Броварський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» травня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

при секретарі Федорець М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 14 серпня 2008 року ОСОБА_3 взяв у нього в борг 253 000 грн. 00 коп., що на той час було еквівалентно 55 000 доларам Сполучених Штатів Америки, строком до 14 серпня 2010 року, про що була складена письмова розписка.

Разом із тим, в обумовлений у письмовій розписці строк відповідач суму боргу не повернув й у подальшому відмовився від взятих на себе зобовязань. Просить стягнути із ОСОБА_3 на його користь: - суму боргу за договором позики в розмірі - 438 000 грн. 00 коп.; - відсотки за користування кредитом в розмірі - 14 514 грн. 00 коп., а також судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити. При цьому вони пояснили, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 була домовленість про укладення договору позики на суму 253 000 грн. 00 коп. Ним було передано відповідачу 50 000 доларів США та - 5 000 грн. 00 коп. Зобовязання виражене у грошовій одиниці України гривні із визначенням його грошового еквіваленту у доларах США. На підтвердження договірних зобовязань після одержання від ОСОБА_1 обумовленої суми грошових коштів ОСОБА_3 було складено письмову розписку із зобовязанням повернути гроші до 14 серпня 2010 року.

Оскільки суму боргу ОСОБА_3 не повернув й у подальшому відмовився повертати одержані грошові кошти, просить позов задовольнити.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 було наголошено, що грошові кошти ОСОБА_6 одержав у нього вдома, де й була складена письмова розписка. При передачі грошей сторонніх осіб не було.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали й просили у його задоволенні відмовити. При цьому вони пояснили, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини щодо спільної господарської діяльності з метою одержання прибутку. Після того, як було вирішено припинити спільну діяльність ОСОБА_1 визначив у грошовому виразі свою частку, яка склала 253 000 грн. 00 коп. Ним була складена письмова розписка про одержання від позивача 253 000 грн. 00 коп., однак фактично грошові кошти не передавалися. Письмова розписка складалася у присутності третьої особи ОСОБА_5 15 серпня 2008 року перед візитом до нотаріуса з питань скасування договору дарування нерухомого майна.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 дав пояснення про те, що він є субєктом підприємницької діяльності. Він разом із позивачем та відповідачем здійснювали господарську діяльність з метою одержання прибутку. Коли постало питання про припинення спільної діяльності, то у нього вдома ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 253 000 грн. 00 коп. У подальшому вони разом поїхали до нотаріуса, де за взаємною згодою було розірвано договір дарування нерухомого майна, яке використовувалося для спільної підприємницької діяльності. При складанні письмової розписки грошові кошти не передавалися.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено й позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 у судовому засіданні визнано, що дійсно надана ОСОБА_1 й долучена до матеріалів справи письмова розписка від 14 серпня 2008 року складена власноручно ОСОБА_3 й підписана ним (а.с.45).

Крім того, ця письмова розписка визнана також й третьою особою ОСОБА_5

Зі змісту письмової розписки від 14 серпня 2008 року вбачається, що 14 серпня 2008 року ОСОБА_3 взяв у борг в ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 253 000 грн. 00 коп., що складає - 55 000 доларів США, які зобовязався повернути у доларах США протягом двох років, але не пізніше 14 серпня 2010 року.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статей 625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що надана до суду позивачем ОСОБА_1 письмова розписка ОСОБА_3 про одержання від нього грошових коштів в сумі 253 000 грн. 00 коп. складена власноручно відповідачем (який при цьому зобовязався повернути обумовлену грошову суму до 14 серпня 2010 року), що згідно із вимогами матеріального закону є підтвердженням укладення договору позики та його умов, відповідачем ОСОБА_3 до суду не надано жодних доказів того, що він грошові кошти в сумі 253 000 грн. 00 коп. у ОСОБА_1 не брав, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, а також третьої особи ОСОБА_5, про те, що насправді між відповідачем та позивачем не укладався договір позики й грошові кошти не передавалися, а між сторонами існували партнерські відносини, й саме у звязку із цими відносинами, була складена письмова розписка свого підтвердження під час судового розгляду справи не знайшли.

Наявні в матеріалах справи господарські, кредитні та інші договори, в тому числі й договір дарування нежитлового приміщення, не спростовують висновків суду про існування між сторонами відносин з приводу позики грошових коштів.

Суд приходить до висновку, що досліджена у судовому засіданні розписка ОСОБА_3 від 14 серпня 2008 року (а.с.45) підтверджує укладення між ним та ОСОБА_1 договору позики та його умов. Наявність цієї письмової розписки у позивача ОСОБА_1 засвідчує його право вимагати повернення грошей. Недодержання сторонами обовязкової письмової форми договору позики не має своїм наслідком визнання такого правочину недійсним.

Разом із тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу із урахуванням курсу долара США до гривні з підстав того, що по-перше, ним йому було передано за договором позики - 50 000 доларів США та - 5 000 грн. 00 коп., а по-друге, відповідач ОСОБА_3 зобовязувався виконати зобовязання в іноземній валюті, задоволенню не підлягають, оскільки у судовому засіданні ним не було надано жодних доказів того, що частина грошових коштів за договором позики ним передана саме в іноземній валюті й на час укладення цього правочину - 253 000 грн. 00 коп. у співвідношенні до іноземної валюти по курсу Національного Банку України не складали - 55 000 доларів США.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідача процентів від суми позики на підставі статті 1048 ЦК України, оскільки дія цієї норми закону не розповсюджується на ті правовідносини, що виникли між сторонами.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1019 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 212 215 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики від 14 серпня 2008 року в розмірі 253 000 (двісті пятдесят три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути судові витрати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в сумі 1019 (одну тисячу девятнадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.