Справа № 22-ц-3332/2011 Провадження № 22-ц/2590/2938/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Гумен В.М. Доповідач - Смаглюк Р. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7, представника третьої особи прокурора Єреп В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області цивільну справу за апеляційними скаргами заступника прокурора Чернігівської області, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області, ОСОБА_5, від імені якої діє представник ОСОБА_6, на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 2 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів прокуратури, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області та прокуратури Чернігівської області про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 570 грн. 20 коп., завданої незаконними діями органів прокуратури, мотивуючи такими обставинами.

16 вересня 2008 року проти неї порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 137 КК України, 20 листопада 2008 року вона була ознайомлена з постановою, від неї відібрали підписку про невиїзд. 30 січня 2009 року вона була притягнута в якості обвинуваченої, відносно неї був повторно обраний запобіжний захід - підписка про невиїзд.

Вважаючи себе невинуватою в нещасному випадку, що трапився з малолітньою дитиною ОСОБА_8, вона зверталася в різні інстанції, але слідство продовжували. 27 квітня 2010 року вироком Прилуцького міськрайонного суду вона була виправдана за ч.1 ст. 137 КК України за відсутністю в її діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2010 року та ухвалою касаційної інстанції від 29 березня 2011 року вирок залишено без змін.

Таким чином, вона була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності, перебувала під кримінальним переслідуванням з 20 листопада 2009 року по 29 березня 2011 року 28 місяців 9 днів. їй була заподіяна моральна шкода, оскільки вона перебувала в нервовому стані, були порушені нормальні життєві звязки, можливість спілкуватися з сином, якого вона виховує одна після смерті батька, а також матеріальна шкода, повязана з витратами на письмові звернення її до різних органів з приводу незаконного переслідування, яка підлягає відшкодуванню за рахунок держави відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Тому на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 просила стягнути 100 000 грн. та матеріальної шкоди - 570 грн. 20 коп.

За її заявою ухвалою суду від 19 вересня 2011 року виключено з участі у справі в якості співвідповідача прокуратуру Чернігівської області та залучено її в якості третьої особи на стороні відповідачів.

Ухвалою суду від 2 листопада 2011 року замінено Державне казначейство України правонаступником Державною казначейською службою України.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з держави України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_5 20 000 грн. моральної шкоди та 570 грн. 20 коп. матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_5 просить вказане рішення суду змінити, стягнувши моральну шкоду в сумі 100 000 грн., та залишивши в іншій частині рішення суду без змін, мотивуючи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В апеляційних скаргах відповідач ОСОБА_9 управління Державного казначейства України в Чернігівській області та третя особа прокуратура Чернігівської області просять вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові, мотивуючи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_9 управління Державного казначейства України в Чернігівській області вказує на недоведеність заподіяння їй моральної шкоди на суму 100 000 грн. та неправильне застосування судом розрахунку моральної шкоди відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Тому просить відхилити її апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційні скарги Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області та прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 просить ці апеляційні скарги відхилити, мотивуючи необґрунтованістю їх доводів.

На час розгляду апеляційних скарг правонаступником Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області є ОСОБА_9 управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню, апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області та прокуратури Чернігівської області - задоволенню частково, рішення суду в частині стягнення моральної шкоди зміні, в частині стягнення матеріальної шкоди - скасуванню з відмовою в її відшкодуванні з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди та повністю - щодо стягнення матеріальної шкоди, суд виходив з того, що ОСОБА_5 має право на відшкодування шкоди, завданої їй незаконними діями прокуратури, і що вона звернулася за таким відшкодуванням відповідно до ст. 1176 ЦК України та Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Оскільки при визначенні розміру морального відшкодування суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності та справедливості, суд визначив розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн., матеріальної шкоди - в сумі 570 грн. 20 коп., яка підтверджена квитанціями на поштові відправлення і не оспорюється відповідачами.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року проти ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 137 КК України /л.с.4/. Постановою слідчого від 30 січня 2009 року вона притягнута як обвинувачена по справі, їй предявлено обвинувачення за вказаною статтею, обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд / л.с.95, 98-99/. Постановами слідчого від 1 квітня 2009 року та від 25 квітня 2009 року вона оголошена в розшук / л.с.100-101/

Вироком суду від 27 квітня 2010 року ОСОБА_5 виправдана за відсутністю в її діях складу злочину.

Таким чином, вона перебувала під кримінальним переслідуванням з 16 вересня 2008 року по 27 квітня 2010 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду з захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтями 1,2 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду передбачені випадки повного відшкодування такої шкоди незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, в тому числі і шкода, завдана громадянинові внаслідок... незаконного притягнення як обвинуваченого...

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбаченому цим Законом, виникає у випадках: 1) постановления виправдувального вироку суду ...

Згідно зі ст. 3 названого Закону у наведених в ст. 1 випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно ( в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Отже витрати, повязані з надісланням поштової кореспонденції до різних установ та організацій позивачкою ОСОБА_5, вказаним Законом не віднесені до витрат, які відшкодовуються за рахунок держави.

Тому стягнення на її користь матеріальної шкоди в сумі 570 грн. 20 коп. не ґрунтується на нормах закону. В цій частині рішення суду не відповідає вимогам закону, тому підлягає скасуванню з відмовою в стягненні цієї шкоди.

Питання відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 вирішується згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст. 1176 ЦК України).

Тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_5 моральної шкоди, однак її розмір 20 000 грн. є завищеним, виходячи з вимог Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до ст. 13 цього Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Суд встановив, що проти ОСОБА_5 була порушена кримінальна справа, їй обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд, вона перебувала під кримінальним переслідуванням 18 місяців 11 днів.

Однак таке тривале досудове слідство відносно позивачки повязане з її ухиленням від слідства, перебуванням в розшуку, скасуванням постанови про притягнення в якості обвинуваченої та повторного предявлення обвинувачення. Тому, виключивши ці періоди, період, за який підлягає стягненню моральна шкода, становить з 16 вересня 2008 року по 20 листопада 2008 року 2 місяці 4 дні ( коли була скасована постанова про притягнення як обвинуваченої), з 30 січня 2009 року по 27 квітня 2010 року (з дня повторного предявлення обвинувачення та обрання запобіжного заходу і до постановления виправдувального вироку) 9 місяців 15 днів, а всього - 11 місяців 19 днів.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Рішення ухвалено судом 2 листопада 2011 року. На час його ухвалення мінімальна заробітна плата громадян становила 985 грн. Тому на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 підлягає стягненню 11 439 грн. ( 985 грн. х 11 міс. 19 днів).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не дають підстав для стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 100 000 грн. та залишення без змін стягнення матеріальної шкоди в сумі 570 грн. 20 коп. з наведених вище підстав.

Тому її апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи щодо недоведеності заподіяння моральної шкоди, щодо необхідності визнання дій посадових осіб неправомірними, щодо відсутності підстав для стягнення шкоди з Державної казначейської служби України, оскільки державу представляє Президент України, не дають підстав для відмови в стягненні моральної шкоди.

Постановления виправдувального вироку дає право на відшкодування цієї шкоди позивачці відповідно до викладених вище обставин та норм закону.

Тому ці апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 1167, 1176 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якої діє представник ОСОБА_6, відхилити.

Апеляційні скарги заступника прокурора Чернігівської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 2 листопада 2011 року в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на відшкодування моральної шкоди 11 439 (одинадцять тисяч чотириста тридцять девять) грн.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 2 листопада 2011 року в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 570 грн. 20 коп. скасувати.

В задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: