Справа № 22-ц-4212/11 Головуючий у І інстанції Лисюк О.Д.
Категорія 38 22.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С. при секретарі Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа: Баришівська державна нотаріальна контора Київської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з вище зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2008 року помер її батько - ОСОБА_5. 20 травня 2002 року він склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці, своїй дочці ОСОБА_3

Позивачка не мала можливості своєчасно у шестимісячний термін після смерті спадкодавця оформити у нотаріуса спадкову справу, оскільки вона тяжко хворіє та являється інвалідом 2-ї групи. Саме в період закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини вона проходила освідування в МСЕК і перебувала в медичному закладі.

Просила визначити їй додатковий строк на подання заяви в нотаріальну контору для прийняття нею спадщини, згідно заповіту після свого батька, який помер 10 лютого 2008 року.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено додатковий строк достатній для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька ОСОБА_5 в межах трьох місяців .

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та направити справу на новий судовий розгляд.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 лютого 2008 року помер батько позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5. На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 20.05.2002 року, яким все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповів своїй дочці - ОСОБА_3.

Згідно з ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Якщо прийняття спадщини пропущено з поважної причини, суд може за позовом спадкоємця визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України.

Позивачка не мала можливості своєчасно у шестимісячний термін після смерті спадкодавця оформити у нотаріуса спадкову справу у зв'язку з тим, що вона важко хворіє і являться інвалідом 2-ї групи. Даний факт підтверджується довідкою МСЕК №349624.(а.с.6)

Відповідно до довідки Білоцерківського міського ТМО від 28.10.2010 року №1357 (а.с.5) позивачка перебуває на диспансерному обліку у фтизіатричному відділенні з приводу туберкульозу легень, а з 28.11.2008 року їй встановлено інвалідність. Саме в період закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_3 проходила освідування в МСЕК і перебувала в медичному закладі.

З вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення вимог позивачки ОСОБА_3 та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини в межах трьох місяців з моменту вступу рішення в законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст.ЗОЗ ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України апелянт не надав доказів та не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав викладених в апеляційній скарзі апелянта, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді