Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-834/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2011 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ніколаєвої І. К.

при секретарі Карпенко С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради

про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25 квітня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки необхідно надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Зазначає, що правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок дійсно втрачено, де він може бути позивач не знає, проте право власності ОСОБА_3 зареєстроване в Павлоградському МБТІ, факт реєстрації права власності підтверджується технічним паспортом на будинок в якому стоїть реєстровий номер 22-754. ОСОБА_3 весь час проживала у спадковому будинку, ніхто її право власності на будинок до суду не оспорив.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 27.10.2011 року № 2476 ОСОБА_3 дійсно на день смерті була власником будинку № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, оскільки доглядає за будинком, користується ним, обробляє земельну ділянку, проте через відсутність правовстановлюючого документу на будинок не може оформити спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 25 квітня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 395016.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 10.08.2007 року посвідченим секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 117.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки необхідно надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 27.10.2011 року № 645/02-14. В листі нотаріус також порекомендувала у разі відсутності правовстановлюючого документу на будинок звернутися до суду для оформлення спадщини.

Правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок втрачено, проте згідно довідки КП Павлоградське МБТІ від 09.11.2011 р. № 23671 право власності на домоволодіння № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка Петропавлівського району зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.10.1989 р. Петропавлівським райвиконкомом.

ОСОБА_3 весь час проживала у спадковому будинку, ніхто її право власності на будинок до суду не оспорив.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 27.10.2011 року № 2476 ОСОБА_3 дійсно на день смерті була власником будинку № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.

Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, оскільки доглядає за будинком, користується ним, обробляє земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 41 по вул. Ак. Сайгака в с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що належав ОСОБА_3, яка померла 25.04.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва