Справа № 22-ц-4661/11 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Категорія 18 14.10.2011
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

при секретарі Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2011 року позивач ТОВ «УКРГАЗ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 25.09.2007 року між ними було укладено договір участі у будівництві об»єкту № 3/1/9/59/Ж, відповідно до умов якого відповідач зобов»язалася повністю оплатити вартість Лоту і вартість додаткових метрів, а також пред»явити Лот облігацій до погашення позивачу, а позивач зобов»язався збудувати Об»єкт будівництва у складі Об»єкту нерухомості та передати Об»єкт будівництва відповідачу в погашення Лоту облігацій у порядку, строки та на умовах, що визначені Договором та інформацією про випуск облігацій. Згідно п. 2.4. Договору об»єкт будівництва розташований за адресою, визначеною у п. 1.2. Договору, а саме: будинок № 3, під»їзд 1, поверх 9АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 76,61 кв.м. За результатами обмірів БТІ фактична загальна площа Об»єкту будівництва виявилася більшою ніж запланована на 7,69 кв.м., а відповідно до п. 3.10. Договору відповідач зобов»язаний сплатити позивачу кошти у розмірі, який буде визначено згідно п. 2.4. цього Договору протягом строку обігу облігацій серії В до моменту підписання Акту прийому-передачі Об»єкта будівництва, а саме до 01 листопада 2009 року шляхом перерахування на поточний рахунок позивача грошових коштів в розмірі 76438 грн. 60 коп. 24.11.2010 року позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога щодо погашення повної вартості квадратних метрів у добровільному порядку, однак остання на це не відреагувала та кошти не сплатила. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 76438,60 грн., три відсотки річних в сумі 3348,64 грн. та 11465,79 грн. індексу інфляції, а всього 91253 грн. 03 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРГАЗ» заборгованість в розмірі 76438,60 грн., три відсотки річних в сумі 3348,64 грн. та 11465,79 грн. індексу інфляції. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРГАЗ» судові витрати в розмірі 1032,53 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «УКРГАЗ».

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.09.2007 року між ТОВ «УКРГАЗ» та ОСОБА_2 було укладено договір участі у будівництві об»єкту № 3/1/9/59/Ж, відповідно до умов якого відповідач зобов»язалася повністю оплатити вартість Лоту і вартість додаткових метрів, а також пред»явити Лот облігацій до погашення позивачу, а позивач зобов»язався збудувати Об»єкт будівництва у складі Об»єкту нерухомості та передати Об»єкт будівництва відповідачу в погашення Лоту облігацій у порядку, строки та на умовах, що визначені Договором та інформацією про випуск облігацій. Згідно п. 2.4. Договору об»єкт будівництва розташований за адресою, визначеною у п. 1.2. Договору, а саме: будинок № 3, під»їзд 1, поверх 9АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 76,61 кв.м.

За результатами обмірів БТІ фактична загальна площа Об»єкту будівництва виявилася більшою ніж запланована, на 7,69 кв.м., а відповідно до п. 3.10. Договору відповідач зобов»язаний сплатити позивачу кошти у розмірі, який буде визначено згідно п. 2.4. цього Договору протягом строку обігу облігацій серії В до моменту підписання Акту прийому-передачі Об»єкта будівництва, а саме до 01 листопада 2009 року шляхом перерахування на поточний рахунок позивача грошових коштів в розмірі 76438 грн. 60 коп.

24.11.2010 року позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога щодо погашення повної вартості квадратних метрів у добровільному порядку, однак остання на це не відреагувала та кошти не сплатила.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 3.8 договору сторони домовились та погодились, що загальна площа об»єкту будівництва є проектною та фактично буде визначена після проведення остаточної технічної інвентаризації (обмірів) у встановленому чинним законодавством України порядку підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 3.10. Договору в разі, якщо фактична площа об»єкту будівництва виявиться більшою, ніж проектна, замовник зобов»язується протягом строку обігу облігацій до моменту підписання акту прийому-передачі об»єкта будівництва, додатково придбати необхідну кількість облігацій (за ринковою ціною облігацій на момент їх придбання) на ту частину площі, на яку фактична площа об»єкту будівництва більша від запланованої (по 1 облігації за 01,01 кв.м.).

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 76438 грн. 60 коп., виплата яких є обов»язком відповідача згідно умов договору, укладеного 25.09.2007 року між нею та позивачем.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 11465 грн. 79 коп. індексу інфляції, оскільки можливість його стягнення передбачена ст. 625 ЦК України, як один з видів відповідальності за прострочення виконання грошового зобов»язання.

Доводів, які б спростували законність і обґрунтованість вищенаведених висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині розміру пені, стягнутої з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов»язання, виходячи з наступного.

Так, позивачем за прострочення виконання зобов»язання в частині погашення різниці частини площі, на яку фактична площа житла виявилася більшою, ніж запланована, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 3348 грн. 64 коп. за період з 02.11.2009 року по 18.04.2011 року, що і було стягнуто судом першої інстанції.

Однак з матеріалів справи вбачається, що про необхідність виконання зобов»язання шляхом доплати 76438 грн. 60 коп. грошових коштів відповідач ОСОБА_2 дізналася лише на початку грудня 2010 року, коли отримала лист від позивача за № 753/11 від 24.11.2010 року з повідомленням про це (а.с.13). Таким чином, оскільки про необхідність виконання грошового зобов»язання відповідач дізналась лише в грудні 2010 року, саме з цього часу, за умови невиконання нею зобов»язання, позивач мав право нараховувати їй пеню в порядку та розмірах, передбачених ст. 625 ЦК України. Отже висновок суду про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 02.11.2009 року по грудень 2010 року є незаконним та таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки стягувати пеню суду слід було з моменту, коли ОСОБА_2 дізналась про необхідність виконання зобов»язання, тобто з грудня 2010 року і по 18 квітня 2011 року, як про це просив позивач. Доказів про те, що відповідачу було відомо про необхідність виконання зобов»язання до грудня 2010 року, що стало б підставою для стягнення пені за період з 02.11.2009 року по грудень 2010 року, позивачем не надано.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення виконання грошового зобов»язання підлягає зміні в частині її розміру в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРГАЗ» трьох відсотків річних в сумі 3348,64 грн. змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УКРГАЗ» три відсотки річних в розмірі 885,85 грн.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2011 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: