Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді СеребряковоїТ.В., при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_3" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 р. Публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський ОСОБА_3 (далі - ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначено, що 21 березня 2008 р. між банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №138Б-70, за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) в сумі 16 700 (шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. на поточні потреби, зі сплатою процентної ставки у розмірі 24.0% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 18 березня 2011 р., в обмін на зобовязання позичальника використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути його в терміни, відповідно до умов договору та виконати інші свої зобовязання згідно договору.

В забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором в цей же день - 21 березня 2008 р. був укладений письмовий договір поруки між Банком та відповідачкою ОСОБА_2, відповідно до якого остання взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника - ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №138Б-7 О від 21 березня 2008 р., в повному обсязі цих зобов'язань.

Посилаючись на те, що банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідачка ОСОБА_1 незважаючи на це, порушила його, оскільки, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 03 грудня 2010 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 22 350 (двадцять дві тисячі триста пятдесят) грн. 19 коп., позивач просив позов задовольнити, стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі - 22 350 (двадцять дві тисячі триста пятдесят) грн. 19 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 13 797 (тринадцять тисяч сімсот девяносто сім) грн. 78 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 6 071 (шість тисяч сімдесят одна) грн. 73 коп., заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 68 коп. та в повернення сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду 223 (двісті двадцять три) грн. 50 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, але за винятком штрафних санкцій, розмір яких, на її думку, є значно завищеним. До того ж, при вирішенні справи просила врахувати її скрутне матеріальне становище.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію відповідачки ОСОБА_1 Разом з тим, звертала увагу суду на пропуск позивачем строку предявлення вимог до неї, як до поручителя, та припинення дії договору поруки відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України. *

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його

ідсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність представника позивача, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу Загальних зборів акціонерів №48 (сорок вісім) від 28 квітня 2010 р. відбулася зміна найменування юридичної особи ВАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3 на ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3.

Згідно Статуту, позивач - ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3 є юридичною особою, діє на підставі Закону України „Про банки і банківську діяльність, Закону України „Про акціонерні товариства, а також Статуту.

Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачкою ОСОБА_1 та Банком 21 березня 2008 р. був укладений письмовий Кредитний договір №138Б-7 О, за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 16 700 (шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. на поточні потреби, зі сплатою процентної ставки у розмірі 24.0 (двадцять чотири)% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 18 березня 2011 р., в обмін на зобовязання позичальника використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути його в терміни, відповідно до умов договору та виконати інші зобовязання, визначенні вказаним Договором.

Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, чинність кредитного договору №138Б -7 О від 21 березня 2008 р. в судовому засіданні відповідачами не оспорювалася, а факт виконання позивачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконала, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 03 грудня 2010 р. становить 22 350 (двадцять дві тисячі триста пятдесят) грн. 19 коп., у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 13 797 (тринадцять тисяч сімсот девяносто сім) грн. 78 коп.;

- заборгованість по сплаті процентів - 6 071 (шість тисяч сімдесят одна) грн. 73 коп.;

- заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 68 коп.;

На письмове повідомлення позивача про порушення умов кредитного договору та дострокового повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, відповідачка ОСОБА_1 не відреагувала та заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді не погасила.

За таких обставин, невиконання умов кредитного договору №138Б - 7 О від 21 березня 2008 р., знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України.

Також, відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що 21 березня 2008 р. між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений письмовий договір поруки.

З тексту договору поруки від 21 березня 2008 р., вбачається, що сторони встановили, що у випадку невиконання відповідачкою ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, остання та поручитель ОСОБА_2 відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.3.1 вказаного договору).

Згідно вказаного письмового договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Проте, відповідачі порушили умови договору, тому з врахуванням вимог ст.526 ЦК України та умов Договору повинні відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобовязань.

При цьому, посилання відповідачки ОСОБА_2 на припинення договору поруки за правилами ч.4 ст.559 ЦК України, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Згідно п.3.3 договору поруки від 21 березня 2008 р., порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачений чинним законодавством та вказаним договором.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основаного зобовязання не предявив вимоги до поручителя.

Згідно компютерного розрахунку, боржниця ОСОБА_1 порушила зобов'язання за вказаним кредитним договором у травні 2010 р. Вимога до поручителя ОСОБА_2 предявлена банком у листопаді 2010 р.

Отже, суд приходить до висновку, що посилання відповідачки ОСОБА_2 на пропуск строку предявлення вимог до неї, як до поручителя, та припинення дії договору не відповідають обставинам справи та нормам цивільного законодавства.

З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним договором на загальну суму - 22 350 (двадцять дві тисячі триста пятдесят) грн. 19 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 13 797 (тринадцять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 78 коп.; заборгованість по сплаті процентів - 6 071 (шість тисяч сімдесят одна) грн. 73 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 68 коп..

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_3 підлягають стягненню в повернення сплаченого судового збору в розмірі 223 (двісті двадцять три) грн. 50 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11, 88,209, 212, 213, 214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_3" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_3 заборгованість за кредитом - 13 797 (тринадцять тисяч сімсот девяносто сім) грн. 78 коп.; заборгованість по сплаті процентів - 6 071 (шість тисяч сімдесят одна) грн. 73 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій - 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 68 коп., а всього - 22 350 (двадцять дві тисячі триста пятдесят) грн. 19 коп., заборгованості за кредитним договором №138Б-7 0 від 21 березня 2008 р., що утворилась станом на 03 грудня 2010 р.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 223 (двісті двадцять три) грн. 50 коп., тобто з кожного по 111 (сто одинадцять) грн. 75 коп. .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_3 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., тобто з кожного по 60 (шістдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя