АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 27 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі Алісовій Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 серпня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Дніпро» (далі ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 09 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Дніпро» (далі - ЗАТ «ОСОБА_3 Дніпро»), правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро», і ОСОБА_6 укладено договір про надання кредитної лінії № 091107- UАН, згідно якого банк надав ОСОБА_6 з урахуванням її платоспроможності відновлювану кредитну лінію у розмірі 612116,56 грн. на споживчі цілі, зі сплатою 17,00 % річних, з поверненням кредиту у строк, встановлений графіком зниження ліміту, з остаточним погашенням 08 листопада 2012 року.

В порушення умов Договору ОСОБА_6 свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2010 року з ОСОБА_6 стягнуто суму заборгованості за Договором станом на 27 березня 2009 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 умов Договору 09 листопада 2007 року між ним та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 091107-іп (далі - Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 4844. Згідно п. 1.3 Договору іпотеки Відповідачі 1,2 передали в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру, розташовану в м. Кривому Розі по пр. Гагаріна, 77/3, яка належить їм на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2006 року та зареєстрована КП «Криворізьке БТІ» відповідно до ОСОБА_7 про реєстрацію права власності № 10640087 від 16 травня 2006 року, реєстровий номер № 4976822.

Однак, ОСОБА_6 не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість за період з 28 березня 2009 року по 30 листопада 2009 року в загальній сумі 74840,62 грн., а саме: несплачені відсотки за користування кредитом за період з 28 березня 2009 року по 30 листопада 2009 року - 70703,66 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту - 1748,09 грн.: інфляція заборгованості за несплату відсотків - 1784,13 грн.; три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 604,75 грн. Тому просив суд, з метою погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором про надання кредитної лінії в загальній сумі 72451 грн. 75 коп. ( яка складається з несплачених відсотків за користування кредитом згідно п. 4.1, 4.3 Кредитного договору за період з 28 березня 2009 року по 30 листопада 2010 року 70703 грн. 66 коп. та 1748 грн. 09 коп. пеня за несвоєчасне погашення відсотків за цей же період) звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру, розташовану на 1 поверсі 9 поверхового житлового будинку, загальною площею 68,80 кв.м., житловою площею 45,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцям на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2006 року, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки в розмірі вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом оцінки суб'єктом оціночної діяльності у порядку, передбаченому ст. 43 Закону України «Про іпотеку».

Виселити усіх осіб, зареєстрованих у вищезазначеній квартирі, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за Договором у сумі 2 388,88 грн. (станом на 30 серпня 2010 року, за період з 28 березня 2009 року по 30 листопада 2009 року), що складається з: інфляції заборгованості за несплату відсотків згідно п. 2 ст. 625 ЦК України - 1784,13 грн., та три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків згідно п. 2 ст. 625 ЦК України - 604,75 грн., а також витрати по справі: судовий збір в сумі 748,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 серпня 2011 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» задоволені частково, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором про надання кредитної лінії № 091107-UАН від 09 листопада 2007 року в загальній сумі 3 209 467 (три мільйони двісті дев'ять тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 48 копійок звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 4844, що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 (50000, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 46/72, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (50000, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 46/72, ІПН НОМЕР_2), а саме: чотирьохкімнатну квартиру, розташовану на 1 поверсі 9 поверхового житлового будинку, загальною площею 68,80 кв.м., житловою площею 45,30 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд. 77, кв. З, та належить іпотекодавцям на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2006 року та зареєстрована КП «Криворізьке БТІ» відповідно до ОСОБА_7 про реєстрацію права власності № 10640087 від 16 травня 2006 року, реєстровий номер № 4976822, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки в розмірі вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом оцінки суб'єктом оціночної діяльності у порядку, передбаченому ст. 43 Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» судовий збір в сумі 748 грн. 41 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки за зобовязанням ОСОБА_6 по кредитному договору № 091107-UАН від 09 листопада 2007 року за період з 28 березня 2009 року по 30 листопада 2009 року, яка становить 72451,75 грн., неправомірно відмовив у стягненні індексу інфляції за весь час прострочення, та трьох відсотків річних від простроченої суми, а також безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про виселення мешканців з предмета іпотеки зі зняттям їх з реєстрації, застосувавши при цьому Закон України «Про заставу», який у спірних відносинах застосуванню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року між ЗАТ «ОСОБА_3 Дніпро», правонаступником якого є відповідач, і ОСОБА_6 укладено договір про надання кредитної лінії № 091107-UАН. З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 умов Договору 09 листопада 2007 між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 091107-іп, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 4844, предметом якого є чотирьохкімнатна квартира, розташована в м. Кривому Розі по пр. Гагаріна, 77/3, яка належить їм на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2006 року та зареєстрована КП «Криворізьке БТІ» відповідно до ОСОБА_7 про реєстрацію права власності № 10640087 від 16 травня 2006 року, реєстровий номер № 4976822.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2010 з ОСОБА_6 стягнуто на користь позивача суму заборгованості за Договором станом на 27 березня 2009 року.

Оскільки ОСОБА_6 продовжує порушувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого виникла перед позивачем заборгованість за період з 28.03.2009 року по 30.11.2009 року на загальну суму 74840,62 грн. а з урахуванням рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська борг становить понад три мільйони гривень, суд дійшов висновку що сума заборгованості співмірна із сумою іпотечного майна, тому в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 3209467,48 грн. звернув стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, а саме на квартиру, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції ухвалено рішення, яке не відповідає вимогам зазначеної статті.

Як убачається із позовної заяви позивач просив з метою погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором про надання кредитної лінії від 09.11.2007 року, яка утворилася за період з 28.03.2009 року по 30.11.2009 року в сумі 72451,75 грн. та складається з 70703,66 грн. несплачених відсотків за користування кредитом; 1748,09 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків звернути стягнення на предмет іпотеки 4-х кімнатну квартиру, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Звернувши стягнення на предмет іпотеки квартиру в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 в сумі 3209467,48 грн., суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та фактично здійснив стягнення заборгованості за кредитним договором у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 2.1 договору про надання банком ОСОБА_6 кредитної лінії від 09.11.2007 року в сумі 612116,56 грн. в забезпечення належного виконання зобовязань позичальником банк прийняв в іпотеку, зокрема, квартиру АДРЕСА_2, уклавши із власниками квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір іпотеки від 09.11.2007 року.

Пунктом 5.1 договору іпотеки банку, як іпотекодержателю, надано право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку виконання іпотекодавцем основного зобовязання, забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане та або неналежне виконання цього договору (а.с. 43).

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як убачається із рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2010 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_6 на користь позивача стягнута заборгованість в розмірі 3209467,48 грн., в тому числі і за договором про надання кредитної лінії № 091107- UАН від 09.11.2007 року (а.с. 36-38).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки не у звязку з невиконанням або неналежним виконанням боржником основного зобовязання, а з метою погашення заборгованості ОСОБА_6, виниклої по несплаті відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 28 березня по 30 листопада 2009 року в сумі 72451, 75 грн., колегія суддів вважає, що підстави для застосування до спірних відносин ст. 33 Закону України «Про іпотеку» відсутні.

Крім того, сума заборгованності по несплаті відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 72451, 75 грн. є не співмірною з вартістю предмета іпотеки, яка за згодою сторін становить 448511,00 грн. (а.с. 41).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні решти позову, застосував норми матеріального права, які застосуванню не підлягли, зокрема ст. 40 Закону України «Про заставу».

Так, позивач посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_6 інфляцію заборгованості за несплату відсотків за період з 28.03.2009 року по 30.11.2009 року в сумі 1748,09 грн.; три проценти річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за цей період у розмірі 604,75 грн.

Однак згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який просторочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту цієї частини випливає, що індекс інфляції застосовується лише до суми боргу по грошовому зобовязанню за весь час прострочення, а три проценти річних від простроченої суми, які є формою цивільно-правової відповідальності, позивач же просить застосувати положення ч.2 ст. 625 ЦК України до заборгованості за нарахованими та несвоєчасно сплаченими процентами за користування кредитами, що є видами забезпечення зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України, проценти на неустойку (штраф, пеня) не нараховуються.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців.

В частині 1 ст.40 цього Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 цієї ж ст. 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку, зокрема, направити письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника іпотекодавцю добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, що позивачем не було зроблено.

Недотримання вищевказаної процедури є підставою для відмови в позові, оскільки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК України.

Проте позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, у зв язку з відсутністю підстав для застосування ст. 33 Закону України Про іпотеку».

За таких підстав колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, нового рішення про відмову позивачу в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: