Справа № 2-250/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

27.04.2011 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., при секретарі Цегельник Н.В., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві та в судовому засіданні зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. О. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. Відповідач ОСОБА_2 є дружиною, а відповідач ОСОБА_3 є сином її (позивача) сина ОСОБА_4 та проживали однією сімєю та були зареєстровані в належному їй будинку по вул. О. Гапішка 1 м. Баштанка. З кінця 2008 року відповідач ОСОБА_2 припинила шлюбно-сімейні відносини з сином позивачки та змінила місце проживання та проживає разом з власним сином ОСОБА_3 за іншою адресою, але з реєстрації за даною адресою не знялись.

Посилаючись на те, що відповідачі більше одного року без поважних причин не проживають в будинку, що належить позивачу - позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. О. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області та зняти їх з реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 (яка одночасно є законним представником ОСОБА_3Р.) в судовому засіданні позов не визнала, вказавши при цьому, що дійсно проживала у будинку позивача з 2003 року та була в ньому зареєстрована. В кінці 2008 року разом з власним сином ОСОБА_3, взявши необхідні особисті речі, виїхала з будинку позивача оскільки там не було належних умов для проживання її та її сина. Після цього вона не намагалась повернутись до вказаного будинку та не підтримувала жодних відносин з власником будинку (позивачем по справі) та ніяких угод з-приводу володіння чи користування належним позивачу будинком відповідач не укладала. З вказаного моменту та по теперішній час проживає з сином у своїх батьків.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні вказали, що з кінця 2008 року відповідачі в будинку, розташованому за адресою: вул. О. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, що належить позивачу, не проживали та не проживають на даний час. У вказаному будинку на даний час взагалі ніхто не проживає.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши наявні у справі матеріали (довідку Баштанського бюро технічної інвентаризації від 10.03.2011 року № 26; будинкову книгу на будинок по вул. Гапішка, 1 в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області; акт депутата про встановлення факту непроживання відповідачів у будинку позивача від 10.02.2011 року; свідоцтво про народження ОСОБА_3; копію вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 05.10.2010 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. Відповідач ОСОБА_2 є дружиною, а відповідач ОСОБА_3 є сином її (позивача) сина ОСОБА_4 та проживали однією сімєю і були зареєстровані в належному їй будинку по вул. О. Гапішка 1 м. Баштанка. З кінця 2008 року відповідач ОСОБА_2 припинила шлюбно-сімейні відносини з сином позивачки та змінила місце проживання, забравши з особою особисті речі, і проживає разом з власним сином ОСОБА_3 за іншою адресою, але з реєстрації за даною адресою не знялись.

Вказані неправомірні дії відповідачів обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю.

Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідачів житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачами договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти сторонами заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата).

Відповідно ч. 1 ст. 311 ч.1 ст. 321 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не поєднана родинним звязком з позивачем, і вона разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 не проживали та на період розгляду справи не проживають спільно з позивачем у його будинку більше двох років та не повязані спільним побутом, - відповідачі не є членами сімї позивача в контексті ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України, згідно з якою сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, можливо та необхідно застосувати аналогію до спірних правовідносин, що виникли, застосувавши приписи ст. 405 ЦК України, при цьому, оскільки відповідачі не є членами сімї позивача на думку суду, відсутні підстави на збереження за відповідачами права користування житлом позивача протягом року, як це передбачено для членів сімї власника будинку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку по вул. О. Гапішка, 1 в м. Баштанка та з моменту реєстрації відповідачів у вказаному будинку вони набули право користування цим будинком, але з кінця 2008 року не реалізовують його і по теперішній час фактично проживають за іншою адресою та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування житловим будинком позивача відповідачі не укладали - реєстрація відповідачів у будинку позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном.

У звязку з наведеним відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст.311, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. О. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області зі зняттям з реєстрації за вказаною адресою.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. О. Гапішка, 1 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області зі зняттям з реєстрації за вказаною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

суддя