Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2/0612/203/11
Провадження по справі 2/612/5035/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Нечуй Б.П.

при секретарі Маслаковій І.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3897,40 коп. у відшкодування заподіяної шкоди та 10000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди, 150 грн. понесених витрат, повязаних з наданням правової допомоги адвоката та 120 грн. по сплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Зазначені вимоги, які позивачем підтримані в судовому засіданні, обгрунтовуються посиланням на те, що постановою Лугинського районного суду від 11.08.2011 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 1 КК України провадженням закрито на підставі п. г ст.1 Закону України Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року та звільнено його від кримінальної відповідальності.

Згідно зазначеної постанови органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 11 травня 2011 року близько 11 годин 45 хвилин знаходився на земельній ділянці, розташованій на території Великодивлинської сільської ради Лугинського району за межами населеного пункту с. Великий Дивлин Лугинського району в урочищі «Королькове» на 195 км. автодороги сполученням Київ-Ковель.

На земельній ділянці ОСОБА_1 збудував приміщення лазні, яке в даний час не функціонує, оскільки Лугинським районним судом розглядається позов про незаконну, на думку власниці земельної ділянки ОСОБА_3, побудову лазні ОСОБА_1

Перебуваючи на вищевказаній земельній ділянці, достовірно знаючи про розгляд Лугинським районним судом позову його дружини, не дочекавшись прийняття законного рішення по цивільній справі, ОСОБА_2, діючи з хуліганських мотивів вирішив пошкодити особисте майно ОСОБА_1

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження майна ОСОБА_1, ОСОБА_2, зневажливо ставлячись до громадського порядку та загальновизнаних правил поведінки, взяв в руки деревяну дошку, яка лежала на землі біля лазні та наніс нею 4 удари по вікнах лазні, пошкодивши та розбивши таким чином чотири віконних скла в лазні.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки на суму 368 гривень у вигляді пошкодження та розбиття чотирьох віконних скла.

Таким чином, органи досудового слідства інкримінують вчинення ОСОБА_2 злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Внаслідок протиправних дії ОСОБА_2 йому було завдано майнової шкоди, однак під час судового розгляду справи в звязку із закриттям справи цивільний позов був залишений без розгляду.

Вважає, що ОСОБА_2 йому було завдано майнову шкоду в сумі 3897,40 грн. та 10000 моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в звязку із вчиненням останнім вказаного злочину.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що вікон в приміщенні, яке побудував ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить його дружині, він не розбивав.

Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні судом було встановлено, що постановою Лугинського районного суду від 11.08.2011 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 1 КК України провадженням закрито на підставі п. г ст.1 Закону України Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року та звільнено його від кримінальної відповідальності за те, що він 11 травня 2011 року близько 11 годин 45 хвилин знаходився на земельній ділянці, розташованій на території Великодивлинської сільської ради Лугинського району за межами населеного пункту с. Великий Дивлин Лугинського району в урочищі «Королькове» на 195 км. автодороги сполученням Київ-Ковель.

На земельній ділянці ОСОБА_1 збудував приміщення лазні, яке в даний час не функціонує, оскільки Лугинським районним судом розглядається позов про незаконну, на думку власниці земельної ділянки ОСОБА_3, побудову лазні ОСОБА_1

Перебуваючи на вищевказаній земельній ділянці, достовірно знаючи про розгляд Лугинським районним судом позову його дружини, не дочекавшись прийняття законного рішення по цивільній справі, ОСОБА_2, діючи з хуліганських мотивів вирішив пошкодити особисте майно ОСОБА_1

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження майна ОСОБА_1, ОСОБА_2, зневажливо ставлячись до громадського порядку та загальновизнаних правил поведінки, взяв в руки деревяну дошку, яка лежала на землі біля лазні та наніс нею 4 удари по вікнах лазні, пошкодивши та розбивши таким чином чотири віконних скла в лазні.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки на суму 368 гривень у вигляді пошкодження та розбиття чотирьох віконних скла.

Зазначена постанова суду на даний час ніким не оспорювались і набрала законної сили.

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні судом було встановлено, що результаті хуліганських дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 було завдано матеріальні збитки на суму 368 гривень у вигляді пошкодження та розбиття чотирьох віконних скла.

Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення майнової шкоди підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заподіяна майнова шкода в розмірі 368,00 грн.

У відповідності до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає в фізичному болю та стражданнях, у зв'язку із ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, завданих протиправною поведінкою, у приниженні честі і гідності фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в порядку ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд враховує, що вчинення відповідачем ОСОБА_2 неправомірних дій стосовно позивача встановлене вищезазначеним судовим рішенням та медичними документами і є безспірним, відповідно, вважає факт заподіяння моральної шкоди позивачу доведеним.

Дослідженням вищенаведених доказів встановлено, що позивач звертався в Малодивлинський медичний пункт Лугинського району, Лугинську центральну районну лікарню, навчально- практичний центр сімейної медицини Дарницького району м. Києва з приводу стану здоровя, в звязку із чим позивач втрачав вільний час, витрачали власні кошти, переносив нервові потрясіння, душевні страждання, що вплинуло на його душевний комфорт і спокій, завдало йому маральні страждання.

Оцінюючи надані в цій частині докази, що стосуються характеру порушення, характеру, обсягу і глибини фізичних та душевних страждань, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, їх наслідків та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану позивача, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає доцільним часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь з відповідача грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 150 грн. за надання правової допомоги, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 54,24 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 81, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 368 грн. 00 коп. майнової шкоди та 1 (одну) тисячу грн..00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 грн. понесених витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 150 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 54 грн. 24 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Б. П. Нечуй