АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Єлізаренко І.А., Ремеза В.А.

при секретарі: Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_3до ОСОБА_2 про стягнення грошових.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 39 827,00 грн. в рахунок повернення суми авансу, судові витрати по справі: судовий збір в сумі 768, 65 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., а всього - 40 715,65 грн.

В іншій частині позову відмовлено /а.с.58-61/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, посилаючись на те, що суд при розгляді справи порушив законодавство України, і рішення суду є необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що у середині липня 2008 року позивач домовився з відповідачем про купівлю будинку № 6, який знаходиться в 3-м провулку О. Кошового в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

З метою підтвердження намірів на здійснення угоди купівлі-продажу будинку, 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем відбулася попередня згода про покупку позивачем будинку. Підтверджуючи свою волю на укладення цієї угоди, позивач передав відповідачеві грошову суму в розмірі 9 680 грн., що на той момент було еквівалентно сумі в розмірі 2000 дол. США (курс НБУ за станом на 22 липня 2008 року 100 дол. США = 484 грн.). Відповідач, підтверджуючи свою волю на укладення угоди продажу будинку, видав позивачу розписку, у якій власноручно записав, що взяв у нього гроші сумі, еквівалентної 2000 дол. США, і остаточна угода купівлі-продажу відбудеться 30 липня 2008 року.

Однак 30 липня 2008 року угода купівлі-продажу будинку не відбулася з вини відповідача, який захотів переглянути умови угоди. Після узгодження всіх істотних умов угоди купівлі-продажу будинку, 06 серпня 2008 року позивач другий раз передав відповідачеві грошову суму в розмірі 14 533,50 грн., що на той момент було еквівалентно сумі в розмірі 3000 дол. США (курс НБУ за станом на 06 серпня 2008 року 100 дол. США = 484,45 грн.).

Відповідач, підтверджуючи свою волю на укладення угоди продажу будинку, надав позивачу другу розписку, у якій власноручно записав, що одержав від позивача задаток за проданий будинок у сумі, еквівалентної 3000 дол. США, і договір купівлі-продажу відбудеться 13 серпня 2008 року.

Однак 13 серпня 2008 року з вини відповідача угода купівлі-продажу будинку також не відбулася, тому що в черговий раз відповідач відмовився укласти договір купівлі-продажу.

Згодом, позивач неодноразово усно звертався до відповідача із проханням про укладання договору купівлі-продажу будинку або поверненні всієї грошової суми, отриманої їм від нього у якості задатку.

29 липня 2009 року позивач звернувся до відповідача в письмовому вигляді із проханням у строк до 03 липня 2009 року до 12.00 годин повернути йому сплачену раніше по двох розписках грошову суму в розмірі 40750 грн., що еквівалентно 5000 дол. США (за курсом комерційного банку 1 дол. США = 8,15 грн.).

03 липня 2009 року відповідач зазначену вище грошову сум позивачу не повернув, а лист залишив без відповіді. Договір купівлі-продажу укладено не було і жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 570 ЦК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що передані позивачем грошові кошти не можуть бути визнані як завдаток, а повинні визначиться авансовими і повернутися позивачу в тому розмірі в якому вони надавалися.

При цьому колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про стягнення авансової суми у розмірі 5 000 дол. США, що в еквіваленті НБУ становить 39 827,00 грн.

Як в позовної заяві, так і в суді позивач посилався на те, що отримав як задаток грошову суму в розмірі 9680 грн. та 14533 грн.50 коп., еквівалентної сумі в розмірі 5000 доларів США.

Відповідач також пояснив в суді апеляційної інстанції, що долари не отримував, так як робив ремонт будинку і потрібні були не долари, а гривня.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе зменшити нараховану авансову суму за договором з 39827 грн. до24213 грн.50 коп., а також судовий збір з 768 грн.65 коп. до 242 грн.14 коп., тим самим змінивши рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року змінити у частині розміру авансової суми та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок поверненні суми авансу - 24213 грн.50 коп., судовий збір у розмірі 242 грн. 14 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: