АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-3020 2011 р. Головуючий 1 інстанції:
Категорія: про відшкодування шкоди Доповідач: Малінська С.М.
Рішення

іменем України

14 березня 2011р.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді- Малінської С.М.

суддів - Тичкової О.Ю. ,Даниленка В.М.

при секретарі : Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , представника дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» - ОСОБА_3 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 01 лютого 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» в особі газопромислового управління «Щебелінкгазвидобування» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 року ОСОБА_2.М. звернувся у суд з позовною заявою, яка неодноразово уточнювалась в ході розгляду справи , до дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» в особі газопромислового управління «Щебелінкгазвидобування» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позивач посилається на те , що є власником земельної ділянки площею 5,4 га на підставі державного акту на право власності на землю серії 11-ХР за № 0711962. На його земельній ділянці відповідач збудував газову свердловину №502 та факельний амбар , що обмежує його права як власника земельної ділянки використовувати останню в повному обсязі. Земельна ділянка площею 0 , 72 га стала непридатною для використання під ріллю від виробничої діяльності відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 60989 грн.31 коп. втрат сільськогосподарського виробництва , понесені ним від виробничої діяльності відповідача , 64500 грн.28 коп. неодержаних доходів, 27024 грн. витрат на рекультивацію землі та 50 000 грн. моральної шкоди у звязку з постійними втратами та стражданнями від негативної діяльності відповідача на протязі 9,5 років. Забовязати відповідача- газопромислове управління «Щебелінкгазвидобування» виконати повторну технічну та біологічну рекультивацію земельної ділянки та укласти типовий договір оренди та стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату з квітня 2001 року по 9314 грн.99 коп. за кожен рік.

Відповідач проти позову заперечував , зазначив , що 24.04.2001 року між позивачем та відповідачем був укладений договір за № 279 на право займання земельної ділянки для проведення розвідувальних робіт. Земельна ділянка , на якій знаходиться свердловина № 502 Кегичівського родовища має надаватися в оренду із зміною цільового призначення , оскільки на момент проведення розвідувальних робіт ці землі відносяться до категорії сільськогосподарських. Згідно до ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель , які перебувають у власності громадян , здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку , встановленому КМ України. ГПУ « Шебелінкгазвидобування» неодноразово зверталось до позивача з проханням надати позитивний висновок по проекту відведення та звернутись з заявою про надання дозволу на зміну цільового призначення до Кегичівської райдержадміністрації , але позивач такого висновку та заяви не надав , що унеможливлює укладання договору оренди. Відповідно до п.2.2 договору № 279 від 24.04.2001 року відповідач забовязаний відшкодовувати позивачу збитки за весь час зайняття земельної ділянки. Розмір збитків визначається за згодою сторін , а у разі недосягнення згоди комісією , створеною районною державною адміністрацією , та оформляється актом. За період з 2001 по 2009 рік були складені акти та на їх підставі проведено розрахунок з позивачем. За період 2009 -20010 року позивач не звертався з вимогою про складання актів визначення збитків та їх відшкодування.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 01 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Національної акціонерної компанії « «Нафтогаз України» дочірня компанія «Укргазвидобування» газопромислове управління «Щебелінкгазвидобування» на користь позивача 60 989,31 грн. понесених витрат , 20 000 грн. моральної шкоди , вирішено питання щодо судових витрат. Забовязано Національну акціонерну компанію « «Нафтогаз України» дочірню компанію «Укргазвидобування» газопромислове управління «Щебелінкгазвидобування» виконати на ділянці 0,72 га повторну технічну та біологічну рекультивацію по відновленню родючості грунту згідно розроблених проектів. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду , ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу , у якій просив скасувати рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 01 лютого 2011 року та ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Представником дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» - ОСОБА_3 подана апеляційна скарга , в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача , осіб , що приймали участь у справі , дослідивши матеріали справи , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити , апеляційну скаргу представника дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» - ОСОБА_3 задовольнити частково , рішення суду змінити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10 , 60 ЦПК України , кожна сторона забовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Згідно до ч. 1 п. «г» ст.90 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках , передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1; 4 ст. 97 ЗК України підприємства , установи , організації , які здійснюють розвідувальні роботи , можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

Підприємства , установи , організації , які проводять розвідувальні роботи , забовязані відшкодовувати власникам землі та землекористувачам усі збитки , в тому числі неодержані доходи , а також за свій рахунок приводити займані земельні ділянки у попередній стан.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 60989грн.31 коп. понесених позивачем втрат сільськогосподарського виробництва від виробничої діяльності відповідача , суд першої інстанції виходив з того , що позивачем понесені ці втрати згідно звіту державного підприємства Харківського науково - дослідного та проектного інституту землеустрою № 70/01-1017 від 22.06.2006 року. Але з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи , позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,4 га на підставі державного акту на право власності на землю серії 11-ХР за № 0711962 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кегичівської селищної ради №79 від 30.07.1999 року ( а.с. 8; 9 , т.1).

24.04.2001 року між позивачем та відповідачем був укладений договір за № 279 на право займання земельної ділянки для проведення розвідувальних робіт.

Відповідно до п.2.2 договору № 279 відповідач забовязаний відшкодовувати позивачу збитки за весь час зайняття земельної ділянки. Розмір збитків визначається за згодою сторін , а у разі недосягнення згоди комісією , створеною районною державною адміністрацією , та оформляється актом( а.с.137, т.3).

За період з 2001 по 2009 рік були складені акти 07.05.2001 року , 24.04.2001 року , 26.04.2002 року , 06.02.2003року , 16.11.2005 року , 17.03.2009 року та на їх підставі проведено розрахунок з позивачем , що підтверджується платіжними дорученнями ( а.с. 133-156, т.3 ).

Таким чином , умови договору зі сторони відповідача виконувались , що стосується періоду 2009 -20010 роки , то доказів звернення позивача з вимогою про складання актів визначення збитків та їх відшкодування матеріали справи не містять.

Посилання суду першої інстанції на звіт державного підприємства Харківського науково - дослідного та проектного інституту землеустрою № 70/01-1017 від 22.06.2006 року , яким визначено 60989грн.31 коп. понесених позивачем втрат сільськогосподарського виробництва від виробничої діяльності відповідача є безпідставним , оскільки в вищевказаному звіті сума витрат визначена не 60989грн.31 коп., а 23908 грн. і спосіб визначення витрат обумовлено п.2.2 договору № 279 , який передбачає , що розмір збитків визначається за згодою сторін , а у разі недосягнення згоди комісією , створеною районною державною адміністрацією , та оформляється актом. Таким чином , визначення витрат іншим способом протиречить умовам договору ( а.с.131 , т.1).

На підставі наведеного , судова колегія вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 60989грн.31 коп. понесених позивачем втрат сільськогосподарського виробництва від виробничої діяльності відповідача.

Судова колегія погоджується з висновком суду , що оскільки цільового призначення спірної земельної ділянки не проводилось . то посилання відповідача на відшкодування шкоди у місцевий бюджет з посиланням на ст.ст. 207 , 209 ЗК України є безпідставними.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення 20 000 грн. моральної шкоди , суд першої інстанції послався на те , що позивачу спричинено моральні страждання на протязі 9,5 років від негативної діяльності газопромислового підприємства «Шебелінкгазвидобування» , порушений спокій та сон позивача , тривалий час позивач не міг користуватися своїм майном.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 23 , 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини .

Позивачем не доведено , що відповідачем спричинена позивачу моральна шкода. Договір за № 279 на проведення розвідувальних робіт на його ділянці позивачем було укладено добровільно , цим договором передбачено відшкодування шкоди понесених втрат. Вищевказаними актами та платіжними дорученнями підтверджується , що дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» відшкодовувала ці витрати( а.с. 133-156, т.3 ) , а тому безпідставно посилання позивача на те , що з вини відповідача він не міг користуватися земельною ділянкою.

Крім того , в уточненій позовні заяві ( а.с. 26-30 , т.4) позивач просить стягнути моральну шкоду з Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України», газопромислового управління «Щебелінкгазвидобування».

Договір з позивачем за № 279 було укладено з дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» , а не з Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України». Згідно до п.п.1.3 ; 3.5 Статуту дочірньої компанії «Укргазвидобування» ( а.с.103 ; 106 , т.4 ) Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» є засновником дочірньої компанії«Укргазвидобування» і не відповідає за її забовязаннями. Що стосується газопромислового управління «Щебелінкгазвидобування» , то управляння не є юридичною особою , а тому не може відповідати за забовязаннями.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача 27 024 грн. втрат , повязаних з рекультивацією землі та 19563 грн. недоотриманих доходів , оскільки позивачем у порушення ст. ст. 10 , 60 ЦПК України не надано доказів понесення цих втрат , крім того ці позовні вимоги було предявлено до газопромислового управління «Щебелінкгазвидобування» , яке не є юридичною особою.

Обгрунтованим є відмова суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо забовязання відповідача заключити типовий договір оренди та стягненні орендної плати починаючи з квітня 2001 року , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору.

Крім того , земельна ділянка , на якій знаходиться свердловина № 502 Кегичівського родовища має надаватися в оренду із зміною цільового призначення , оскільки на момент проведення розвідувальних робіт ці землі відносяться до категорії сільськогосподарських. Згідно до ч.3 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель , які перебувають у власності громадян , здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку , встановленому КМ України. Без зміни цільового призначення земельної ділянки укладання договору оренди не можливо.

Враховуючи вищевикладене , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити , апеляційну скаргу представника дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» - ОСОБА_3 задовольнити частково , рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення 60 989,31 грн. понесених витрат , 20 000 грн. моральної шкоди , стягнення 610 грн. державного збору та 120 грн. витрат на іформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, забовязання відповідача виконати на ділянці 0,72 га повторну технічну та біологічну рекультивацію по відновленню родючості грунту згідно розроблених проектів. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 6 ; 23 ;627 ; 1167 ЦК України , ст.ст. 20 ; 90 ; 97 ; 152 ; 156 ; 207 ; 209 ЗК України , ст.ст. 10 ; 60 ; 212-213 ;292 ; 294-296; 303 ; 304 ; 307 ; 309 ;313-315; 317 ; 319 ; 325 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Апеляційну скаргу представника дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії « Нафтогаз України» - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 01 лютого 2011 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення 60 989,31 грн. понесених витрат , 20 000 грн. моральної шкоди , стягнення 610 грн. державного збору та 120 грн. витрат на іформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, забовязання відповідача виконати на ділянці 0,72 га повторну технічну та біологічну рекультивацію по відновленню родючості грунту згідно розроблених проектів.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

судді :