АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-8921/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 47 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що з 10 лютого 2007 року до 21 вересня 2009 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. В добровільному порядку відповідач допомоги на утримання доньки не надає, але має можливість, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має.

У звязку з викладеним, позивач просила стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття; стягнути на утримання доньки додаткові витрати у сумі 430 грн. щомісячно шляхом фінансування наперед, та додаткові витрати на дитину, у зв'язку з лікуванням хвороб, перенесених дитиною у сумі 1 194,25 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. Стягнуто зі ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 350 грн. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позову відмовлено / а.с. 49 /.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та не обґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а.с. а.с. 57-58 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження 19 липня 2007 року ОСОБА_7, ОСОБА_6 є батьком, а ОСОБА_8 матірю дитини / а.с. 2 /.

Малолітня дитина проживає з матірю та знаходиться на її матеріальному забезпеченні.

Так, з наданих відповідачем суду першої інстанції заперечень та доданих до них матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 отримує нерегулярний дохід, має малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2005 року з нього стягнуто аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; проживає він разом з хворими батьками, які також знаходяться на його утриманні / а.с. а.с. 26,28,29-33,36 /, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що з нього підлягають стягненню аліменти на утримання доньки з урахуванням вимог ст.ст. 180-184 СК України.

За змістом ст. 185 СК України той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо /.

Однак, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не були надані позивачкою докази того, що у дитини дійсно є будь-які схильності і додаткові витрати зумовлені необхідністю відвідування конкретних розвиваючих занятть в дитячому клубі; не було надано листка призначення лікаря, з зазначенням про необхіднсть придбання приведених позивачкою медикаментів у звязку з хворобою дитини.

Висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, підстав для скасування рішення суду в цій частині немає.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_5 про те, що відповідач не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :