15.08.2011 Єдиний унікальний номер 2-1985/11
Справа №2-1985/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2011 року м.Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Коваленко А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

21 лютого 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 26 березня 2010 року помер її дід ОСОБА_3, який за своє життя залишив на її імя заповіт. У встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту дізналася лише у грудні 2010 року від доньки померлого ОСОБА_4. Просила визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк в два місяці після набрання рішенням законної сили для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.

Від Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника.

За згодою позивача розгляд справи проводився за відсутності осіб, що не зявилися у судове засідання.

У судовому засіданні 15 серпня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено 19 серпня 2011 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Підставою звернення позивачки із позовом до суду є захист її особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 помер 16 березня 2010 року у м.Дніпропетровську (а.с.7). За своє життя залишивши посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1383 заповіт від 03 липня 2009 року, яким заповідав ОСОБА_1 належний йому на праві власності садовий будинок № 67 та земельну ділянку площею 0,048 га, що знаходяться в садівничому товаристві «Парус», розташованих на території Марївської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області (8-9, 28).

На час смерті ОСОБА_3 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_4, зятем ОСОБА_6 та онуком ОСОБА_7 (а.с.32).

Позивачка ОСОБА_1 постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із витребуваної судом від Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори копії спадкової справи (а.с.18-48), пояснень позивачки у судовому засіданні, ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 не прийняла, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 з ним не проживала, а про наявність складеного заповіту дізналася вже після спливу встановленого строку від доньки померлого - ОСОБА_4, яка також на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 23 грудня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6716 є спадкоємицею ? частки АДРЕСА_1.

Згідно ч.3 ст.1272 ГК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачем у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог та їх законності, надавши ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, рівний двом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, ч.1 ст.61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

ОСОБА_1 для звернення до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 16 березня 2010 року, надати додатковий строк, рівний двом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.

.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня одержання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Шавула