Справа № 2/1522/9494/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2011 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкпро вжиття заходів щодо забезпечення позову,

У С Т А Н О В И В:

В проваджені суду знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Одночасно, позивач просить вжити заходи щодо забезпечення позову, накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Одеській області видачу відповідачу паспортного/проїзного документу, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

В обґрунтування вимог вказуючи, що у звязку з тим, що за наявністю звернення банку до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2879,66 доларів США та приймаючи до уваги, що в порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідачі зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, погашення заборгованості не здійснює вважають, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно розяснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовурозглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суду не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В силу статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Статтею 313 Цивільного кодексу України гарантовано право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватись по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі і безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначати місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Таким чином, вимоги позивача стосовно накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження та заборону відповідачу виїзду за кордон та інш., суперечать вимогам ст. 33 Конституції України та 313 ЦК України та не є співвмірними з заявленими вимогами про стягнення боргу в розмірі 2879,66 доларів США.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2879,66 доларів США, шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження та обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань: заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Одеській області видачу відповідачу паспортного/проїзного документу, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси ОСОБА_2