12.01.11 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія: 27 Доповідач Прокопчук Д.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року січня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Семиженка Г.В.

Суддів: Прокопчук А.П., Базіль A.B.

при секретарі Ващенко A.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2010 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства КБ «Надра», ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства КБ «Надра», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору та договорів поруки недійсними,

встановила:

20 листопада 2008 року позивач - відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» - звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою ОСОБА_3 13 березня 2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 2 970 доларів США, що в еквіваленті складає 14 998,50грн. зі сплатою 16,99 відсотків річних на строк до 13 березня 2009 року.

Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 Кредитного договору відповідачка повинна була щомісячно, до 20 числа, вносити черговий платіж, який становить 156,81 доларів США, однак взятих на себе зобовязань не виконує і тому заборгованість станом на 24 жовтня 2008 року складає 16 375,20грн., що за умовами договору є підставою для дострокового повернення кредитних коштів.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору були укладені 13 березня 2007 року з відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_2 окремі договори поруки, які взяли на себе зобовязання відповідати по зобовязанням ОСОБА_3 і які повинні нести з нею солідарну відповідальність.

Посилаючись на ст.ст.543-545, 553-556 ЦК України та на ст. 1054 ЦК України, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 375,20грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 163,75грн. і витрати на ІТЗ в сумі 30грн.

З зустрічними позовами, що були доповнені, звернулися ОСОБА_4 і ОСОБА_2, які поставили вимоги про визнання недійсними кредитного договору та договорів поруки, посилаючись на те, що договори були укладені з порушенням норм матеріального права і, зокрема, використання іноземної валюти як засобу платежу.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2010 року позов відкритого акціонерного товариства КБ «Надра» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно на користь відкритого акціонерного товариства КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 14 854,16грн., з яких 3897,85грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 648,30грн. плата за користування кредитом, а також 163,75грн. витрат по сплаті судового збору та 30грн. - витрат по сплаті ІТЗ, а всього 15 047,91грн.

В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати і ухвалити нове про задоволення його зустрічного позову та про відмову у задоволенні позову ВАТ КБ «Надра».

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх представники апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, представник ВАТ КБ «Надра» просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору від 13 березня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3, остання отримала кредитні кошти у позивача у сумі 2 970 доларів США на період з 13 березня 2007 року по 13 березня 2009 року зі сплатою 16,99 відсотків річних.

Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4Кредитного договору ОСОБА_5 зобовязана була щомісячно, до 20 числа, вносити черговий платіж у розмірі 156,81 доларів СІЛА.

Проте взятих на себе зобовязань відповідачка не виконувала і тому станом на 24 жовтня 2008 року утворилася заборгованість у сумі 16 375,20грн., яка складається із заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 3 897,85грн., плати за управління кредитом у сумі 648,30грн., пені за порушення строків платежів по кредиту в сумі 39,02грн., штрафу за порушення кредитного договору в сумі 1 482,03грн., заборгованості за кредитом в сумі 10 308,01грн.

Тому відповідно до пункту 3.3.5 кредитного договору банк правомірно поставив питання про дострокове повернення кредитних коштів, що також узгоджується з вимогами ст.ст. 1054,ч.2 ст. 1050 ЦК України.

В забезпечення виконання умов кредитного договору позивач уклав 13 березня 2007 року з відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_2 окремі договори поруки, за умовами яких останні на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника ОСОБА_3, які виникають із умов кредитного договору.

Ухвалюючи рішення про стягнення солідарно з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що укладення кількох окремих договорів поруки на виконання одного і того ж зобовязання, не дає підстав для застосування у такому випадку ч.3 ст.554 ЦК України, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності, бо не можна говорити про їх спільну поруку.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає, що висновок суду про солідарну відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є неправильним, а тому постановлене рішення підлягає зміні з зазначенням про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника та кожного окремо поручителя.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки, то на думку колегії воно постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та на підставі належно досліджених доказів, яким суд дав правильну оцінку.

Суд вірно послався у своєму рішенні на положення ст.627 ЦК України, якою визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладаючи 13 березня 2007 року кредитний договір, його сторони ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 на свій розсуд визначили одними із істотних умов такого договору не лише розмір кредитних коштів, але й валюту.

Зазначені умови договору не протирічать діючому національному законодавству.

Так, статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_6 держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

ОСОБА_6 законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», згідно зі ст.5 якого операції з валютними цінностями здійснюється на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Судом встановлено, що позивач ВАТ КБ «Надра» має видані Національним банком України банківську ліцензію та дозвіл на право здійснення операцій з іноземною валютою, а тому має право здійснювати кредитування в доларах США.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення в цій частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегіясуддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно на користь відкритого акціонерного товариства КБ «Надра» заборгованості за кредитом в сумі 14854,16грн., з яких: 3 897,85грн. - заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 648,30грн. плата за управління кредитом відповідно до п. 1.3.2 кредитного договору, 10 308,01грн. - заборгованості за кредитом, а також 163,75грн. - витрат по сплаті держмита та 30грн. витрат на ІТЗ, а всього 15047,91грн. змінити, виклавши його в такій редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 14 854,16грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 14 854,16грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню на користь відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» складає 14 854,16грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» по 54,58грн. витрат по сплаті судового збору та по 10грн. - витрат по сплаті ІТЗ.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Г.В.Семиженко

Судді: Л.П.Прокопчук, Л.В.Базіль