АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Керімовій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ВАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2010 року позивачі звернулися до суду з таким позовом посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 18 жовтня 2007 р. № 200/07 ВАТ «Державний Ощадний банк України» надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 529550 грн. для придбання житла зі сплатою за користування ним 14,00 % річних з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2025 року та виконання зобов'язань позичальника було забезпечене шляхом укладення договору іпотеки з прийняттям в іпотеку нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, договору поруки № 200/07-П від 18 жовтня 2007 року, укладення на користь банку договору страхування предмету іпотеки, договору страхування позичальника від нещасних випадків, а також сплатою позичальником страхових платежів за договорами страхування. Після придбання у власність квартири позичальник надав відповідачам право тимчасового користування придбаною в кредит квартирою № 22 по вул. Бульвар Слави, буд. 3 в м. Дніпропетровську, видавши їм ключі від неї та надавши згоду на їх прописку в своїй квартирі, а також передавши при цьому їм примірники договорів кредиту та іпотеки, для того, щоб відповідачі мали змогу сплачувати кредит, але ОСОБА_2 з лютого 2008 року припинила погашати кредитну заборгованість та повідомила разом з позичальником банк про незмогу сплачувати кредит у зв'язку з відсутністю доходів та просили розглянути питання щодо переоформлення кредиту на ОСОБА_2, яка запевнила банк, що має намір придбати заставлене майно та погасити кредитний борг. Відмовивши у переоформленні кредиту на іншу особу банк направив вимогу на адресу позичальника та ОСОБА_2 з повідомленням про термінове погашення боргу, яка у встановлені договором строки виконана не була та відповідачі повідомили про своє небажання виселятись з квартири, безпідставно вважаючи її своєю власністю.

З таких підстав позивачі просили суд вилучити з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_6 оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, а саме: договір купівлі-продажу квартири від 8.10.2007 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3; витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4796402 від 18.10.2007 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від 26.01.2008 року, технічний паспорт від 28.09.2007 року на ім'я ОСОБА_3, договір про іпотечний кредит № 200/07 від 18.10.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ „Державний ощадний банк України", іпотечний договір від 18.10.2007 року укладений між ОСОБА_3 та ВАТ „Державний ощадний банк України"; усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права володіння, користування та розпорядження майном шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зі спірної квартири без надання їм іншого житлового приміщення; зобов'язати відділ ПРФО Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_2 у м. Дніпропетровську; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ВАТ „Державний ощадний банк України" матеріальну шкоду в сумі 202435,08 грн. та моральну шкоду в сумі 1306080 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 1306080 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ВАТ „Державний ощадний банк України", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року вилучені з незаконного володіння ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_3, а саме: договір купівлі-продажу квартири від 18.10.2007 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 1434; витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4796402 від 18.10.2007 року, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від 26.01.2008 року, виданий КП „ДМБТІ"; технічний паспорт, виготовлений 28.09.2007 року на ім'я ОСОБА_3 та виданий КП „ДМБТІ"; договір про іпотечний кредит № 200/07 від 18.10.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ „Державний ощадний банк України"; іпотечний договір від 18.10.2007 року укладений між ОСОБА_3 та ВАТ „Державний ощадний банк України", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 1437; усунені перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права володіння, користування та розпорядження майном шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_4 без надання їй іншого житлового приміщення; зобов'язано відділ ГІРФО Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8,50 грн. у рахунок повернення судового збору та 37,00 грн. у рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а в задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне дослідження судом всіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Як встановлено судом, 18 жовтня 2007 року ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 200/07, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 529550 грн. для придбання житла, зі сплатою за користування ним 14,00 % річних з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2025 року, після чого за договором купівлі-продажу від 18 жовтня 2007 року ОСОБА_3 за отримані у кредит кошти придбав у ОСОБА_7 квартиру № 22 в будинку № 3 по бул. Слави в м. Дніпропетровську, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17512387 від 26.01.2008 р., виданого КП „ДМБТІ".

На виконання вимог кредитного договору після укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири між банком та позичальником було укладено іпотечний договір, за яким накладена заборона відчуження предмету іпотеки до припинення договору іпотеки, а між позичальником і ЗАТ СК „Українська страхова група" було укладено договір № 13-0401-0039 добровільного страхування майна від 18.10.2007р. та договір № 54-0401-0024 добровільного страхування від нещасних випадків, сплачено необхідні страхові платежі. Крім того, виконання кредитного договору було забезпечене шляхом укладання з позивачем ОСОБА_4 договору поруки № 200/07-П від 18 жовтня 2007 року, згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед банком солідарно, в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, а також за додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому.

Після придбання у власність спірної квартири ОСОБА_3 зі згоди банку та поручителя ОСОБА_4 надав відповідачам право тимчасового користування нею, ключі від неї, згоду на їх прописку в цій квартирі і передав їм свої примірники кредитного та іпотечного договорів для сплати кредиту за досягнутою між ними домовленістю про передачу квартири в тимчасове користування за умови сплати ними платежів по кредиту, а відповідачі вселилися в спірну квартиру, де ОСОБА_2 також зареєструвалася.

Станом на 21.10.2010 року у позичальника утворилася заборгованість перед ВАТ „Державний ощадний банк України" за вказаним кредитним договором у розмірі 202435,08 грн., тому попередньо повідомивши позичальника та поручителя банк 04.08.2008 року надіслав на їх адресу вимогу про дострокове повернення кредиту та повідомлення про виникнення кредитної заборгованості з вимогою терміново погасити борг, які виконані не були, після чого в листопаді 2008 року позивачі ОСОБА_4, будучи повідомлені належним чином про те, що кредитна заборгованість буде погашатися в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на заставлене майно у відповідності до п.3.3.11 кредитного договору, письмово звернулися до відповідачів з проханням в добровільному порядку виселиться з їх квартири, на що відповідачі в письмовому вигляді відповіли ОСОБА_3 про категоричну відмову від виселення, вважаючи спірну квартиру своєю власністю.

На підставі вимоги банку про дострокове повернення кредиту 05.12.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на іпотечний договір було вчинено виконавчий напис № 2215 на загальну суму 568771,93 грн. та направлено для примусового виконання до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та 23.12.2008 року головним державним виконавцем Черновою Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 11.03.2009 року в присутності ОСОБА_2 було складено акт опису й арешту майна.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. А згідно зі ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про те, що проживанням у спірній квартирі, утриманням правовстановлюючих документів на неї та невиконанням своїх зобовязань по сплаті за її користування обумовленою домовленістю з ОСОБА_3 суми в розмірі кредитних платежів ОСОБА_2 перешкоджає її власнику належно користуватися і розпоряджатися нею на власний розсуд, в тому числі, здійснити продаж цієї квартири з метою погашення кредитної заборгованості, суд обґрунтовано на підставі ст.ст.387,391 ЦК України ухвалив рішення про вилучення з незаконного володіння ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру, усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_3 права володіння, користування та розпорядження її майном шляхом виселення ОСОБА_2 з цієї квартири без надання іншого житлового приміщення із зобов'язанням скасувати її реєстрацію в цій квартирі.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про те що, покупцем і власником спірної квартири в дійсності є вона, а не ОСОБА_3, не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи і фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. А зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ВАТ «Державний Ощадний банк України» про визнання частково недійсними договорів та переведення прав покупця, яку скаржниця подавала до суду в підтвердження наявності у неї права власності на спірну квартиру, ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2010 була повернута позивачці як неподана.

Доводи щодо незаконності рішення суду в іншій частині в апеляційній скарзі не наведені.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: