Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/505/11 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В.Б.
Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановила:

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться цивільна справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 27000 доларів США.

Посилаючись на те, що відповідач намагається швидко позбутися свого майна, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач звернувся 30.12.2010 року із заявою про забезпечення позову, просив накласти арешт на належні відповідачу автомобілі.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від

30 грудня 2010 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, Накладено арешт на майно ОСОБА_2: автомобілі - FIAT Uno, 1988 р., МАЗ 543203 220,2006 р.; МАЗ 54323,1990 р„ та полу причепи - ПС 7310025,2006 р.; ПС 7310025,2006 р.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, з підстав порушення судом норм процесуального та матеріального права, неправильного встановлення обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Відповідач вважає, що у суду не було підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, оскільки твердження заявника про намагання його відчужити майно є надуманим та не підтверджується жодним доказом по справі.

Також у нього відсутні будь-які зобовязання перед позивачем, оскільки термін виконання зобовязання не настав.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 вказаної статті). Згідно вимог ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 р. № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд правильно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Не можна погодитися з посиланням в апеляційній скарзі на те, що накладення арешту на зазначене майно не має під собою жодної обґрунтованої причини та правових підстав, так як в даному випадку підставою для накладення арешту є можливе утруднення виконання рішення суду в разі відчуження цього майна.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151, 152 ЦПК України, співмірна із заявленим позовом і не впливає на господарську діяльність відповідача.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Г оловуючий

Судді: