АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5566/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку, перерахунок пенсії та визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про поновлення пропущеного строку, перерахунок пенсії та визнання дій неправомірними.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2010 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 закрито, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду, обґрунтовуючи свої заперечення проти ухвали тим, що суддя при постановленні ухвали порушив норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючі провадження по справі за позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішенням Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" (далі рішення Конституційного Суду), визнано неконституційним пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI і тому позовна заява позивача підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся із позовною заявою 26 серпня 2010 року, і 02 вересня 2010 року суддя першої інстанції відкрив провадження по справі в порядку цивільного судочинства (а.с. 19).

Згідно частини 3 рішення Конституційного Суду, положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд» - Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону, а саме конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

У разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином висновок суду про закриття провадження по справі є вірним та таким, що відповідає вимогам норм процесуального права.

Але висновок суду про розяснення позивачу його право на звернення до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства є передчасним.

Законом України від 02 грудня 2010 року «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» зазначено, що місцеві загальні суди у справах щодо таких спорів (в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства) закривають провадження за правилами Цивільного процесуального кодексу України та розглядають їх як відповідні адміністративні суди у порядку адміністративного судочинства. Для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства суд самостійно, без необхідності вчинення учасниками таких спорів будь-яких дій, постановляє ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі.

Тобто, відповідно до положень вказаного Закону, суд повинен був лише закрити провадження по справі.

За таких підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду, згідно п. 2, ч. 2 ст. 312 ЦПК України підлягає зміні з виключенням з її резолютивної частини розяснення позивачу його права на звернення до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2010 року змінити, виключити з резолютивної частини ухвали суду розяснення позивачу про його права на звернення до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції для виконання вимог Закону України від 02 грудня 2010 року «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами».

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: