Справа № 1519/2-3626/11
УХВАЛА

02 лютого 2011 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

в складі головуючого судді Жуган Л.В.

при секретарі Повалій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 18.02.2010 року звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 16.05.2008 року між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, був укладений договір позики, за умовами якого, позивач надав відповідачу у борг грошову суму у розмірі 229689 гривень у строк до 16.11.2008 року. Оскільки відповідач зазначену суму боргу не повернув, позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою про стягнення суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, а також 15 % річних від суми боргу, просив стягнути усього 303861, 38 гривень.

В позовній заяві, позивач також просив вжити заходів для забезпечення позову та накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки: «Мерседес»1997 року випуску д/н 54329ОК, автомобіль марки «Мерседес»2001 року випуску, д/н 884-85ОК.

Дослідивши зазначену вимогу щодо забезпечення позову, суд вважає, що підстав для її задоволення немає.

Так, згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб які беруть участь у справі, може вжити, вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості.

Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач не зазначив, в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не обґрунтував необхідність забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Так, відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Таким чином, наявність у власності відповідача майна, щодо якого є вимога про накладення арешту, є обставиною, що підлягає доказуванню на загальних підставах.

Суду не надано доказів належності автомобілів відповідачу. Заяву про витребування доказів, які могли б підтвердити зазначені відомості, з боку позивача суду не надано.

З огляду на відсутність зазначених доказів, а також клопотань чи заяв про витребування доказів, які могли б підтвердити зазначені обставини, не відповідність вимоги щодо забезпечення позову вимогам законодавства, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 31, ч.3 ст.151, ч.3, ч.1 п.1.ст.152, ст.153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.В. Жуган