Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-138/11 Головуючий у 1-й інст. Костенко С.М.
Категорія 55 Доповідач Широкова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді: Широкової Л.В.,

суддів : Снітка С.О.,

ОСОБА_1

при секретарі:

судового засідання: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії « Житомирське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 16 листопада 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2010 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що 13.12.2007 року був укладений договір кредиту між ЗАТ «ПриватБанк» в особі філії „Житомирське регіональне управління та ОСОБА_3, за яким остання отримала кредит у розмірі 130000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних у відповідності до графіку погашення кредиту.

В грудні 2009 року позивачем була отримана ухвала Житомирського районного суду по справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Ознайомившись з матеріалами справи позивачці стало відомо, що Банком в односторонньому порядку було піднято відсоткову ставку по кредиту до 21 % річних з 01.02.2009 р.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 16 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити з 01.02.2009 року відсоткову ставку 14 % річних на суму залишку по кредиту відповідно до умов кредитного договору від 13.12.2007 року, а також зробити перерахунок і зарахувати отриману відповідачем з 01.02.2009 року суму різниці по відсотках від одностороннього збільшення щомісячного платежу в рахунок сплати заборгованості ОСОБА_3 за основною сумою кредиту, стягнуто на користь ОСОБА_3 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, 17 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не звернув уваги на п.п.7.2. кредитного договору, згідно якого договір може бути змінений у встановленому законом та договором порядку.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк (з 17.07.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на споживчі цілі № М1-156-07. За умовами вказаного договору, ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 130 000 доларів США строком до 12 грудня 2017 року, з процентною ставкою за кредитним договором в розмірі 14% на рік /а.с. 4-9/.

Згідно п.2.3.1 кредитного договору, Банк мав право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування Кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні.

Вказаним пунктом виписана також і процедура, яку Банк має дотриматися щодо підвищення відсоткової ставки. Так, при збільшенні відсоткової ставки, Банк за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки, направляє Позичальникові письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки, що містить Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, розрахований з урахуванням нової відсоткової ставки.

Судом першої інстанції встановлено, що повідомлення про зміну процентної ставки на 21% річних на адресу ОСОБА_3 не направлялось.

Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 651 ЦК України). Також, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором (стаття 652 ЦК України).

Пункт 3.5 „Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (надалі Правила), затверджених Постановою Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року, банкам надано право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у звязку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Відповідно до ч.5 пункту 3.4 зазначених вище Правил, Банки зобовязані в кредитному договорі зазначати правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках, а тому Банк повинен навести (математичну залежність) між запропонованим розміром ставки до розміру ставки Національного Банку України (надалі НБУ), а також обґрунтувати збільшення процентної ставки.

Доказів на підтвердження того, що таке правило було зазначено в договорі, відповідачем не надано.

З урахуванням вищенаведеного, Банк не міг в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку, обмежившись лише формальним попередженням.

Разом з тим, Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку від 12.12.2008 року внесені зміни до ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність та доповнено Цивільний кодекс України ст.1056-1 ЦК України. Вказані зміни набули чинності з 09 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений Банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права Банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Дії банку по підвищенню процентної ставки не відповідають вище зазначеному Закону та нормам ЦК України, оскільки були вчинені після 09.01.2009 року.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ініціювання підвищення процентних ставок за кредитом відповідно до ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів можливе без згоди позичальника.

Згідно вимог ст.11 вказаного Закону, процентна ставка дійсно може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. З викладеного вбачається, що зміна умов кредитного договору може бути як у бік збільшення процентної ставки, так і у бік її зменшення, бо і в тому, і в іншому випадку розмір ставки зміниться. Нормою ж Цивільного кодексу України накладено заборону не на зміну процентної ставки, а тільки на її збільшення в односторонньому порядку /ст.1056-1 ЦК України/.

Таким чином, одночасна дія статті 1056-1 ЦК України та статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів дозволяє банкам змінювати процентну ставку за кредитним договором, але тільки в тому випадку, якщо ця зміна не призведе до збільшення цієї ставки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк в особі філії „Житомирського регіонального управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 16 листопада 2010 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді