Справа № 2-1047/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2011 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Шишкіна О.В.
при секретарі - Деркач М.М., Тищенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тер-Ін-Мед`про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:
Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що працював на підприємстві ТОВ «Тер-Ін-Мед`на посаді начальником цеху з 01.08.2006 року по 25.03.2010 року за основним місцем роботи та за сумісництвом він виконував роботу електромонтажника у повному обсязі на протязі усього часу роботи на підприємстві.
З 01.01.2009 року відповідач в порушення трудового законодавства не сплачував заробітну плату, у зв`язку з чим він вимушений був звільнитися 25.03.2010 року.
Після звільнення він отримав трудову книжку, однак грошового розрахунку по заробітній платі відповідач не здійснив.
24.03.2010 року він звернувся до директора ТОВ «Тер-Ін-Мед`із заявою про надання йому довідки про заборгованість з заробітної плати, а також копій відомостей з його підписом про отримання ним грошових коштів. Однак, директор підприємства надав довідку про доходи за основним місцем роботи на посаді начальника цеха за період з 01.10.2009 року по 24.03.2010 року із зазначенням його відсутності на робочому місці на протязі трьох місяців, що не відповідає дійсності.
Заробітна плата у відповідності до довідки наданої відповідачем за листопад грудень 2009 року та січень 2010 року нарахована з порушенням діючого законодавства України. Також, йому не була надана довідка про його роботу за сумісництвом на посаді електромонтажника та копії відомостей про отримання ним заробітної плати.
За даними фактами він звертався до прокуратури Дзержинського району міста Харкова, Державного департаменту контролю за виконанням законодавства про працю Територіальної державної інспекції праці Харківської області.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем та на необґрунтованість його вимог.
Так, позивач не працював у ТОВ «Тер-Ін-Мед`на посаді електромонтажника за сумісництвом про що немає жодного доказу, розрахунки заборгованості є необґрунтованими, позивач звільнився з підприємства за власним бажанням, а доказів про завдання ОСОБА_1 моральної шкоди діями відповідача також не надано.
Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Позивач ОСОБА_2 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Тер-Ін-Мед`на посаді начальника цеху згідно трудової книжки позивача та наказам директора ТОВ «Тер-Ін-Мед».
ОСОБА_2 був звільнений з посади технолога ТОВ «Тер-Ін-Мед`за власним бажанням, що підтверджується власноручною заявою останнього (а.с.53).
Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Згідно статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать
до періоду, за який провадиться оплата праці:
а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;
б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати;
в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Суду не надано доказів про те, що позивач ОСОБА_1 працював у ТОВ «Тер-Ін-Мед`на посаді електромонтажника за сумісництвом. Про зазначене також свідчать відсутність записів у трудовій книжці позивача, відсутність наказу та нарахування заробітної плати за сумісництво у відомостях зазначеного товариства.
Крім того, суд прийшов до висновку про відсутність заборгованості по заробітній платі ТОВ «Тер-Ін-Мед`перед позивачем на підставі відомостей обліку заробітної плати за період з січня 2009 року по березень 2010 року та відповідних нарахувань до Фонду соціального страхування, Пенсійного фонду. Інші відомості щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам ТОВ «Тер-Інг-Мед`не були надані суду через їх втрату, що підтверджується листом начальника Дзержинського РО ХМУ УМВС України у Харківській області від 29.12.2009 року відповідно до якого вжитими заходами розшуку встановити місце знаходження документів не вдалося можливим, в порушенні кримінальної справи відмовлено (а.с.60).
До посилань позивача про нарахування йому заробітної плати з порушенням діючого законодавства України суд ставиться критично оскільки ОСОБА_2 був ознайомлений з розміром заробітної плати під час прийняття на роботу до відповідача, працював у ТОВ «Тер-Ін-Мед`на протязі більш ніж трьох років та не звертався до керівництва товариства або до будь яких інших установ з приводу нарахування заробітної плати з порушеннями законодавства.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про необґрунтованість вимог позивача та відсутність заборгованості по заробітній платі, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Суду не надано доказів, що директором ТОВ «Тер-Ін-Мед`були порушені законні права позивача ОСОБА_1 як працівника зазначеного товариства, що призвело моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 10,11,14,27,31,213-215 ЦПК України, ст.ст.94,110,116,237-1 КЗпП України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення складено і віддруковано суддею у нарадчій кімнаті.
Суддя: