Справа № 2-5727/11

Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Біжко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просила суд:

- поділити порівну спільно нажиту нею та відповідачем квартиру, що знахо диться за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 ; визначити розмір часток співвлас ників у спільній частковій власності на вищезазначені квартиру та автомобіль, як рівний, а саме: частка ОСОБА_1 - 1/2 частина, частка ОСОБА_2 - 1/2 частина;

- зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні вищезазначеними квартирою та автомобілем. Для усунення перешкод у корис туванні спільним майном зобов`язати відповідача надати позивачці вільний доступ та дублікати ключів від замків вхідних дверей до квартири та дублікат клю ча від автомобіля;

- судові витрати покласти на відповідача.

16 лютого 2011 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю, в якій просив суд:

- визнати квартиру АДРЕСА_2 , особистою приватною власністю ОСОБА_2

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на вищезазначену квартиру з моменту її придбання.

- судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання по справі не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги за основним позовом такими, що підлягають задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

З 21.06.1986 р. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, який було зареєстро вано Жовтневим відділом РАГСу м.Дніпропетровська, актовий запис №1118.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в інтересах сім`ї було сумісно придбано двокімнатну квартиру, в якій ОСОБА_2 самостійно проживає в даний час. Ква ртира придбана за 42 000 грн. Дана квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Правовстановлюючі документи на квартиру знахо дяться у відповідача.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в інтересах сім`ї було су місно придбано автомобіль «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_3 се дан, колір бежевий, д/н НОМЕР_2 , у свідоцтві про реєстрацію на який вказано, що ОСОБА_3 (тобто позивачка) має право керувати даним транспортом. Автомобіль був придбаний за 12000,00 грн.

Судом встановлено, що 30.09.2008 р. рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-3382/2008 вказаний шлюб було розірвано.

13.02.2010 р. ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб із ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що право власності на квартиру та автомобіль було оформлене шляхом укладення до говорів купівлі-продажу квартири та автомобіля та їх подальшої реєстрації від імені ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що з моменту розірвання шлюбу ОСОБА_1 спільно нажитим майном не може користуватися, оскільки відповідач цьому перешкоджає, посилаючись на те, що спірна квартира належить особисто йому на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності, а автомобіль - на підставі договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Тому ОСОБА_1 бажає це майно поділити у судовому порядку. Взаємної згоди щодо поділу спільно нажитого майна позивачка з відповідачем не досягли.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ве дення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного за робітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуа льного користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1,3 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя мо же бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гоно рар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1,2 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з циві льного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи зако ном. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, за соби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паї-накопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному коопе ративі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними право відносинами, тощо.

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користу вання і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не ви значено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності по дружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про по рядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інте реси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвлас никами право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усу нення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_4 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні кв. АДРЕСА_4 та автомобілем «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 дублікати ключів від замків вхідних дверей до кв. АДРЕСА_5 та дублікат клю ча від автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , суд вважає можливим у їх задоволенні відмовити, оскільки надані позивачем докази в обґрунтуванні своїх вимог, зокрема договір дарування грошей батьками позивача є неналежним доказом з огляду на те, що у позовній заяві не міститься вказівки на причинний зв`язок між двома юридичними фактами отримання грошей ОСОБА_2 та сплатою саме цих грошей за придбану спірну квартиру.

Твердження ОСОБА_2 стосовно того, що квартиру він купив за особисті кошти, які йому подарували батьки є безпідставними оскільки договір дарування це правочин, в силу якого одна сторона передає або зобов`язується передати у майбутньому іншій стороні майно у власність. Предметом договору дарування може бути не тільки рухоме майно ( у тому числі гроші та цінні папери) та нерухоме майно, але й також майнові права як такі, якими вже володіє дарувальник, так і ті, що можуть виникнути у нього у зв`язку зі здійсненням права інтелектуальної власності, а також інші права.

Договір дарування валютних цінностей укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні кв. АДРЕСА_4 та автомобілем «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 дублікати ключів від замків вхідних дверей до кв. АДРЕСА_5 та дублікат клю ча від автомобіля «ВАЗ 2107», 1987 року випуску, кузов НОМЕР_1 седан, ко лір бежевий, д/н НОМЕР_2 .

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 270 грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 390 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: