АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1-ї інст: Нечипоренко І.М.
Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 р. м.Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Гопко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року позивачка звернулася до суду із позовом про визнання недійсним заповіту, що був складений секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради 18 березня 2005 року від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3. При цьому послалася на те, що її свекрусі на праві приватної власності належало 11/300 частин домоволодіння № 35 по вул. Радянській в сел.. ОСОБА_6. Згідно до заповіту від 12 липня 2003 року все своє належне майно ОСОБА_5 заповідала позивачці. 13 липня 2005 року ОСОБА_5 померла і на її майно відкрилася спадщина. При її оформленні позивачка дізналася про наявність вказаного заповіту від 18.03.2005 року. Зазначила, що на час посвідчення останнього заповіту від 18.03.2005 року ОСОБА_5 вже виявляла ознаки психічного захворювання, внаслідок чого не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому просила з цих підстав визнати його недійсним.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2011 року позов задоволений повністю. Визнано недійсним заповіт від 18 березня 2005 року, складений ОСОБА_5 на все належне майно на користь ОСОБА_3, який посвідчено секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим номером 55.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі поставила питання про його скасування і постановления нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказала, що медичні документи про стан здоров'я

спадкоємиці ОСОБА_5 є сфальсифікованими, рішення суду обґрунтоване недопустимим та неналежними доказами, а позивачка не є спадкоємицею за законом.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно до змісту ст.. 534 ЦК УРСР 1963р., який діяв на день укладення спірного заповіту (ч. 1 ст. 1223 чинного ЦК України), право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом відповідно до наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що 12 липня 2003 року ОСОБА_5 був складений заповіт на все належне майно на користь ОСОБА_4, який посвідчено державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2-1925.

18 березня 2005 року ОСОБА_5 було складено заповіт на все належне їй майно на користь ОСОБА_3, який посвідчено вдома у зв'язку з хворобою за адресою: сел. Мала Данилівка, вул. Наукова, 55 секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим номером 55. 13 липня 2005 року ОСОБА_5 померла.

Як вбачається з акту № 810 посмертної судово-психіатричної експертизи від ЗО серпня 2011 року ОСОБА_5 на момент складання заповіту 18 березня 2005 року виявляла психічний розлад у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в цей період ОСОБА_5 була не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Доводи щодо сфальсифікованих медичних документів, які були предметом дослідження експертів суд першої інстанції відповідно до положень ст.ст. 212, 213 ЦПК України належним чином перевірив і дійшов правильного висновку, який узгоджується з іншими доказами по справі, показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили, що ОСОБА_5 в той час вела себе неадекватно, не впізнавала людей і дуже дивно себе поводила.

Оскільки висновки посмертної судово-психіатричної експертизи належним чином обґрунтовані, узгоджуються з іншими матеріалами справи і складені кваліфікованими експертами, а відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на їх спростування, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо їх недостовірності. Той факт, що у медичних документах помилково вказаний день народження ОСОБА_5, замість 21 квітня - 24 квітня 1921 року, - зазначеного висновку не спростовує, оскільки їх зміст узгоджується з іншими доказами, а медичні документи одержувалися судом без втручання заінтересованих осіб безпосередньо від лікувального закладу. Судова колегія також відхиляє доводи скарги про те, що спірний заповіт не стосується прав позивачки, оскільки вона заінтересована у своєму спадкоємстві за попереднім заповітом ОСОБА_5, який був складений на її користь.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, тому з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд її відхиляє і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: