АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія - «про виселення» Доповідач: Піддубний Р.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Київського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, яка діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації їх місця проживання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про виселення, -

встановила:

У березні 2011 ОСОБА_5 звернулась до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона, її дочка - відповідачка у справі та малолітні діти останньої зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 разом з дітьми з 2002 року без поважних причин у вказаному житловому приміщенні не проживають, комунальні послуги не сплачують, ОСОБА_5 просила на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнати відповідачку та її малолітніх дітей такими, що втратили право користування квартирою № 113 в буд № 113 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові та скасувати реєстрацію їх місця проживання за адресою вищевказаного житлового приміщення.

Заперечуючи проти позову, у липня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позов, мотивуючи який зазначила, що оскільки ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, приводить до квартири сторонніх людей, утримує в квартирі безпритульних собак, всіляко перешкоджає проживанню її та малолітніх дітей в квартирі, вона була вимушена її покинути та з сімєю з пяти осіб вимушено проживає в кімнаті гуртожитку площею 12 кв. м. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 грубо порушує правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання із нею в одній квартирі, з підстав ст. 116 ЖК України просила виселити відповідачку без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2011 року позов ОСОБА_5 задоволено, визнано ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 такими, що втратили право користування квартирою № 113 в будинку № 113 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові, скасовано їх реєстрацію за вказаною адресою. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє також в інтересах своїх малолітніх дітей, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Встановлено та не заперечується сторонами, що за адресою квартири АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання позивачки за первісним позовом ОСОБА_5, її дочки - відповідачки ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 2002, 2005 та 2007 років народження, які з 2005 року у вказаному житловому приміщенні не проживають.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив що ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 без поважних причин були відсутні в квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців, а тому на підставі статей 71, 72 ЖК України мають бути визнані такими, що втратили право користування вищевказаним жилим приміщенням.

Проте погодитись з такими висновками на можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтями 71, 72 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5, яка зловживає алкогольними напоями, утримує в квартирі безпритульних собак, систематично вчиняє сварки, чинила перешкоди ОСОБА_1 та її малолітнім дітям користуватися спірним житловим приміщенням, внаслідок чого останні були вимушені його покинути, проживають в квартирі батьків ОСОБА_6 в кімнаті площею 12 кв.м., оскільки іншого житла не мають.

Разом з тим, з 2008 року ОСОБА_1 сплачує квартплату за вказане приміщення, що свідчить про те, що вона квартирою цікавиться, інтересу до цього житла не втратила.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок необережного поводження з вогнем у 2010 році в квартирі АДРЕСА_1 сталася пожежа, проживання в ній неможливе.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що відповідачка ОСОБА_1 разом з трьома малолітніми дітьми не проживає в спірній квартирі понад встановлені ст. 71 ЖК строки з поважних причин, що виключає можливість визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Оскільки неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_5 з підстав передбачених ст. 116 ЖК без надання іншого житлового приміщення відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в цій частині - залишенню без змін.

На підставі викладеного ,керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну ОСОБА_1, яка діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2011 року в частині задоволення позову ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування та скасування їх реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 - скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

В іншій частині рішення Київського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді