справа №2010/2-1320/11
провадження №2/120/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря - Носачової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу будинку дійсним та виконаним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати дійсним та виконаним угоду договір купівлі-продажу житлового будинку недобудованого готовністю 91%, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Мала Данилівка, вул. Степова, 8, між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посилаючись на те, що 27.08.1995 року вона та її чоловік ОСОБА_3 в рівних частках придбали у громадянина ОСОБА_2 вищевказаний будинок. В подальшому вона з своїм чоловіком добудували будинок та ввели його в експлуатацію належним чином. 14.07.1999 року будинок зареєстрували в БТІ. Згідно з рішенням Малоданилівської сільради була змінена адреса будинку з будинку №8 на будинок №10 по вул. Степова, Дергачівського району, Харківської області. 10.12.2010 року помер її чоловік ОСОБА_3 На даний час їй необхідно оформити спадщину, тому звернулась до нотаріуса, де довідалася, що договір зареєстрований на товарній біржі не є правовстановлюючим документом, так як договір не засвідчений нотаріально, хоча договір купівлі продажу є дійсним, оскільки він виконаний сторонами повністю.

Позивач в судове засідання не з»явився, від представника надійшла заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення в пресі.

Суд, вивчивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.08.1995 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку готовністю 91%, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Мала Данилівка, вул. Степова, 8, про що свідчить договір купівлі-продажу №Н1-234 від 27.08.1995 року, який посвідчений Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» у м. Харкові. (а.с.5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 добудували будинок та ввели його в експлуатацію, про що був складений акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію приватного домоволодіння, затвердженого рішенням №300 від 08.10.1996 року виконкому Малоданилівської сільської ради Дергачівського району Харківської області (а.с.14-15).

З довідки КПТІ «Інвенрос» від 20.05.2011 року вбачається, що будинок в сел. М. Данилівка, вул. Степова, 10 (колишній № 8) зареєстрований в рівних частках за кожним: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською товарною біржею 27.08.1995 року р. № н1-234, що записано в реєстрову книгу під номером 8, р. № 1361.

Згідно з рішенням Малоданилівської сільської ради була змінена адреса будинку з будинку №8 на будинок №10 по вул. Степова, Дергачівського району, Харківської області, про що КП БТІ «Інвенрос» внесено в реєстр та у технічний паспорт відповідний запис про зміни адреси.

10.12.2010 року ОСОБА_3 помер, про що мається довідка про смерть за №24 видана 08.12.2010 року (а.с.10).

Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація КП БТІ «Інвенрос» за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на спірний жилий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

Відповідно до п. 5 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004р. за №1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації.

30 січня 1996 позивач з чоловіком зареєструвалися в даному будинку, за який сплатили продавцю 450000000,00крб., ними було сплачено державне мито у розмірі 450000,00крб., про що зазначено в договорі.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились відносно суттєвих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і здійснилось повне виконання договору, однак одна з сторін уклоняється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі, послідуюче нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.

Дана угода являється правомірною, так як її недійсність ніким не встановлена і вона ніким не оспорена.

Між сторонами був укладений правочин, яким є у відповідності до ч.1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 220 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір № Н1-234 купівлі-продажу житлового будинку недобудованого (завершенність 91%), що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Мала Данилівка, вул. Степова, 8, укладений 27 серпня 1995 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений на біржі нерухомості та основних фондів «Україна».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко