Справа № 22-ц-4755/11 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М. І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя- Шумська Н.Л.,

судді: Кіт І.Н., Мусіна Т.Г.

секретар Гордій У.М.

особи які беруть участь у справі:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства Сонячнена рішення Франківського районного суду м.Львова від 11.05.2011року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Львівського комунального підприємства Сонячне, Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенергопро відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири АДРЕСА_1 та відшкодування моральної шкоди. Судом залечено до участі в якості відповідачів також ЛКП Сонячне, ЛМКП Львівводоканал, ЛМКП Львівтеплоенерго.

Рішенням Франківського районного м.Львова від 11.05.2011року позов задоволено частково. Стягнено з ЛКП Сонячнена користь позивача ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 10 548грн., в решті позову відмовлено.

Рішення оскаржено відповідачем ЛКП Сонячне. У скарзі апелянт просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь позивача матеріальну шкоду. У доводах скарги вказує про незаконність рішення суду, яке увалено без повного та всебічного зясування обставин справи, без належної оцінки доказів, чим порушено принцип повноти та обактивності. Вказує, що за стан трубопроводів квартирної розводки та запірно-регулюючої арматури, квартирного лічильника гарячої води відповідає власник помешкання, що судом не враховано. Крім того, суд не надав належної оцінки зясованим обставинам щодо задовільного стану запірної арматури мереж водопостачання в підвальному приміщенні буд.13 на вул..Грабянки в м.Львові, відсутності ліцензії ЛКП Сонячнена встановлення лічильників води у квартирах, що виключає можливість встановлення такого у кВ.83 працівниками ЛКП, не досліджено правомірність дій відповідачів ОСОБА_7 та дотримання норм ДБН по встановленню лічильника, неправильні зроблені висновки про наявність вини ЛКП та не підтверджуються належними доказами. Також апелянт вбачає порушення норм матеріального права у невірному застосуванні Закону України Про житлово-комунальні послугита Правил утримання будинків та прибудинкових територій, оскільки не диференційовано терміни внутрішньо квартирі та внутрішньо будинкові мережі. Не враховано також те, що ліквідовано витік води у кв.83 працівниками Аварійної служби, з якими у ЛКП Сонячнедоговірні відносини на виконання таких робіт, шляхом перекриття подачі гарячої води на вказану квартиру, що стверджується Актом.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вбачає підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Позивач звернувся до суду з позовом до сім"ї ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої залиттям його квартири, що сталась 10.02.2007року, на підставі ст.ст.1166, 1190, 1192 ЦК. Під час розгляду справи судом залучено до участі в якості співвідповідачів ЛКП "Сонячне", ЛМКП "Львівводоканал", ЛМКП "Львівтеплоенерго".

Задовольняючи позов та стягаючи суму відшкодування майнової шкоди з ЛКП "Сонячне" суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено неправомірності дій ОСОБА_7 та причинового зв"язку між діями ОСОБА_7 по заміні водозапірної арматури та водяного лічильника у їх квартирі АДРЕСА_2 і заподіяною позивачу шкодою. Вину ЛКП Сонячневбачає неналежному наданні послуг з обслуговування та утримання будинку, а саме неналежне обслуговування внутрішньо-будинкових систем (відсутність водозапірної арматери) що унеможливило закрити воду у підвалі під час аварії, що призвело до збитків власнику майна.

Однак, з такими висновками колегія суддів погодитись не може. Такі висновки не грунтуються на зібраних по справі доказах та з"ясованих обставинах.

Зокрема, згідно висновку експертизи (а.с.22), акту обстеження квартири №83 ЛКП "Сонячне" (а.с.8) залиття квартири №79по вул. Граб"янки,13 в м.Львові 20.02.2007року сталось через зірвання вхідного вентиля гарячої води (перед лічильником) у ванній кімнаті о 6 год.15хв. при подачі горячої води під великим тиском в квартиру №83. ОСОБА_7 12.02.2007року звертались до ЛКП "Сонячне" з заявою, у якій повідомляли про зірвання крана біля лічильника, демонтаж та встановлення якого в комплекті з трубами і кранами проводили на їх прохання працівник ЛКП. Ці пояснення відповідача ОСОБА_3 було прийнято до уваги судом першої інстанції без належної перевірки та без дотримання вимог ч.3ст.213 ЦПК зроблено висновок про відсутність вини відповідачів ОСОБА_8 у заподіянні шкоди майну позивача.

Судом першої інстанції правильно визначено правову норму ст.1166 ЦК та застосовано до даних правовідносин. Однак, суд прийшов до помилкового висновку про відсутність неправомірних дій відповідачів ОСОБА_3 та причинового зв"язку між заміною ними водяного лічильника з комплектом труб та негативними наслідками для позивача.

Згідно Правил користування системами колективного водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, (п.4.2.) абонент повинен придбати й встановити водолічильник, який буде перебувати у нього на балансі й обслуговуванні. Встановлення водолічильника може бути виконано Водоканалом за рахунок абонента. Технічне обслуговування, ремонт і заміну водолічильників встановлених в жилих будинках здійснюють спеціалізовані організації або Водоканал за рахунок коштів абонентів. На ці види робіт складається договір між Водоканалом та абонентами. Таким чином, цим нормативним актом не передбачено можливості встановлення водяного лічильника

У разі відмови абонента виконати ці рекомендації його водокористування вважається безобліковим. Типорозмір водолічильника визначається Водоканалом.

4.3. Встановлення водолічильників на водопровідних мережах абонентів повинно здійснюватися відповідно до проекту на обладнання вводу, БНіП 2.04.01-85. Внутрішній водопровід і каналізація будинків, технічних умов, паспорта водолічильника та

цих Правил.

4.4. Водолічильники, що встановлюються на водопровідних вводах мережах абонентів, мають бути розраховані на пропуск максимальних розрахункових витрат води без врахування потреб води на внутрішнє пожежогасіння й перевірені на необхідну точність обліку малих витрат. В цьому разі для пропуску пожежних витрат необхідне спорядження обвідної лінії.

4.5. Перед водолічильником й за ним повинні бути встановлені, відповідно до вимог БНіП 2.04.01-85, запірні вентилі або засувки. Між водолічильником і другим (за течією води) запірним пристроєм має бути встановлений спускний кран (або трійник з пробкою) для спускання води.

4.8. Місце установки водолічильника погоджується з Водоканалом. Водолічильник повинен розташовуватися в зручному та легкодоступному для огляду приміщенні з надійною гідроізоляцією, освітленням, достатнім для знімання показників, температурою не нижче +4 гр.С, мати пристосування для приєднання шлангу з метою промивання вводу та водомірного вузла. За наявності у абонента насосів підвищення тиску водолічильник встановлюється на всмоктувальному трубопроводі, тобто до насосів.

При невиконанні цих вимог Водоканалу у встановлені строки водокористування абонента вважається безобліковим і витрата води визначається згідно з п.9.6. цих Правил за час від дня встановлення строку на переобладнання водомірного вузла до дня виконання усіх робіт, пов'язаних з його перенесенням.

4.10. Встановлення водолічильника повинно виконуватись лише після повної готовності приміщення водомірного вузла та закінчення монтажу трубопроводів й арматури.

4.12. У разі відсутності або розміщення абонентом водомірних пристроїв з порушенням діючих Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів, БНіП 2.04.01-85, паспорта водолічильника, цих Правил та умов встановлення водолічильників водопостачання абонента вважається безобліковим і витрата води визначається за п. 9.6. цих Правил.

4.13. Абонент ЗОБОВ'ЯЗАНИЙ:

д) утримувати в технічно справному стані труби та обладнання внутрішніх водопровідних мереж, що перебувають на його балансі.

Однак відповідачі ОСОБА_3 не довели, згідно вимог ч.1ст.60 ЦПК, ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень, не надали докази встановлення лічильника води та водозапірної арматери у їх квартирі з дотримання цих норм, що могло б свідчити про правомірність дій та відсутність вини у залитті.

Судом першої інстанції не з"ясовано на підставі належних та допустимих доказів чи проводилась заміна лічильника та труб у квартирі № 83 працівниками ЛКП "Сонячне" та чи звертались з цього приводу відповідачі з відповідною заявою до ЛКП.

Натомість, згідно довідки ЛКП "Сонячне" відповідачі, мешканці АДРЕСА_3 в період з 2005року і станом на 2011 рік не звертались з усними та письмовими зверненнями на предмет заміни вентиля гарячої води перед водяним лічильником, а також встановлення водяного лічильника у вказаній квартирі.

За доводами апеляційної скарги, обов"язок по утриманню в справному технічному стані водозапірних кранів, вентелів та іншого сантехнічного обладнання в квартирі покладається на власника житлового приміщення. Це твердження колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки відповідає вимогам Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30.12.1997року а також ДБН, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, погоджені з державним комітетом України у справах захисту прав споживачів, Міністерством охорони здоров"я України, Головним управлінням пожежної охорони України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України 1994року №65, де в п.1.13 зазначено, що водозапірна арматура та інші прилади в житлових приміщеннях належать абонентові та ним експлуатуються. Згідно п.9.1 вказаного нормативного акту- абонент зобов"язаний стежити за станом внутрішньої мережі, арматури (водозапірних кранів, вентилів, змішувачів тощо) та санітарно-технічних приладів, не допускати витоку води, в разі виникнення витік води повинен негайно бути ліквідований абонентом-власником квартири.

Згідно п.40. Правил споживач несе відповідальність: за порушення правил користування житловими будинками і житловими приміщеннями та правил експлуатації внутрішньобудинкових (квартирних) систем водо-, теплопостачання і водовідведення - шляхом сплати штрафу згідно із законодавством; за прострочення внесення платежів за послуги - шляхом сплати неустойки (пені), розмір якої встановлюється згідно із законодавством або договором. Заборгованість може бути стягнута із споживача у встановленому законодавством порядку; за збитки, завдані з його вини власнику будинка та іншим споживачам (залиття водою тощо), - згідно із законодавством.

Також не здобуто належних доказів, які б давали підстави вважати, що ЛКП Сонячнеутримувало загально-будинкову мережу горячого водопостачання у несправному стані.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно із ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 62 ЦПК України визначає, що сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" пояснення осіб, отримані не за процедурою допиту свідків, не можуть використовуватися як засіб доказування.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10 548грн. позивач ґрунтує на висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26.11.2008року (а.с.20), як правові підстави вказує ст.ст.1166, 1190, 1192 ЦК.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тому розмір відшкодування шкоди суд вважає доведеним на підставі належних доказів, які ніким не спростовані.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що шкода заподіяна залиттям саме з квартири відповідачів ОСОБА_3, яка належить їм на праві власності, що свідчить про заподіяння ними майнової шкоди внаслідок такого залиття. Власність зобовязує, як передбачено ч.4 ст.319 ЦК і відповідно до ст.322 ЦК на власнику лежить тягар утримання майна, яке йому належить.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав зробити висновок щодо наявності вини відповідача ЛКП Сонячнеу заподіянні матеріальної шкоди позивачу.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги у відповідності до вимог п.1,2,3,4ч.1ст.309 ЦПК знаходить підстави для скасування рішення суду через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, невідповідність висновків суду обставинам справи, і погоджується з доводами апеляційної скарги.

Ухвалюючи нове рішення, оцінивши докази у їх сукупності, у відповідності до вимог ст.212 ЦПК, апеляційний суд приходить до переконання про підставність звернення позивача з позовом саме відповідачів ОСОБА_3 з підстав, передбачених ст.ст.1166, 1190, 1192 ЦК, оскільки ними як заподіювачами шкоди не доведено, що шкоди завдано не з їз вини, а з вини інших осіб. Розмір майнової шкоди визначений висновком експертизи та не спростований іншими належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.303, п2ч.1ст.307, п.1-3ч.1ст.309, ч.2ст.314, 316. 317, 319 ЦПК, ст.ст.1166ч.1, ч.1ст.1190, 1192 ЦК України, колегія суддів-

вирішила:

апеляційну скаргу ЛКП Сонячне- задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 11.05.2011року скасувати в частині стягнення 10 548 грн. матеріальної шкоди з ЛКП Сонячнена користь ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 10 548 грн. майнової шкоди, 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 51грн. судового збору.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя- Шумська Н.Л.

Судді: Кіт І.Н.

ОСОБА_9