Справа № 22 ц-3306/2011 Головуючий у І інстанції Лаврік В.В.
Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді : Яворського М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі Сашко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2011 року до суду звернувся ОСОБА_6 з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, та просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь майнову шкоду в сумі 46 470 грн., моральну шкоду в сумі 15 000грн, судові витрати в розмірі 4 014 грн., мотивуючи тим, що 5 квітня 2009 року неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 скоїли відносно позивача злочин, за що були визнанні винними за ст. 289 ч.2 КК України, згідно вироку Фастівського районного суду Київської області. Внаслідок злочинних дій потерпілому було заподіяно майнової шкоди в розмірі 45 470 грн., у вигляді пошкодження його власного автомобіля Опель-Аскона. Крім цього, позивач вказує, що діями неповнолітніх йому також було заподіяно моральні страждання, внаслідок втрати майна, що порушило ритм життя сімї..

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_3., ОСОБА_2 та їх представник частково визнали позовні вимоги, в частині майнової шкоди в розмірі по 3 000грн. та моральну шкоду по 1 000 грн. з кожного, в решті позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в іншій частині позову.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, суд стягнув з відповідачів солідарно на користь позивача 46 470грн. відшкодування за матеріальну шкоду, 4500 грн. за моральну шкоду і 14 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_9 оскаржили його, та просили суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі, з мотивів порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року змінити в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди., з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги районний суд виходив з обставин, встановлених судом, з пояснень сторін.

Так судом першої інстанції було встановлено, що вироком Фастівського міськрайонного суду від 13.10.2009 року неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 було засуджено за ст. 289 ч.2 КК України оскільки вони будучи неповнолітніми 05.04.09 р. незаконно заволоділи транспортним засобом потерпілого ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_1. При цьому підсудні заподіяли потерпілому матеріальної шкоди пошкодивши автомобіль на загальну суму 46 470 грн. / а.с. 3-5/.

При розгляді вищевказаної кримінальної справи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 не розглядався.

Відповідно до ч.4 ст. 61 КК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок.

Відповідачами по справі визначено батьків неповнолітніх засуджених, які є їх законними представниками - ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, які відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України зобовязані відшкодовувати шкоду заподіяну злочинними діями їх дітей.

Суд першої інстанції задовольнив повністю позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 46 470, 00 грн. та частково в частині стягнення моральної шкоди на суму 4 500грн.

Між тим, такий висновок суду зроблений невірно.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 11 травня 2010 року (а.с.57) було призначено та проведено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено ряд запитань, зокрема другим питанням було - визначити залишкову вартість транспортного засобу, виходячи з строку його експлуатації, пробігу, фактичного технічного стану, комплекстності, додаткового обладнання.

Згідно висновку експерта № С-602 судової автотоварознавчої експертизи від 30.11.2010 року (а.с.78-85) досліджуваний автомобіль ОСОБА_10 державний номер НОМЕР_2 є 1987 року випуску, базової комплектації. Ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 5 квітня 2009 року складала 15 649,72 грн.. Матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля не може перевищувати його ринкової вартості на момент угону 05.04.2009 року, і міг складати не більше 15649,72 грн.(а.с.81), тобто вказаний розмір є реальною вартістю втраченого майна.

Суд у порушення вимог ст. 1192 ЦК України стягнув на користь позивача вартість необхідну для відновлювального ремонту транспортного засобу, що значно перевищує його ринкову вартість на час розгляду справи.

Позивачем не надано доказів вартості проведеного ремонту автомобіля, а лише довідку вартості запчастин (а.с.30, 32, 33, 37). Матеріали справи не містять квитанцій чи накладних про проведення оплати ремонту автомобіля.

На момент експертного огляду 26.11.2010 року автомобіль був частково відремонтований. Документів підтверджуючих дійсний обсяг проведеного ремонту експерту не було надано, про що експерт вказав в п.3 мотивувальної частини висновку (а.с.80).

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивача 46 470, 00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, суд у порушення вимог 213, 214 ЦПК України не зазначив у рішенні, чим саме підтверджуються витрати позивача про проведення ремонту на таку суму та не навів доказів на їх підтвердження, не дав аналізу висновку судової автотоварознавчої експертизи від 30.11.2010 року (а.с.78-85) щодо розміру матеріального збитку визначеного експертом на виконання ухвали Фастівського міськрайонного суду від 11 травня 2010 року (а.с.57).

На підставі викладеного, відповідно до вимог п.1.ч.1 ст.309 ЦПК України, коли неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди необхідно було задовольнити на суму, що відповідає ринковій вартості на момент угону 05.04.2009 року, а саме в розмірі 15649,72 грн., тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити зменшивши суму стягнення матеріальної шкоди з 46 470, 00 грн. на суму 15649,72 грн., задовольнивши таким чином вимоги апелянта в цій частині.

У силу п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією або бездіяльністю, згідно частини першої статті 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових витрат. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог позивача та стягуючи на його користь 4 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, судом наведено аргументи, щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, та визначення розміру такої шкоди, а також посилання на норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

За таких обставин колегія вважає, що в іншій частині рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 п.1 ч.1, 313,314,316, 209,218 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2011 року змінити в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди, зменшивши цей розмір до 15 649 (пятнадцяти тисяч шістсот сорока девяти) гривень 72 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_11