Справа №2-466/11
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарі Федорченко Г.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в сумі 21880 грн. 27 коп. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1 (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 згідно рішення загальних зборів акціонерів від 28.04.2010 р.) та відповідачкою був укладений договір кредиту від 29.11.2007 р. № 164/20, згідно з яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит на споживчі потреби в розмірі 16667 грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що складатимуть невід»ємну частину цього договору, строком до 29.11.2010 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом.

Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 21880,27 грн.

Представник позивача у суді свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, та, з урахуванням судових витрат, стягнути з відповідача 22219,07 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином за адресою реєстрації, вказаною в договорі, причини неявки суду не повідомляла.

Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір кредиту від 29.11.2007 р. № 164/20, згідно з яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит на споживчі потреби в розмірі 16667 грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що складатимуть невід»ємну частину цього договору, строком до 29.11.2010 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом.

Банк виконав свої зобов»язання, надавши відповідачці кредит.

Однак, відповідачка порушила свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Згідно п.4.3 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 25% за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань

Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 23.09.2010 року має прострочену заборгованість по кредиту в загальній сумі 21880,27 грн., яка складається із:

-заборгованості за кредитом 13155 грн. 88 коп.,

-заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6254 грн. 67 коп.,

-штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 25% 2469 грн. 72 коп.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Представник позивача також вказує, що звернення до суду із зазначеним позовом призвело до сплати судових витрат, які він просить стягнути з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 338,80 грн., а саме судовий збір у розмірі 218,80 грн. та витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.526, 530, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 15, 60, 88, 169, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 21880 грн. 27 коп., судовий збір у сумі 218,80 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: