Справа № 2-674/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 28 грудня 2011 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації (далі позивач) до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 27 квітня 1995 року їй було призначено грошову допомогу на дитину, як одинокій матері. В заяві відповідач зобовязалася повідомляти про всі зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної допомоги. 29 січня 2009 року Носівський районний суд призначив ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матеріям припиняється у разі позбавлення волі отримувача допомоги за рішення суду. ОСОБА_3 не мала права на отримання допомоги з моменту затримання, але оскільки не повідомила про це позивача, то допомога продовжувала нараховуватися та виплачувалася. Переплата за період з 01 лютого 2009 року по 30 вересня 2011 року склала 8 355 грн. Відповідач була попереджена про необхідність повернути надміру виплачені кошти, але відмовилась.

Позивач просило суд винести рішення про стягнення з ОСОБА_3 надміру виплачених коштів в сумі 8 355 грн.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з мотивів, які викладені в позовній заяві, пояснили, що їм не було відомо про вирок суду щодо ОСОБА_3 29 вересня 2011 року стало відомо про те, що відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, виплата допомоги була припинена. Перевірка особових справ проводиться вибірково. Не залежно від того, коли виявлено порушення, надміру виплачені кошти підлягають поверненню в бюджет в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала, пояснила, що з лютого по кінець серпня 2009 року вона залишалася на волі, утримувала свою неповнолітню дочку. При постановленні вироку в суді першої інстанції та апеляційному суді вона наголошувала на тому, що вона є матірю одиначкою, її дочка залишається без опіки і піклування. З вини державних органів не було своєчасно призначено піклувальника її дочці, а тому вона не згодна, щоб з неї стягнули отримані кошти.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, допитавши свідка, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення про призначення допомоги сімя з дітьми від 27 квітня 1995 року ОСОБА_3 була призначена допомога на дитину, як одинокій матері.

Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобовязані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Відповідно до ст. 18-4 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду.

З копії вироку Носівського районного суду від 29 січня 2009 року (а.с. 4-6) видно, що ОСОБА_3 було засуджено до позбавлення волі строком на три роки.

З довідки про звільнення (а.с. 11), видно, що ОСОБА_3 фактично відбувала покарання по вироку суду з 30 серпня 2009 року по 30 вересня 2011 року.

Сума 8 355 грн. включає в себе виплати за період з 01 лютого 2009 року по 30 вересня 2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що з 01 лютого по 30 серпня 2009 року ОСОБА_3 перебувала на волі, утримувала свою дочку, тому отримані виплати за цей період стягненню з відповідача не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що з лютого по 30 серпня 2009 року відповідачу було нараховано та виплачено (7 міс. х 210,30 грн.) 1 472,10 грн. (а.с. 16), а тому позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню (8 355 грн. 1 472,10 грн.) 6882,90 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимоги.

При ціні позову 6 882,90 грн., відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно було сплатити 188,20 грн. судового збору.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, то ці судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 18-4, 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», суд,

ВИРІШИВ:

Позов управління праці та соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави в особі управління праці та соціального захисту населення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області надміру отримані бюджетні кошти в сумі 6 882 (шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 188,20 грн. судового збору.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В. Киреєв