Справа № 22Ц-2505/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 7 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Іванюка М.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю відповідачів, апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника апелянта, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів комунального підприємства Вінницьке міське бюро технічної інвентаризаціїОСОБА_8, позивача ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10, представників відповідачів, які приєдналися до апеляційних скарг, гаражного кооперативу № 1 ОСОБА_11, виконкому Вінницької міської ради, самої міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_12, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_9 до гаражного кооперативу № 1, виконкому

Вінницької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, визнання незаконним рішення виконкому міської ради, свідоцтва про право власності на гараж, скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні власністю,

за апеляційними скаргами відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - комунального підприємства Вінницьке міське бюро технічної інвентаризаціїОСОБА_13 на рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07 липня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

01 листопада 2010 року ОСОБА_9 звернувся в Староміський районний суд м. Вінниці з позовом до гаражного кооперативу № 1, виконкому Вінницької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ДП Центр державного земельного кадаструв особі Вінницької регіональної філії, Вінницької міської ради, управління земельних ресурсів м. Вінниці, КП Вінницьке міське бюро технічної інвентаризаціїпро визнання недійсним державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 786793 від 04.03. 2009 року, скасування його державної реєстрації, визнання незаконним рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517, свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1, скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення гаражів під номерами 189, 190, 191 з підвалами, якими користуються члени гаражного кооперативу ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, за їхній рахунок( а. с. 3-7, 121, 129 ). Позов мотивований тим, що постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 24.09.2010 року у справі № 2а-312/10 рішення 22 сесії Вінницької міської ради 5 скликання від 25.12.2007 року № 1665 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гаражного кооперативу № 1в частині передачі у власність гаражному кооперативу № 1 земельної ділянки площею 73,0 кв.м. визнано протиправним і скасоване. Оскільки на підставі цього рішення виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, то даний акт повинен бути визнаний недійсним. Спірна земельна ділянка, на думку позивача, повинна належати йому як власнику купленої нерухомості, що на цій земельній ділянці розташована. Гаражі відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 за номерами 189-191 розташовані над будівлею складу Б, що належить позивачу. Внутрішня загальна площа складу ОСОБА_9 менша на 27 кв.м. через погріб гаража № 191, належного ОСОБА_3, а внаслідок будівництва цегляних стін та залізобетонних перекриттів двох гаражів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зовнішня стіна складу позивача за рахунок її дефектів і пошкоджень непридатна для нормальної експлуатації.

На підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517 Про затвердження актів прийомки до експлуатації та оформлення права приватної власності на кооперативні гаражіОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на гараж № 191. Цим порушені права ОСОБА_9, за його твердженням, як власника складу Б. Гаражі №№ 189, 190 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 збудовані самочинно, тому всі три гаражі підлягають знесенню. За викладених обставин ОСОБА_9 звернувся в суд з даними вимогами.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07 липня 2011 року позов ОСОБА_9 задоволений ( а. с. 171-180 ). Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.03.2009 року серії ЯЖ № 786793, зареєстрований за № 03 та скасована його державна реєстрація. Визнано незаконним рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517 та свідоцтво про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1, скасована його державна реєстрація. Усунуто перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення гаражів за номерами 189, 190, 191 з підвалами, що знаходяться в користуванні членів гаражного кооперативу № 1 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 за їхній рахунок. Вирішено питання розподілу судових витрат у справі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - КП Вінницьке міське бюро технічної інвентаризаціїОСОБА_13 оскаржують його в апеляційному порядку, просять дане рішення скасувати, у позові відмовити в повному обсязі. ОСОБА_2 просить скасувати рішення та закрити провадження у справі. Апелянти вважають оскаржуване рішення незаконним, ухваленим всупереч нормам матеріального права, внаслідок неналежної оцінки доказів, неповного дослідження судом фактичних обставин, що мають значення для справи ( а. с. 184-187, 192-195, 203-208, 214-216, 226-231 ).

Заявами від 16, 17 серпня 2011 року виконком Вінницької міської ради, гаражний кооператив № 1 в особі повноважних представників приєдналися до поданих у справі апеляційних скарг ( а. с. 265-269 ).

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2011 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_5 і поновлено йому процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07 липня 2011 року як особі, яка брала участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення ( а. с. 255-257 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали останньої, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам. Воно є законним і правильним лише в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,8117 га від 04 березня 2009 року серії ЯЖ № 786793, виданого гаражному кооперативу № 1 на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.12.2007 року № 1665 та скасування його державної реєстрації ( а. с. 14 ).

Задовольняючи позов ОСОБА_9 про визнання незаконним рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517, недійсним свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1 та, як наслідок, скасування державної реєстрації останнього, усуваючи перешкоди в користуванні ОСОБА_9 його власністю шляхом знесення гаражів відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2002 року, реєстраційного посвідчення від 02. 01.2003 року є власником будівель та споруд загальною площею 594,4 кв.м., розташованих по пров. Щорса, 3а в м. Вінниці. Відповідно до нього переходить і право власності на земельну ділянку, на якій розташовані придбані ним об'єкти нерухомості, та частина земельної ділянки, необхідна для їх обслуговування. Крім цього, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.08.2010 року № 919 ( а. с. 17-24 ) для користування складом під літерою ОСОБА_14 необхідна земельна ділянка, що розташована під цією будівлею площею 73 кв.м. Через будівництво цегляних гаражів відповідачів, за рахунок дефектів та пошкоджень зовнішньої стіни склад ОСОБА_9 непридатний для нормальної експлуатації. У зв'язку з відсутністю рішення органу місцевого самоврядування про відведення ОСОБА_3 земельної ділянки під будівництво гаража рішення про оформлення йому права власності на гараж, свідоцтво про право власності є недійсними з моменту їх прийняття і видачі. Гаражі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є самочинно збудованими, тому саме з цієї підстави підлягають знесенню за їх рахунок.

З такими висновками і мотивами суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки всупереч ст. ст. 213, 214 ЦПК України вони є помилковими, необґрунтованими достовірними, допустимими доказами, тому не можуть бути визнані законними і підставними через неправильну оцінку встановлених фактичних обставин справи та доказів, якими підтверджуються доводи сторін. В цій частині суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову, допустивши суперечливі висновки та порушення ст. ст. 11, 31, 215 ЦПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що в основу обґрунтування оскаржуваного судового рішення покладено висновок судової будівельно-технічної експертизи від 07.09.2010 року № 919, зроблений ще до відкриття провадження у даній цивільній справі, за ухвалою суду стосовно вирішення адміністративної справи № 2а-312/10 за адміністративним позовом ОСОБА_15 до Вінницької міської ради, її виконавчого комітету за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, гаражного кооперативу № 1 про визнання протиправним і скасування рішення 22 сесії Вінницької міської ради 5 скликання від 25.12.2007 року № 1665 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гаражного кооперативу № 1( а. с. 16 ) .

Даний доказ у справі не можна визнати належним і допустимим щодо предмета доказування у даній цивільній справі, враховуючи, що у справі № 2а-312/10 не брали участі ОСОБА_2, ОСОБА_5, КП Вінницьке міське бюро техінвентаризації, в обґрунтування рішення відносно яких застосовувався даний доказ. Крім цього, у згаданому висновку відсутні додатки 1, 2, 3, 4, де має бути відображений план розташування будівель, належних ОСОБА_9, гараж з підвалом та погребом № 191, розташований в гаражному кооперативі № 1 та належний ОСОБА_3, два гаражі з підвалами № 189 і № 190, якими користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_5 На вирішення експерта у серпні 2010 року ставилися питання, що безпосередньо зачіпали інтереси вказаних осіб, тому у даній справі не можуть використовуватися висновки, добуті поза участю заінтересованих осіб, інакше знову ж таки йдеться про недотримання судом першої інстанції принципу застосування належних і допустимих доказів у справі.

Вимоги ОСОБА_9 стосовно визнання незаконним рішення виконкому Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517, недійсним свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення гаражів не можна визнати доведеними.

З матеріалів справи вбачається, і це не заперечується ніким з учасників справи, що гаражний кооператив № 1 створений ще в 1976 році ( а. с. 160 ), статут його перереєстровувався виконкомом Староміської районної ради народних депутатів м. Вінниці 02.11.1995 року, державним реєстратором у 2008 році ( а. с. 159-168 ). Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 є членами цього гаражного кооперативу відповідно з квітня 2002 року, з червня 2000 року, вересня 1990 року ( а. с. 53-57, 42, 119, 120, 157, 158, 188, 189, 217-219, 272-274, 280-287 ), що беззаперечно доводиться матеріалами справи, показаннями голови кооперативу і також ніким із сторін не оспорюється.

У відповідності зі статтею 15 Закону України Про власністьвід 07.02. 1991 року № 697-ХІІ, який був чинним на момент набуття відповідачами прав та обов'язків членів гаражного кооперативу № 1, члени цього кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески за гаражі, надані їм у користування, набувають права власності на це майно.

Згідно пояснень голови кооперативу ОСОБА_11, самих відповідачів спірні гаражі будувалися не кооперативом, а самими його членами за власні кошти. Дана обставина не впливає на суть права власності на нерухоме май-но у вигляді гаражів, якого набули ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 Крім цього, жодних порушень придбання майна в цьому немає, оскільки частиною VІІ Статуту кооперативу ( а. с. 164 ) передбачено обов'язок члена кооперативу виконувати всі вимоги Статуту та встановленого порядку на виділеній ділянці у відведений період побудувати цегляний чи металевий гараж ( протягом року ).

Колегія суддів приймає до уваги, що позивач придбав склад під літерою Бу 2002 році, тобто після будівництва спірних гаражів, що на цей час уже фактично існували і перебували у власності та користуванні членів гаражного кооперативу. Більше того, з доданих до позовної заяви матеріалів, зокрема копії інвентаризаційної справи № 3219 ( а. с. 11, зворот ) неможливо ідентифікувати склад Бз огляду на те, ОСОБА_16 були придбані й інші приміщення, що розташовані, за поясненням осіб, які беруть участь у справі, з обох сторін складу Б.

Колегія суддів приймає до уваги, що до придбання нерухомості ОСОБА_9 у 2002 році, земельна ділянка, на якій дані нерухомі об'єкти розташовані, належала і перебувала у користуванні акціонерного товариства закритого типу Вінницький державний проектний інститут( а. с. 117, 118 ). 03.09.1990 року голова правління гаражного кооперативу № 1 звернувся з листом № 22 до директора інституту з проханням дозволити будівництво одинадцяти гаражів, в тому числі восьми гаражів впритул до зовнішньої стіни складу інституту на території гаражного кооперативу і трьох гаражів із заходом на територію інституту і виходом на територію гаражного кооперативу. Домовленість була досягнута за умови виділення семи гаражів працівникам інституту. Тобто, на момент придбання нерухомого майна ОСОБА_9, останній досконало володів характеристикою придбаного ним майна, мав чітку і видиму інформацію щодо розташування спірних гаражів та, зокрема, складу Б. Крім цього, позивач не надав жодних доказів щодо часу побудови цього складу, що не спростовує тверджень відповідачів про неіснування складу як такого, а наявність лише місця для складування, відмежованого підпірними стінами гаражів, зведеними членами гаражного кооперативу.

Зазначення у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.09. 2010 року № 919 часу побудови складу літ. Б- 1983 рік, погребу гаража № 191 - 1995 рік, не доводиться жодними доказами і встановлення цих фактів експертом жодним чином не вмотивовано.

З огляду на принципи належності і допустимості доказів у справі колегія суддів разом з тим керується пунктом 6 ст. 147 ЦПК України, згідно якого висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

З пункту 9 договору купівлі-продажу частини будинковолодіння від 17.12. 2002 року ( а. с. 9 ), укладеного ЗАТ Вінницький проектний інститутз ОСОБА_9, вбачається, що покупець згідно пункту 1 статті 120 Земельного кодексу України зобов'язаний був у встановленому порядку оформити договір оренди земельної ділянки, на якій розташована вказана частина будинковолодіння, з відповідною місцевою радою ( Вінницькою міською радою ). Проте умов цього договору у вказаній частині позивач не виконав, що на даний час ставить під сумнів його право вимоги, викладене у позовній заяві, дотримання положень ст. 120 Земельного кодексу України іншими особами, які беруть участь у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 цього Кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стосовно мотивів доводів позивача ОСОБА_9, його заперечення на апеляційні скарги з тих підстав, що ОСОБА_3 не відводилася земля під будівництво гаража № 191, а гаражі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є самочинними, тому всі вони підлягають знесенню за рахунок їх власників, то вони не заслуговують на увагу з врахуванням того, що дані відповідачі є членами гаражного кооперативу, спірні гаражі побудовані на території цього кооперативу з частковим використанням території бувшого користувача - ЗАТ Вінницький державний проектний інститутза згодою останнього і в даному випадку йдеться про спільне користування певною частиною земельної ділянки за взаємним погодженням обох землекористувачів задовго до появи власника нерухомості ОСОБА_9 Такого землекористування не оспорює місцевий орган самоврядування в особі Вінницької міської ради.

Через невиконання ОСОБА_9 на протязі семи років ( починаючи з часу придбання об'єктів нерухомості у 2002 році ) вимог укладеного ним договору купівлі-продажу з питання оформлення земельної ділянки, безпідставними є його вимоги визначені такими способами захисту цивільних прав та інтересів, як відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення виконкому Вінницької міської ради та виданого на його підставі на ім'я ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 24 вересня 2010 року в адміністративній справі № 2а-312/10, що набрала законної сили ( а. с. 25-26, 75 ) на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2011 року, визнано протиправним і скасовано рішення 22 сесії Вінницької міської ради 5 скликання від 25 грудня 2007 року № 1665, на підставі якого гаражному кооперативу № 1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану по пров. Щорса, 2 в м. Вінниці ( а. с. 14 ). У зв'язку з цим рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним цього державного акта від 04.03.2009 року № 786793, скасування реєстрації права власності повинно бути залишене без змін.

У відповідності з нормами статей 88, 154 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен розглянути та вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі та скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 15 Закону України Про власність, Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 88, 154, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - комунального підприємства Вінницьке міське бюро технічної інвентаризаціїОСОБА_13 задовольнити частково.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07 липня 2011 року в частині визнання незаконними рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517, свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1 та скасування реєстрації права власності; усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення гаражів під номерами 189, 190, 191 з підвалами, які знаходяться в користуванні членів гаражного кооперативу № 1 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, за їх рахунок; стягнення солідарно з виконкому Вінницької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 судових витрат в розмірі 62,50 гривень, що складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та державного мита - скасувати.

У позові ОСОБА_9 до гаражного кооперативу № 1, виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання незаконними рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.11.2009 року № 2517, свідоцтва про право власності на гараж № 191 в гаражному кооперативі № 1 та скасування реєстрації права власності; усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення гаражів під номерами 189, 190, 191 з підвалами, які знаходяться в користуванні членів гаражного кооперативу № 1 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, за їх рахунок - відмовити.

Судові витрати у справі залишити за сторонами, які їх понесли.

Скасувати ухвалу судді Староміського районного суду м. Вінниці від 02 листопада 2010 року про забезпечення позову у даній справі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: