Справа № 2-457/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" вересня 2011 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.,

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: - встановити факт постійного проживання її матері ОСОБА_4 з ОСОБА_5; - встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 у вигляді ј частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого 26 грудня 1997 року; - встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1994 року на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5; - визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 та на кошти в сумі 3071 грн. 41 коп., що знаходяться на рахунку № Р НОМЕР_1 у відділенні № НОМЕР_2 Державний ощадний банк Українив порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4. Зазначила, що вона є донькою ОСОБА_5, який помер 26 грудня 1997 року та ОСОБА_4, яка померла 11 грудня 2009 року. Вказує, що після смерті батька спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_4, як дружина померлого; позивач, як донька померлого, та ОСОБА_7, як син померлого. Заповіт батько не залишав, а до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. На день смерті батька з ним проживала його дружина ОСОБА_4, яка протягом шести місяців з дня його смерті фактично вступила в управління та володіння спадщиною, оскільки користувалася майном швійна машинка, холодильник, пральна машинка, господарський інвентар. Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складалося з ј частини квартири АДРЕСА_3. Брат ОСОБА_7 помер 11 серпня 2006 року. Мати ОСОБА_4 померла 11 грудня 2009 року. Спадкове майно після її смерті складається з ј частини спірної квартири яка зареєстрована за нею відповідно до свідоцтва про вправо власності від 03.03.94 року, також з ј частини спірної квартири яка належала ОСОБА_5, та з грошових коштів на банківському рахунку у ВАТ Державний ощадний банк.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала.

Бердянська міська рада в судове засідання представника не направила. Про час та місце розгляду справи повідомлена розписка про отримання повістки-виклику. Суду надано листа про невизнання заявлених вимог із зазначенням про необхідність доведення позивачем тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, просить розгляд справи провести за відсутності представника.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. В судовому засіданні 14.03.11 року ОСОБА_3 не заперечувала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що знаходилась у шлюбі з ОСОБА_7, проживала у спірній квартирі, ј частина якої зареєстрована за нею. Шлюб розірваний 23.01.97 року. ОСОБА_2 суду надала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутність

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1994 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17 липня 2007 року визначено, що частки співвласників у вказаній квартирі складають по ј частині за кожним. В рішенні суду зазначене прізвище імя та по батькові ОСОБА_4 Нестеренко Галина Сопронівна.

Згідно ощадної книжки у філіалі № НОМЕР_2 Державний ощадний банк Українивідкритий рахунок № Р НОМЕР_1 на імя ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_9 уклали шлюб 28 вересня 1957 року (актовий запис від 28 вересня 1957 року № 130). Дружині присвоєне прізвище Нестеренко.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10 народилася 23 лютого 1967 року, батьком зазначений ОСОБА_5, мати ОСОБА_4 (актовий запис від 04 березня 1967 року № 30). Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 васильовичем та їй присвоєне прізвище Дряхлова.

Відповідно до домової книги на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_6 була зареєстрована у вказаній квартирі з 04.06.91 року.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 26 грудня 1997 року (актовий запис № 1713 від 27 грудня 1997 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 11 серпня 2006 року (актовий запис від 11 серпня 2006 року № 1254).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 11 грудня 2009 року (актовий запис № 511 від 25 грудня 2009 року).

Відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори від 22.06.11 року № 2818/0214 після померлого 26 грудня 1997 року ОСОБА_5 в Бердянській держнотконторі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не реєструвалися та спадкова справа не заводилася. Після померлої 11 грудня 2009 року ОСОБА_4 до Бердянської держнотконтори 22 травня 2010 року звернулася ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за заповітом, заведена спадкова справа № 408 за 2010 рік., свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося. Зазначене також підтверджується витягами зі спадкового реєстру.

Враховуючи покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_4 постійно проживала разом з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та продовжувала проживати в спірній квартирі на протязі шести місяців після смерті чоловіка та вступила в управління майном, яке йому належало, а також домову книгу на вказану квартиру, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 у вигляді ј частини квартири, а також, що свідоцтво про право власності на житло, видане 03 березня 94 року видане в тому числі і на ОСОБА_4.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, суд вважає можливим в частині вимог про визнання права власності на частину квартири та на грошовий вклад відмовити, оскільки подача заяви про прийняття спадщини до нотаріуса є дією про прийняття спадщини. Видача свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом знаходиться в компетенції нотаріуса.

В частині вимог про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на день його смерті належить відмовити, оскільки спадщина після його смерті відкрилася 26 грудня 1997 року, підчас дії Цивільного Кодексу УРСР (1963 рік), відповідно до якого факт проживання разом зі спадкодавцем не визначений як дія, що свідчила про прийняття спадщини. Встановлення даного факту не породжує для позивача юридичних наслідків.

Керуючись ст.ст.3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст.256-259 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963) країни, п. 4 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло, видане 03 березня 1994 року на квартиру АДРЕСА_3 та зареєстроване Бердянським підприємством з технічної інвентаризації у книгу № 64 під реєстром № 11456, належить ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 у вигляді ј частини квартири АДРЕСА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 26 грудня 1997 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Парій