Справа № 2-413/11
Провадження № 2-413/11
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2011 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2008 року Відкрите акціонерне товариство «МЕГАБАНК», нині Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (далі за текстом «Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроіпортекспорт», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач зазначав, що між ним та ТОВ «Агроіпортекспорт» 16 вересня 2004 року було укладено кредитний договір №98/2004 в сумі 490000 гривень, на строк до 30 серпня 2005 року, зі сплатою 23% річних, а з 13 грудня 2004 року 26% річних. Свої зобовязання позивач виконав повністю. ТОВ «Агроімпортекспорт» не виконало кредитне зобовязання в повному обсязі в установлений строк, чим порушило умови договору. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13 січня 2006 року звернуто стягнення на рухоме і нерухоме майно поручителя - ТОВ «Добровольський елеватор» на суму 884950 гривень, яке було реалізовано з прилюдних торгів за 373739 гривень, тобто борг в повному обсязі не погашений. Також, 16 вересня 2004 року між Банком і відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були укладені окремі договори поруки за умовами яких вони, у разі невиконання обовязків ТОВ «Агроімпортекспорт» за кредитним договором, відповідають перед кредитором солідарно з боржником.

Посилаючись на вказане, Банк просив стягнути солідарно з відповідачів 492793,52 гривень заборгованості за кредитним договором №98/2004 від 16 вересня 2004 року.

В судовому засіданні представник Банку вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень представник ОСОБА_3 пояснила, що 16.09.2004 року між Банком і ТОВ «Агроімпортекспорт» був укладений кредитний договір №98/2004. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між позивачем і відповідачами 16.09.2004 року було укладено договори поруки. Разом з тим, 13.12.2004 року між Банком і ТОВ «Агроімортекспорт» була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №98/2004, відповідно до якої збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитом до 26%. річних. Про укладення такої додаткової угоди відповідачі не були повідомлені та не знали про її існування. Таким чином, Банком були порушені умови договорів поруки, укладених з відповідачами. Крім того, представник відповідача зазначав, що право предявлення вимог за договором поруки обмежується умовами та строками, встановленими ст.559 ЦК України. Позивач, у встановлений строк скористався наданим правом тільки відносно майнового поручителя - ТОВ «Добровольський елеватор». Вимога про погашення залишку кредитної заборгованості на адресу ОСОБА_2 була надіслана 02.08.2007 року. Отже, позивач втратив право вимоги до поручителів про погашення заборгованості за кредитним договором №98/2004. Крім того представник ОСОБА_2 зазначив, що вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року є порушенням вимог ст.ст.258,267 ЦК України.

ОСОБА_6 письмових заперечень на позов не надав, в судові засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 16.09.2004 року між Банком (кредитодавець) та ТОВ «Агроімпортекспорт» (позичальник) був укладений кредитний договір №98/2004. Згідно укладеного договору кредитодавець зобовязався надати позичальнику за відновлюваною кредитною лінією 490000,00 гривень на поточні виробничі потреби, строком до 30.08.2005 року, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити 23% річних на умовах передбачених договором (з 13.12.2004 року 26% річних, відповідно до додаткової угоди №1 до кредитного договору від 16.09.2004 року).

16.09.2004 року між ТОВ «Агроімпортекспорт» і ТОВ «Добровольський елеватор» були укладені іпотечний договір та договір застави в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Агроімпортекспорт» за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року.

Крім того, в забезпечення виконання умов кредитного договору №98/2004, 16.09.2004 року укладено договір поруки між Банком і ОСОБА_6, відповідно до якого останній взяв на себе зобовязання відповідати перед Банком як солідарний боржник за порушення зобовязань ТОВ «Агроімпортекспорт». Аналогічний договір поруки 16.09.2004 року було укладено між Банком і ОСОБА_2

Також безспірно встановлено, що Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором №98/2004 та надав ТОВ «Агроімпортекспорт» обумовлену суму кредиту.

В свою чергу, ТОВ «Агроімпортекспорт» в порушення вимог ст.ст.526,1054 ЦК України, взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором не виконало.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2006 року задоволено позов Банку та звернуто стягнення заборгованості в сумі 884950,29 гривень на заставлене рухоме і нерухоме майно ТОВ «Добровольський елеватор», як майнового поручителя ТОВ «Агроімпортекспорт», заставною вартістю 870311,00 гривень згідно іпотечного договору від 16.09.2004 року та заставною вартістю 125000,00 гривень згідно договору застави від 16.09.2004 року.

03.05.2007 року майно, на яке звернено стягнення рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2006 року, було реалізоване Казанківським районним відділом державної виконавчої служби з прилюдних торгів за 373739 гривень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі реалізації предмета застави.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пунктів 5.1 договорів поруки між сторонами від 16.04.2004 року, договір діє до повного виконання зобовязання боржника за кредитним договором.

З урахуванням виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.01.2006 року по продажу заставленого майна майнового поручителя ТОВ «Добровольський елеватор», наявна заборгованість ТОВ «Агроімпортекспорт» перед Банком за кредитним договором №98/2004 становить 492793,52 гривень, з яких: індексована сума заборгованості по кредиту-123528,50 гривень, індексована сума заборгованості по простроченим відсоткам-46158,89 гривень, 3% річних-3717,04 гривень, пеня-25389,09 гривень, штрафи 294000,00 гривень. Зазначену заборгованість в сумі 492793,52 гривень суд визнає правильною, оскільки вона підтверджується наданою Банком довідкою-розрахунком від 16.02.2011 року №81-01/303.

02.08.2007 року Банком на адресу відповідачів надсилалась вимога про погашення залишку кредитної заборгованості, однак така вимога Банку відповідачами залишена без задоволення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року в сумі 492793,52 гривень є обґрунтованими.

Разом з тим, суд констатує, що вимоги Банку про стягнення зазначеної суми заборгованості з відповідачів в солідарному порядку є безпідставними. Між Банком та відповідачами було укладено два різних договори поруки, які забезпечують виконання ТОВ «Агроімпортекспорт» обовязків за договором кредиту №98/2004 від 16.09.2004 року, тобто відсутня їх спільна порука, а тому поручителі (відповідачі) не несуть у такому разі солідарну відповідальність. Відповідно до договорів поруки від 16.09.2004 року, кожен з них відповідає перед Банком за порушення зобовязання ТОВ «Агроімпортекспорт» солідарно з останнім, а тому Банк має право предявлення вимоги до кожного з відповідачів.

Доводи представників ОСОБА_2 в обґрунтування безпідставності позовних вимог спростовуються дослідженими судом доказами, а тому такі доводи суд оцінює критично та не приймає до уваги.

Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України, з відповідачів на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 гривень та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 гривень.

Керуючись ст..ст. 6,10,11, 60,79,88,209,212-215,218 ЦПК України,, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» 492793,52 гривень заборгованості за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» 492793,52 гривень заборгованості за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «МЕГАБАНКк», з кожного по 850 гривень у відшкодування витрат по сплаті держмита та по 15 гривень у відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, встановленому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК