Справа №22-ц-846/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шпак
Категорія - 5 Суддя-доповідач - Гагін
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Попруги С. В.,

при секретарі - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шосткинського МВ ГУМВС України в Сумській області про зобовязання не чинити перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником житлового будинку №12 по вул.О.Кобилянської у м.Шостка, що підтверджується свідоцтвами на спадщину від 17 січня 1986 року та 20 жовтня 2009 року.

З 18 березня 2008 року спірному приміщенні з її дозволу був зареєстрований чоловік ОСОБА_1

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2009 року шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано.

Вказує, що вона постійно проживає у м.Чернівці і бажає продати спірний будинок. Але на даний час у ньому зареєстрований та проживає відповідач, який не бажає придбати цей будинок та чинить перешкоди для покупців. Добровільно знятись з реєстрації він не бажає.

Просила зобовязати відповідача не чинити їй перешкоди у здійсненні права власності на будинок, зняти його з реєстрації та виселити.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2011 року усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_2 домоволодінням №12 по вул.О.Кобилянської у м.Шостка шляхом виселення з нього ОСОБА_1 без надання іншого житла та зобовязано відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області зняти з реєстрації ОСОБА_1, 29 лютого 1964 року за вказаною адресою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

При цьому зазначає, що він вселився та зареєструвався у спірному будинку з дозволу ОСОБА_2, як член сімї власника житлового будинку, а тому має право на користування зазначеним приміщенням. Крім того вказує, що у спірному будинку він робив ремонт за власні кошти.

Вважає, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє його права користування займаним приміщенням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що дії ОСОБА_1 щодо реєстрації та його проживання у спірному будинку порушують право ОСОБА_2 на продаж будинку, що не дає їй можливості розпорядитися своїм майном.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №12 по вул.О.Кобилянської у м.Шостка (а.с.4-6).

ОСОБА_1 зареєстрований у спірному житловому будинку з 18 березня 2008 року та проживає у ньому на час вирішення спору (а.с.9).

20 жовтня 2009 року шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с.7-8).

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна, як зазначено у статті 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Однак, за частиною першою статті 156 ЖК України, члени сімї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Установлено, що ОСОБА_1 є бувшим чоловіком позивачки, вселився до спірного житлового будинку у встановленому законом порядку і набув прав і обовязків, передбачених статтею 156 ЖК України.

Підстави виселення членів сімї (колишніх членів сімї) власника будинку передбачені статтею 157 та частиною першою статті 116 ЖК України.

Виселення, згідно із частиною першою статті 116 ЖК України, може мати місце, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Вирішуючи спір на підставі статей 316, 321, 386, 391 ЦК України, судом не враховано, що будинок є житлом, а позбавлення житла можливе лише на підставі вимог закону, який регулює житлові правовідносини.

Судом першої інстанції не наведено підстав порушення відповідачем норм Житлового кодексу України, а позивачем у порушення положень ст.ст.10, 60 ЦПК України також не надано таких доказів, а також чинення їй ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися будинком.

Зазначені обставини, у відповідності до пунктів 1, 4 частини першої статті 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні її позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2011 року у даній справі скасувати.

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шосткинського МВ ГУМВС України в Сумській області про зобовязання не чинити перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -