Справа № 22-ц-828/11 Головуючий у І інстанції Бортницька В.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 08.04.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 В»ячеславовича на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 В»ячеславовича про стягнення боргу,

встановила:

У лютому 2010 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за укладеними між ними договорами позики на загальну суму 500 000 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що під час спільного проживання з відповідачем однією сім»єю протягом 2006 та 2007 років вона позичила йому грошові кошти на загальну суму 500 000 грн., що підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками. В грудні 2009 року позивач звернулася до відповідача з проханням повернути позичені нею грошові кошти, на що останній не відреагував, а на претензію від 01.12.2009 року не відповів. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь 500 000 грн. позичених нею грошових коштів, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2010 року позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 500 000 грн., а також судові витрати в доход держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення з нього на користь ОСОБА_3 частини боргу в розмірі 250 000 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 позичила відповідачу ОСОБА_2 протягом 2006 та 2007 років грошові кошти на загальну суму 500 000 грн. Так, 04 листопада 2006 року позивач позичила відповідачу 60 000 грн., 03 лютого 2007 року 100 000 грн., 01 травня 2007 року 50 000 грн., 10 липня 2007 року 100 000 грн., 03 вересня 2007 року 100 000 грн., 03 жовтня 2007 року 90 000 грн. (а.с.3-8). Факт отримання грошей та розмір отриманої суми самим відповідачем не оспорюється, в зв»язку з чим та відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом перевірки апеляційним судом.

В розписках про отримання грошових коштів зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зобов»язується повернути отримані суми за першою вимогою, натомість вимога позивача про повернення грошей від 01 грудня 2009 року ним виконана не була, в зв»язку з чим суд на підставі вимог ст.ст. 1046 1051 ЦК України дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_3 та задоволення в зв»язку з цим позову шляхом стягнення з відповідача на її користь боргу в розмірі 500 000 грн. З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає повно та всебічно з»ясованим обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача про те, що відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України з нього на користь позивача має бути стягнута лише половина суми боргу 250 000 грн., в зв»язку з тим, що він з позивачем на момент отримання від неї в позику грошових сум перебував у фактичних шлюбних відносинах, і гроші були витрачені на потреби сім»ї, оскільки факт витрачання відповідачем грошових коштів на потреби сім»ї не був доведений жодними доказами, що є обов»язком сторони відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Таким чином посилання відповідача на ці ж обставини в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню, оскільки під час розгляду справи по суті вони були предметом перевірки судом першої інстанції, який дав їм належну оцінку та відхилив за недоведеністю.

Інших доводів, які б спростували законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 В»ячеславовича відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: