АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Куценко Т.Р.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2011 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

В с т а н о в и в :

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30 січня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ним було укладено кредитний договір № CNL-302/08/2006, за яким банк надав йому кредит у сумі 152000,00 грн. для споживчих цілей. 21 червня 2007 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» укладений кредитний договір № ML-302/192/2007 згідно якого банк надав йому кредит у сумі 152250,00 грн. для споживчих цілей. В забезпечення виконання зобов'язань за цими кредитними договорами був укладений договір іпотеки № РCL-302/192/2007 від 21 червня 2007 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з одного боку та ЗАТ «ОТП Банк» з іншого про передачу в іпотеку належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1. 23 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис за № 2580, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості на користь ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 319255,89 грн. 25 лютого 2010 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що: зазначена у виконавчому написі сума заборгованості є спірною і не відповідає фактичним обставинам; у виконавчому написі не зазначено строк, за який проводиться стягнення; виконавчий напис поданий до виконавчої служби після спливу строку для його пред'явлення до виконання (а.с.4-7).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с. 145-148).

В апеляційній скарзі (а.с.152-156) позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, оскільки:

- суд не прийняв до уваги його доводи про те, що в порушення вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку» банк не надсилав йому жодного повідомлення про порушення ним зобовязань за кредитними договорами;

- судом не прийнято до уваги, що заборгованість у розмірі 319255,89 грн., яка зазначена у виконавчому напису нотаріусу, є спірною, оскільки відповідачем не були надані докази на підтвердження заборгованості саме в цій сумі;

- суд не звернув уваги, що виконавчий напис від 23 вересня 2008 року № 2580 був предявлений для виконання після спливу строку на його предявлення;

- суд не прийняв до уваги, що виконавчий напис від 23 вересня 2008 року № 2580 не відповідає вимогам ч.1 ст.89 Закону України «Про нотаріат», п.3 ч.1 ст.19,32 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції встановив, що вчинений 23 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виконавчий напис за № 2580, відповідно до якого було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення кредитної заборгованості на користь ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 319255,89 грн., відповідає вимогам закону, які передбачають підстави безспірності вчинення виконавчих написів; розмір заборгованості за кредитом у сумі 319255,89 грн. станом на 22 вересня 2008 року позивачем не спростований.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно може бути здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки № РCL-302/192/2007 від 21 червня 2007 року про передачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1 передбачено не містить обмеження права відповідача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису (а.с.12 -15).

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє вико-навчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як вбачається зі справи, вчинений 23 вересня 2008 року приватним нотаріусом виконавчий напис за реєстром № 2580 про звернення стягнення на належне нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в рахунок погашення кредитної заборгованості станом на 22 вересня 2008 року у розмірі 319255,89 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк» відповідає вимогам ст.ст.88,89 Закону України «Про нотаріат» щодо умов та змісту вчи-нення виконавчих написів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів невідповідності вказаної у виконавчому написі розміру кредитної заборгованості у сумі 319255,89 грн. станом на 22 вересня 2008 року позивачем суду не надано.

З наданих приватним нотаріусом копій документів, доданих банком до заяви про вчинення виконавчого напису, вбачається, що іпотекодавці були письмово повідомлені банком про наявність боргу за кредитним договором та наміри банку вчинити виконавчий напис (а.с.74-94).

Доводи апеляційної скарги про те, що банк не надсилав йому жодного повідомлення про порушення ним зобовязань за кредитними договорами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в судовом засіданні в суді першої інстанції позивач не заперечував, що знав про наявність заборгованості перед банком.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий напис предявлений до виконання після спливу строку на його предявлення не є підставою для визнання виконавччого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки це питання розглядаються шляхом оскарження виконавчих дій в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадженян».

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: