Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю, та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Григорівни про встановлення факту проживання однією сім"єю з ОСОБА_3, який помер 19.11.2010 року в м. Вознесенську та визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивачка зазначила, що проживала з померлим з 09.11.2001 року однією сім»єю без реєстрації шлюбу і 19.06.2002 року за позичені кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_2, яку зареєстрували на ОСОБА_3 19.11.2010 року ОСОБА_3 помер, тому бажає встановлення факту проживання однією сім"єю з померлим та визнання права власності на 1/2 частину зазначеного нерухомого майна, відповідно до ст 74 СК України, оскільки воно придбано на сумісні кошти, але мати померлого чоловіка вважає, що квартира є її спадщиною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.05.2011 року відповідно до положень ст 153 ЦПК України позов забезпечений шляхом заборони державному нотаріусу вчиняти дії щодо оформлення спадщини.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги в обсязі, викладеному в позовній заяві. Просила задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що спірна квартира була придбана на кошти сина від продажу іншої квартири і інших доказів позивачкою не надано. На час придбання нерухомості новий Сімейний Кодекс України ще не діяв, тому немає значення чи перебувала позивачка з померлим у фактичних шлюбних відносинах. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, пояснення свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, інвентарну справу КП «Вознесенське МБТІ» № 9730 у сукупності, суд приходить до наступного.

Предметом даного позову є встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 нерухомого майна.

Позивачка просить встановити факт проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, який відповідно до актового запису № 669 від 25.11.2010 року помер 19.11.2010 року в м. Вознесенську ( а.с. 34) з тих підстав, що встановлення даного факту породжує у неї право на поділ придбаного під час сумісного проживання спільного майна подружжя квартири.

Згідно інформації першої Вознесенської державної нотаріальної контори за № 472/0214 від 06.06.2011 року після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 19/2011 за заявою про прийняття спадщини від матері- Кушнір Г.Г.( а.с.35).

Як встановлено з матеріалів справи, а саме договору купівлі-продажу № 403 від 19.06.2002 року, посвідченого Універсальною товарно- сировинною біржею ОСОБА_3 було придбано квартиру АДРЕСА_3 за тисячу гривень( а.с.13-16).

Відповідно до інформації КП «Вознесенське МБТІ» за № 516 від 26.05.2011 рокукв.10 по Є.Бош № 12 в м. Вознесенську зареєстрована за ОСОБА_3 ( а.с. ), який такоє зареєструвався за вказаною адресою ( а.с.67-68).

Згідно акту від 22.04.20011 року, посвідченого директором КП « Едність» ОСОБА_1 з 2001 року по листопад 2010 року проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 однією сім»єю (а.с. 11).

Факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 починаючи з листопада 2001 року по час смерті останнього - 19.11.2010 року підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитані судом в ході розгляду справи по суті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 перебував у шлюб з ОСОБА_8 до 24.04.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видане Вознесенським відділом РАЦС у Миколаївській області ( а.с. 12).

Згідно договору купівлі-продажу від 09.04.2002 року, посвідченого універсальною товарно-сировинною біржею «Південь» за реєстровим № 130 подружжя ОСОБА_8 продало АДРЕСА_4 за 1000 грн. (інвентарна справа Комунального підприємства «Вознесенське МБТІ» за № 9730( а.с. 47).

Згідно з приписами ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень цього кодексу, норм розділу VII Прикінцеві положення СК України, правовий статус майна, інших обєктів цивільних прав, визначається нормами матеріального права, які діяли на час його набуття (створення).

Відповідно до норм ст. ст. 22, 28 КпШС України (1969 року), які підлягають застосуванню до спірних правовідносин в частині визначення правового статусу майна, нажитого подружжям до 2004 року ( з часу дії Сімейного Кодексу України), спільним сумісним майном визнається майно, нажите подружжям під час шлюбу, тому посилання позивачки на ст 74 СК України, як на підставу своїх вимог є безпідставними.

Доводи позивачки на те, що квартира була придбана за спільні кошти, зокрема позичені їй свідком ОСОБА_7, який в судовому засіданні підтвердив цю обставину, суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_1 не надала жодних доказів про особисті вкладення коштів у придбання спірної квартири.

За положеннями ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін. Частина 2 ст. 59 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, дані в судовому засіданні з приводу позики, наданої ним позивачці, оскільки відповідних письмових доказів на підтвердження цього не представлено.

В силу ст. 60 ЦПК України обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони і доказуванню підлягають обставини, які заперечуються іншою стороною по справі.

Встановлення факту проживання однією сім»єю позичавкою та ОСОБА_3 без шлюбу не створюють умов здійснення для ОСОБА_1 особистих майнових прав (із урахуванням того, що померлим було придбано спірну квартиру за власні кошти), не породжують правових наслідків, тому суд не вбачає підстав для його встановлення.

Виходячи із вищевикладеного суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім«єю без реєстрації шлюбу та поділу спільного майна подружжя, в звязку з чим позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Відмовляючи таким чином повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за правилами ст.88 ЦПК України слід залишити без відшкодування їй судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213- 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю, та визнання права власності відмовити.

Скасувати заходи по забезпеченню позову по ухвалі Вознесенського міськрайонного суду від 27.05.2011 року щодо заборони державному нотаріусу першої державної нотаріальної контори м. Вознесенська Миколаївської області вчиняти дії щодо оформлення права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 19.11.20010 року в м. Вознесенську.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через місьскрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після подання його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.А.