АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Можелянської З.М., Прозорової М.Л.,

при секретарі Косенко І.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2011р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 56000грн., доповнивши позовні вимоги в ході розгляду справи, звернувшись з позовом також і до ОСОБА_2, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 68027,43грн., а також витрати по справі.

Заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2011р. позов ОСОБА_3 задоволено, і стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 суму боргу 68027,43грн., а також судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення скасувати, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 68027,43грн. з відповідачів, суд виходив з того, що відповідачі у солідарному порядку відповідають перед позивачем за виниклими борговими зобов'язаннями.

Проте такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2008р. ОСОБА_3М передав у борг ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 125000грн. (а.с.4,44).

Згідно розписок відповідач повернула позивачу частково суму боргу на загальну суму 75000грн., і таким чином сума заборгованості складає 50000грн. (а.с.42-43).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2, ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином індекс інфляції за період заборгованості складає за грудень 2008р. 102,1%, за 2009р. 112,3%, за 2010р. 109,1%, і за січень 2011р. 101,0%, за лютий 100,9%, а всього індекс інфляції з урахуванням заборгованості 50000грн. складає 13750грн., і три відсотка річних за вказаний період складає 3375грн.

Звернувшись з позовом про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суми боргу в солідарному порядку, позивач зазначав, що відповідачі отримали кошти разом, а тому і повинні відповідати перед ним як солідарні боржники.

Однак зазначені вимоги є необґрунтованими, оскільки розписки не містять свідчень про те, що кошти отримувались відповідачами разом, а зазначення в розписці про отримання ОСОБА_4 коштів в сумі 100000грн., про підтвердження ОСОБА_2 факту отримання ОСОБА_4 зазначеної суми, не породжує для ОСОБА_2 будь-якої відповідальності за отримання ОСОБА_4 суми боргу, та не є підставою для покладення на нього солідарного обов'язку повернення суми боргу, а тому колегія суддів вважає, що сума боргу з індексом інфляції та 3% річних на загальну суму 67125грн., підлягає стягненню в судовому порядку з ОСОБА_4, а позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Крім цього з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені ним судові витрати за розгляд справи на підставі ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в сумі 680,30грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120грн., оскільки за вказаним позовом ним були сплачені вказані кошти.

Що ж стосується вимог позивача про повернення йому сплачених витрат в сумі 17,04грн., у зв'язку з отриманням ним довідки про індекс інфляції, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такі витрати не передбачені ст. 79 ЦПК України, а тому вони не підлягають поверненню в порядку ст. 88 ЦПК України.

Оскільки задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції не врахував виниклі між сторонами обставини, та норми права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, і висновки суду про стягнення суми боргу в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не відповідають обставинам справи, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, та стягнення на його користь суми боргу з урахуванням індексу інфляції і відсотків на загальну суму 67125грн., та судових витрат на загальну суму 800,30грн. з ОСОБА_4, відмовивши ОСОБА_3 в задоволені іншої частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2011р. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу з урахуванням індексу інфляції і 3% на загальну суму 67125грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 800,30грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: