АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 1349/2011 р. Головуючий 1 інст: Музиченко В.О.
Категорія: «договірні правовідносини» Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року. м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів колегії: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання «Сузіря», третя особа - ОСОБА_6, про визнання правочину недійсним та визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя, -

встановила:

У листопаді 2010 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 12 грудня 1975 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 13 листопада 2007 року на підставі посвідченого приватним нотаріусом ХМНО договору купівлі- продажу ОСОБА_7 набув право власності на нерухоме майно, зокрема, нежитлові будівлі літ. «Б-1», «В-1», «Ж-3», «К-2», «Л-1» за адресою: м. Харків, вул. Зернова № 4. 16 червня 2010 року ОСОБА_7 помер. Посилаючись на те, що 01 лютого 2008 року зазначене спірне майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, було передано без її згоди ОСОБА_7 на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю науково- виробничого обєднання «Сузіря» (ТОВ «Сузіря») від 1 лютого 2008 року та акту внесення майна від 20 лютого 2008 року до статутного фонду вказаного товариства, позивачка просила визнати правочин щодо внесення ОСОБА_7 спірного майна до статутного фонду товариства недійсним та визнати за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на ? частину вищевказаного нерухомого майна.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано викладений у формі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сузіря» від 1 лютого 2008 року та акту внесення майна від 20 лютого 2008 року правочин щодо внесення ОСОБА_7 до статутного фонду ТОВ «Сузіря» нежитлових будівель літ. «Б-1», «В-1», «Ж- 3», «К-2», «Л-1» за адресою: м. Харків, вул. Зернова № 4. Визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину зазначеного нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що передача ОСОБА_7 належного йому на праві власності нерухомого майна до статутного фонду товариства відбулась у відповідності до вимог закону, крім того, рішенням суду вирішено питання про його права та обовязки, оскільки він є учасником ТОВ «Сузіря», володіє 50% статутного фонду товариства, однак його не було залучено до участі у справі.

Відповідачем - ТОВ «Сузіря» рішення суду в апеляційному порядку не оскаржене.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявились, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ч. З ст. 129 Конституції України судочинство в України здійснюється на засадах забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 292 ЦПК України передбачено, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише у разі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки. У разі, якщо суд першої інстанції такого питання не вирішив, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до ч. З ст. 297 ЦПК України.

Судове рішення слід уважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обовязки цієї особи.

Як убачається із матеріалів справи, спір виник з приводу внесення ОСОБА_7 до статутного фонду ТОВ «Сузіря» придбаного ним під час шлюбу з позивачкою нерухомого майна, внаслідок чого саме товариство, а не його учасники, набуло право власності на спірне майно та до якого, у звязку з цим, було заявлено ОСОБА_5 позов про визнання правочину недійсним.

Ані в мотивувальній, ані в резолютивні частині оскарженого ОСОБА_4 судового рішення будь-яких висновків щодо його прав та обовязків не міститься.

Оскільки рішенням суду першої інстанції питання про права та обов'язки безпосередньо ОСОБА_4 не вирішувалось, судова колегія дійшла висновку про те, що він не є особою, яка на підставі ч. 2 ст. 292 ЦПК України має право на апеляційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Сузіря» про визнання правочину недійсним.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, в тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права і обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження за такою скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 297, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання «Сузіря», третя особа - ОСОБА_6, про визнання правочину недійсним та визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді