Справа № 2-130/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ім'ям України

11.04.2011р. Приморський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого - судді Картофлицького Г.В.

при секретарі Конюхової С.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Приморську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з приватного житлового будинку без надання іншого житла та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2011р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить виселити ОСОБА_3 з житлового будинку №47 по вул.Комсомольській м.Приморська, без надання іншого житла. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею домоволодіння по вул.Комсомольській 47 м.Приморська. В 2005 році, за її згодою, у вказаному будинку почала проживати без реєстрації ОСОБА_3 Строк проживання сторонами було обумовлено до першої вимоги позивачки. В січні 2010 року, вона звернулася до ОСОБА_3 з проханням звільнити будинок. Однак, на сьогоднішній день відповідачка в добровільному порядку не бажає виселитися з будинку, чим чинить їй перешкоди, як власнику, в розпорядженні своїм майном.

25.03.2011р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №47 по вул.Комсомольській м.Приморська, укладений 25.06.2006р., вказуючи, що сторони повністю виконали умови цього договору.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги своєї довірительки та пояснив, що ОСОБА_2 бажає продати будинок, а проживання в ньому ОСОБА_3 перешкоджає цьому. Позов ОСОБА_3 не визнав вказавши, що ніякого договору купівлі-продажу між сторонами не існує, а з розписок та об»яви в газеті не вбачається про який будинок йде мова.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, а свій позов підтримали та пояснили, що у 2006р. зі щоденника «ЮГ-информ»ОСОБА_3 дізналася про продаж будинку №47 по вул.Комсомольській. Вона домовилася з матір»ю ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка діяла за довіреністю, про купівлю цього будинку за 5000 доларів США, що підтверджується розпискою від 25.05.2006р. Оскільки документи не були готові вона передала ОСОБА_5 3000 доларів США з умовою, що останні 2000 доларів передасть після нотаріального посвідчення договору. За згодою продавця вона вселилася у цей будинок, провела газ та зробила водопровід і не згодна з тим, що своїм проживанням вона порушує право власності ОСОБА_2

Заслухавши учасників, свідків, дослідивши матеріали дійсної справи та справи №2-173/09 Приморського райсуду, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 на праві власності належить домоволодіння по вул.Комсомольській 47 м.Приморська Запорізької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.09р., рішенням Приморського райсуду по справі № 2-173/09 від 05.08.09р. та актом про право власності на земельну ділянку.

Згідно розпискам ОСОБА_5 від 25.05.2006р. та 11.09.2006р. вона отримала від ОСОБА_3 3000 умовних одиниць за покупку будинку вартістю 5000 умовних одиниць. Інші гроші мають бути передані при оформлені документів у нотаріуса.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він з дозволу ОСОБА_5 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, робив в ньому ремонт і декілька разів домовлявся про його купівлю, але кожен раз, коли він збирав потрібну суму грошей продавець збільшувала ціну.

Допитаний як свідок син ОСОБА_3 ОСОБА_7 підтвердив пояснення своєї матері, стосовно її проживання в цьому будинку та умов його купівлі-продажу.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 порушує право власності ОСОБА_2, проживаючи в її будинку, оскільки вона сама не бажає в ньому проживати, а готує його до продажу.

Таким чином, позовні вимоги про виселення задоволенню не підлягають.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №6 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»зазначено, що вирішуючи спір щодо визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати те, що норма частини другої ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином підстав для задоволення позову ОСОБА_3 також немає.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 215 ЦПК України, ст.ст.220, 383, 386, 387, 391 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя