Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 4325 / 11 Головуючий у 1 інстанції:. ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

«18» жовтня 2011 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Є.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_3

При секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Хортицької районної адміністрації, треті особи: КП „ВРЕЖО №6", виконком Запорізької міської ради, ВГІРФО Хортицького РВ УМВС України в Запорізькій області, ОП ЗМБТІ про визнання приватизації недійсною, скасування розпорядження та свідоцтва про право власності, скасування рішення виконкому міської ради та скасування наказу КП „ВРЕЖО №6",

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Хортицької районної адміністрації, ОСОБА_4. ОСОБА_6, ОСОБА_7,треті особи про визнання приватизації недійсною, скасування розпорядження та свідоцтва про право власності, скасування рішення виконкому міської Ради та скасування наказу КП ВРЕЖО №6.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2011 року провадження по справі у частині позовних вимог було закрито у звязку зі смертю ОСОБА_7, яка померла 29.11.2010 року.

В позовній заяві зазначала, що 12.08.2000 року вона була вселена та прописана в АДРЕСА_1, як член сім'ї наймача. У період з 1999 року по 2002 рік вона навчалась в м. Мценськ Орловської області Російської Федерації , а з 2002 року по цей час навчається в м. Орел Російської Федерації. За час навчання вона залишалась прописаною в спірній квартирі, постійно приїжджала в квартиру на час канікул. Після смерті батька 09.05.2005 року її перестали пускати в квартиру. Кожного року починаючи з 2005 року вона зверталася з заявами до начальника КП ВРЕЖО №6 щодо збереження за нею житлової площі на час навчання.

Оскільки позивачка зберігає право на жиле приміщення на час приватизації, тому вважає, що приватизація зазначеної квартири була проведена незаконно просить суд визнати приватизацію квартири АДРЕСА_2 незаконною, визнати недійсним розпорядження голови Хортицької райадміністрації про приватизацію вказаної квартири та свідоцтво про право власності на цю квартиру на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також скасувати рішення Запорізької міської Ради про переведення цієї квартири до нежитлового фонду та скасувати наказ начальника КП «ВРЕЖО-6» про переведення квартири до нежитлового фонду.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано приватизацію квартири АДРЕСА_3 незаконною.

Визнано недійсним розпорядження голови Хортицької районної адміністрації №3051 від 05 листопада 2007р. про приватизацію квартири АДРЕСА_4 на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Визнано недійсним свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 №20654, видане Хортицькою районною адміністрацією 05 листопада 2007р. на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання приватизації квартири АДРЕСА_5 недійсною, визнання недійсним розпорядження голови Хортицької районної адміністрації № 3051 від 05.11.2077 року про приватизації зазначеної квартири, а також визнання недійсним свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру, видане Хортицькою районною адміністрацією 05.11.2007 року на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8, районний суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_5, на час приватизації вищезазначеної квартири мала передбачені ст.. 64 ЖК України права користування зазначеною квартирою і на яке за нею зберігалося це право і при тимчасовій відсутності ( у випадках, передбачених ст.. 71 ЖК України ), а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сімї.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон № 2482-ХІІ) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі (будинку) разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир (будинків) шляхом передачі їм цих квартир (будинків) у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Виходячи з аналізу змісту Закону № 2482-ХІІ у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й при тимчасовій відсутності, а відтак і право на його приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

Відповідно до ст.. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців в тому й числі у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характеру роботи або у звязку з навчанням ( учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що з 12.08.2000 року ОСОБА_5 була вселена та прописана у квартиру АДРЕСА_6 як член сімї наймача квартири ОСОБА_7 та за згодою всіх членів сімї в тому й числі і її батька ОСОБА_9

В період з 1999 року по 2002 рік ОСОБА_5 навчалася в професіональному агротехнічному ліцеї № 15 в м. Мценськ Орловської області Російської Федерації, а з 2002 року по цей час навчається в Мценському філіалі ОСОБА_1 Державного Технічного Університету Російської Федерації, що підтверджується довідками відповідних навчальних закладів (а.с. а.с. 73, 75,78).

Вищезазначені обставини також підтверджуються рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2006 року, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою , а також Рішенням Хортицького районного суду від 09.10.2008 року, яким також відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7. ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення. Цими рішеннями встановлено, що ОСОБА_5 була відсутня у вищезазначеній квартирі з поважних причин у звязку з навчанням в Російській Федерації, іншого житла не має. Зазначені рішення набрали законної сили. (а.с. 33, а.с. 36).

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Крім того, 01.07.2005 року, 14.05.2007 року , 05.11.2007 року ОСОБА_5 подавала письмові заяви начальнику КП « ВРЕЖО-6» про збереження за нею житлової площі зазначеної квартири у звязку з навчанням, що є поважною причиною (а.с. а.с. 72, 74,77).

23.05.2007 року Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове обєднання № 6 направило ЖРЕУ № 31 копії документів ОСОБА_5 з яких вбачається, що остання зареєстрована в спірній квартирі, є студенткою Орловського державного університету, а також зазначило щоб ніяких дій без її відома з квартирою не проводити (а.с. 76).

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2006 року в порядку забезпечення позову по справі ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зміну умов договору найму жилого приміщення спірної квартири та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання такою, що втратила право користування квартирою було заборонено вселення та реєстрація будь-яких осіб в спірну квартиру, та заборонено приватизацію цієї квартири до вирішення справи (а.с.10).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2007 року позовну заяву залишено без розгляду, проте встановлені ухвалою суду заходи забезпечення позову скасовані не були ( а.с.11).

Представник КП « ВРЕЖО -6» підтвердив в судовому засідання про отримання копії зазначеної ухвали.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2007 року був задоволений позов ОСОБА_7 . ОСОБА_8 про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірною квартирою, за цим рішенням ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку зазначеної квартири (а.с. 91).

30.10.2007 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали заяву про приватизацію спірної квартири. Розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації № 3051 від 05.11.2007 року заява була задоволена та в цей же день на їх імя було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру за № 20654 (а.с. 44, а.с. 45).

15.11.2007 року ОСОБА_11 та ОСОБА_8 уклали договір купівлі-продажу спірної квартири , за яким ОСОБА_4 придбала зазначену квартиру (а.с. 19).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2008 року заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2007 року, яким було визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірною квартирою було скасоване, а справа була призначена до розгляду по суті. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2008 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою. Рішення винесено з підстав, аналогічних тим, по яким було винесено рішення 30.06.2006 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням і, таким чином було відновлено право позивачки на спірну квартиру.(а.с. 91, а.с. 12).

Виходячи з того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 провели приватизацію вищевказаної квартири без відома й згоди позивачки ОСОБА_5, а рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2008 року було відновлено реєстрацію позивачки за адресою спірної квартири з 01.10.2007 року, тобто з дня ухвалення заочного рішення, яким було зобовязано відділ громадянства іміграції і реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ УМВС України в Запроізькій області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_12, а також встановлено, що вона неправомірно була визнана такою, що втратила право користування спірною квартирою з 2000 року, отже, неправомірно позбавлена права участі в її приватизації, тому суд підставно і правильно визнав приватизацію квартири АДРЕСА_5 недійсною, а відтак недійсним розпорядження голови Хортицької районної адміністрації № 3051 від 05 листопада 2007 року про приватизацію та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_7 № 20654, видане Хортицькою районною адміністрацією на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зібраним у справі доказам та законодавству, що врегульовує дані правовідносини, постановлене з дотримання процесуального закону, підстав для його скасування у апеляційного суду не має, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: