Справа №2-864/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої Толкачової Л.А.

при секретарі Мельник О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09.05.1983 році померла її баба ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться в с. Червоне по вул. Пролетарська № 5, Вишгородського району, Київської області. Померла заповіла дане майно своєму сину - батьку позивачки - ОСОБА_3 та невістці - ОСОБА_4 в рівних частинах.

Не прийнявши спадщину, ОСОБА_3 помер 28.05.1983 року, після смерті якого спадкоємцем першої черги стала позивачка.

ОСОБА_4 було видано свідоцтво на право власності по заповіту на 7/8 частини будинку, а на 2/9 частини отримала свідоцтво на право власності по закону дочка померлої - ОСОБА_5.

За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.1985 року за позивачкою визнано право на 7/8 частин домоволодіння в с. Червоне по вул. Пролетарська № 5, яке вона зареєструвала в БТІ.

Позивачка фактично прийняла домоволодіння після батька, тітки та її дочки, оскільки вона постійно користується даним будинком, несе всі витрати по його утриманню, сплачує за комунальні послуги, здійснює поточні ремонти та користується присадибною земельною ділянкою. Тому позивачка просить встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 11/18 частин житлового будинку, розташованого в с. Червоне по вул. Пролетарська № 5, Вишгородського району, Київської області.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Вишгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився: про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона провинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Так, позивачка звертається до суду з вимогою встановити встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 24.04.2009 року та ОСОБА_5, померлої за її словами в 2009 році, однак дані особи померли під час дії Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, а тому користуватися ЦК України в редакції 1963 року, на який в позовній заяві посилається позивачка, не можна.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За поясненнями позивачки вона до нотаріальної контори не зсверталася протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4, померлої 24.04.2009 року та ОСОБА_5, вона тільки прийняла фактично спадщину шляхом догляду за будинком.

Якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, то за його позовом суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Однак позивачка не зверталася до суду з позовом для встановлення такого строку, тому вона вважається спадкоємицею, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1268 ЦК України фактичне прийняття спадщини має місце тільки тоді, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак позивачка в своїй заяві вказує адресу проживання м. Київ і не надає доказів того, що на момент смерті спадкодавців вона проживала разом з ними в житловому будинку.

Крім того суду не надані докази того, кому належить частина житлового будинку, розташованого в с. Червоне по вул. Пролетарська № 5, Вишгородського району, Київської області. Якаж саме частина належала в цьому будинку її бабусі ОСОБА_2. У позивачки відсутні правовстановлюючі докуме6нти на частину будинку, яка належить померлій, таких доказів суду не надано, а також у Вишгородському БТІ відсутні правовстановлюючі документи на будинок, що підтверджується рішенням реєстратора від 24.02.2010 року.

Крім того позивачкою не надані докази смерті ОСОБА_5, а також не надані суду доказі родинних відносин між позивачкою та померлими: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Григорівною, що позбавляє суд можливості встановити до якої черги спадкоємців відноситься позивачка.

Також позивачкою не усунута невідповідність в імені померлої ОСОБА_4, де в позовній заяві позивачка посилається на те, що на ім»я дружини її батька ОСОБА_4 був зроблений заповіт ОСОБА_6, посвідчений Синяківською сільською радою, однак надає копі заповіту, в якому вказано, що ОСОБА_2 заповідає своє майно в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Таким чином, беручи до уваги всі невідповідності в наданих документах, а також відсутність доказів по справі, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

На підставі ст. 1218,1258,1269 ЦК України, керуючись ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення протягом десяти днів може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання Апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя Л.А.Толкачова