. Дніпродзержинська від 14.09.2010р. (а.с. 16), якою підтверджується, що ОСОБА_2 не звертався до міліції за фактом перешкоджання йому в проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_2;

-акт про не проживання від 18.10.2010 р. ( а.с. 17), яким підтверджується факт не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2003 року;

- копія особового рахунку на квартиру ( а.с. 10), якою підтверджується факт реєстрації ОСОБА_2.В.. в спірній квартирі;

-копія нотаріально посвідченого договору дарування квартири, копія Витягу про реєстрацію права власності від 05.09.2003 р. (а.с. 11, 12), якими підтверджується право власності ОСОБА_1 на квартиру по вул.. Харківській 39 44 в м. Дніпродзержинську;

-копія технічного паспорту на квартиру ( а.с. 13), якою підтверджуються технічні характеристики квартири по вул.. Харківській, 4- 39 в м. Дніпродзержинську;

-копія паспорту ОСОБА_2 ( а.с.30), якою підтверджується його особа як громадянина України;

- довідка ТОВ «Абонент 21» від 21.04.2011 р. ( а.с. 40), якою підтверджується що ОСОБА_2 не звертався до ТОВ «Абонент21» з заяви про перешкоди йому в проживанні в квартирі о вул.. Харківській, 39 - 44;

-копії квитанцій ( а.с. 41 53), якими підтверджується сплата ОСОБА_1 комунальних послуг та утримання спірної квартири;

-копія паспорту ОСОБА_4, ( а.с. 57), якою підтверджується її особа громадянина України та факт її реєстрації в с. Єлизаветівка, вул.. Комарова, 27.;

-копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_1, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, якими підтверджуються родинні відносини між сторонами у справі;

-фотографії будинку по вул.. Комарова, 27 в с. Єлизаветівка, якими підтверджується житловий стан будинку.

Вислухав сторони, свідка ОСОБА_4П, вивчивши письмові докази та матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, в задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно свідоцтв про народження, укладення шлюбу та розірвання шлюбу судом встановлено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2 Вони обидва зареєстровані у квартирі, розташованій по вул.. Харківській 39- 44 в м. Дніпродзержинську ( а.с. 10 особовий рахунок на квартиру), яка на праві власності належить ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування квартири та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 11, 12).

Як встановлено судом на підставі акту про не проживання, складеного ТОВ «Крона» 18.10. 2010 року ( а.с. 17), ОСОБА_2 у квартирі по вул.. Харківській , 39 44 не проживає з 2003 року по цей час, фактично проживає без реєстрації у своєї бабусі ОСОБА_4П, в сел.. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області в житловому будинку № 27 по вул.. Комарова, що підтверджується довідкою Єлизаветівської сільської ради (а.с.39).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4П також підтвердила, що її онук ОСОБА_2 з 2007 року в квартирі по вул. Харківській, 39 44 не проживає, хоча мати ОСОБА_1. не виганяла його з квартири, але він залишив квартиру зі скандалом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 з заявами про перешкоди в проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_4 44 в м. Дніпродзержинську з боку матері ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Абонент 21» не звертався, що підтверджується відповідними довідками, наданими цими установами (а.с. 16, 40).

Але, добровільно залишаючи квартиру, власником якої є позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку по квартирі, та залишається зареєстрованим у квартирі, що порушує права позивача за первісним позовом, як власника нерухомого майна, перешкоджає нормальному користуванню квартирою, на позивачку покладаються обовязки по сплаті комунальних платежів, повязаних з реєстрацією відповідача у квартирі, позивач не може реалізувати свої права, як власник майна, тобто володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю в повному обсязі на свій розсуд.

Зазначені ОСОБА_2 обставини щодо перешкод з боку ОСОБА_1 в проживанні в спірній квартирі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як ОСОБА_2 не надані суду докази на підтвердження своїх позовних вимог. І в суду немає підстав не довіряти поясненням та доказам, наданим ОСОБА_1 про те, що її син залишив квартиру по вул.. Харківській 39 44 в м. Дніпродзержинську добровільно, вона не чинила йому перешкод в користуванні житловою площею в спірній квартирі, і між нею та сином ніякі угоди відносно зберігання за ним права користування житлом у випадку його відсутності не укладалися.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 386ЦК України власник, який має припущення щодо порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для попередження такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власникам житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом .

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 дійсно втратив право користування житлом в квартирі по вул.. Харківській 39 44, яка на праві власності належить його матері ОСОБА_1, і він повинний бути знятий з реєстраційного обліку по спірній квартирі. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 386, 391, 405 ч.2 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 209, 212- 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про втрату права користування житлом колишнього члена сімї власника житла задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, з подальшим зняттям ОСОБА_2 з реєстрації в даній квартирі.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ВГІРФО ОСОБА_3 Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в здійсненні права користування житловим приміщенням в квартирі шляхом вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Б. Ковальова