Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-750/11
РІШЕ Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич,8а, посилаючись на те, що 26.06.1998 року померла ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_5 згідно технічного паспорту від 10.11.2011 р. належав житловий будинок за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич, 8а, в якому вона проживала до та на час смерті, що підтверджується довідкою Халчанської сільської ради №691/02-38 від 30.11.2011р.

Отже, після смерті ОСОБА_5 залишився вищезазначений житловий будинок.

Заповіт на своє майно та зазначений житловий будинок ОСОБА_5 складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохотення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_5 із спадкоємців першої черги залишились її діти ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_1.

ОСОБА_6 померла ще до смерті матері ОСОБА_5, а ОСОБА_1, хоч і помер після смерті матері, однак її спадщини не приймав.

ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_9, ОСОБА_4 спадщини ОСОБА_5 також не приймали, не заперечують проти прийняття і оформлення спадщини позивачем та підписали нотаріально посвідчену заяву, в яких повідомили, що не претендують на спадщину ОСОБА_5

Позивач у встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (який діяв на момент смерті ОСОБА_5П.) шестимісячний строк не звертався до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5, однак фактично прийняв спадщину шляхом догляду за будинком, прийняттю мір по збереженню спадкового майна та обробляли земельну ділянку.

10.11.2011 р. Кагарлицьким бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до Кагарлицького бюро технічної інвентаризації для отримання витягу з реєстру прав на нерухоме майно. Однак, посадові особи Кагарлицького БТІ повідомили, що у зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_5 не зареєструвала в Кагарлицькому БТІ правовстановлюючий документ, який посвідчує її право на житловий будинок за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич, 8а, витяг з реєстру прав на нерухоме майно не може бути виданий. Тому, питання визнання права власності на житловий будинок необхідно вирішувати позивачу у судовому порядку.

В зв'язку з чим, позивачу було рекомендовано звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться в Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич, 8а, який належав ОСОБА_5

Таким чином, за умов відсутності реєстрації правовстановлюючого документа на житловий будинок в Кагарлицькому БТІ, позивач не може у встановленому порядку оформити через державну нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич, 8а.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також; у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судове засідання не зявилися та подали до суду заяви, в яких позовні вимоги позивача визнають та просять їх задовольнити і розгляд справи проводити у їхню відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що представник третьої особи в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.06.1998 року померла ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_5 згідно технічного паспорту від 10.11.2011 р. належав житловий будинок за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Леглич, 8а, в якому вона проживала до та на час смерті, що підтверджується довідкою Халчанської сільської ради №691/02-38 від 30.11.2011р.

Отже, після смерті ОСОБА_5 залишився вищезазначений житловий будинок.

Заповіт на своє майно та зазначений житловий будинок ОСОБА_5 складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохотення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_5 із спадкоємців першої черги залишились її діти ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_1.

ОСОБА_6 померла ще до смерті матері ОСОБА_5, а ОСОБА_1, хоч і помер після смерті матері, однак її спадщини не приймав.

ОСОБА_2, Ґудзь ОСОБА_9, ОСОБА_4 спадщини ОСОБА_5 також не приймали, не заперечують проти прийняття і оформлення спадщини позивачем та підписали нотаріально посвідчену заяву, в яких повідомили, що не претендують на спадщину ОСОБА_5

Позивач у встановлений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (який діяв на момент смерті ОСОБА_5П.) шестимісячний строк не звертався до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5, однак фактично прийняв спадщину шляхом догляду за будинком, прийняттю мір по збереженню спадкового майна та обробляли земельну ділянку.

10.11.2011 р. Кагарлицьким бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок.

За життя ОСОБА_10 заповіт на все своє майно, в тому числі і вищезазначений житловий будинок, складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом с рівними.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Дані обліку земельних ділянок у державному земельному кадастрі та кадастровий номер суб'єкта нерухомості є основою для формування Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені, зокрема із право чинів.

Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, а саме: копією паспорта на ОСОБА_1, копією свідоцтва про смерть на ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6.; довідкою із сільської ради; копією технічного паспорта на будинок № 8а по вул.. Леглич, с. Воронівка Кагарлицького району Київської області, а тому суд визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул.. Леглич, 8а.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 316, 317, 328, 1222 1223ЦК України (2004 р.), п.п. 2.3 та 3.3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, ст.. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд ,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Воронівка, вул.. Леглич, 8а.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.І.Шевченко