25.07.2011 Єдиний унікальний номер 2-1854/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Коваленко А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09 лютого 2011 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що на підставі свідоцтва про право власності б/н від 21 лютого 1998 року її батькові ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_2 належала квартира № 34 у будинку № 4-в на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську. Вищезазначеним свідоцтвом не визначено частки співвласників у звязку з чим право власності на квартиру є спільним сумісним. ОСОБА_3 помер 23 березня 2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина у складі якої знаходиться належна йому частка квартири № 34 в будинку 4В ж/м Комунар в м. Дніпропетровську. Звернувшись до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття вищезазначеної спадщини, позивачці було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не є можливим, оскільки в праві власності не визначено частки. 28 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення, яким визначено частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру № 34 в будинку 4В, ж/м Комунар в м. Дніпропетровську рівними по ? частині за кожним, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на неї позивачці все одно відмовляють, оскільки проти цього заперечує відповідачка, яка разом із ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги.

Виходячи з наведеного позивачка вимушена була звернутись до суду та просила право спільної сумісної власності на квартиру 34 в будинку 4В на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську припинити. Визнати за нею право власності на ? частину квартири № 34 в будинку № 4В, ж/м Комунар в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини зазначені в позові.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В ході розгляду справи судом встановлено, що квартира № 34 будинку № 4-в на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року виданого виконкомом міської ради народних депутатів (а.с.22).

23 березня 2008 року ОСОБА_3 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 08 квітня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 2958 (а.с. 7).

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно відповіді на запит за вих. № 6476 від 02 червня 2011 року Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 31 травня 2011 року право власності на квартиру № 34 в будинку 4-В на ж/м Комунар зареєстровано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1998 року, виданого міськвиконкомом, згідно розпорядження № 6/572-98 (а.с. 21).

Відповідно до наданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської області, плану спірна квартира складається із приміщень 1-коридов, 2-комора, 3,4,5-житлові кімнати, 6-кухня, 7,8-туалет, ванна, 9-коиора, І,ІІ-лоджія, загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м. (а.с. 23).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2010 року визначено частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру № 34 будинку 4-В на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську рівними, по ? частини за кожним (а.с. 8-9).

Згідно ст.. 355 ЦК України, мано, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

У відповідності до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до п. 224 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої міністерством юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року. Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, другий з подружжя та батьки.

Згідно відповіді на запит за № 2186 від 17 червня 2010 року Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 Володимировича Миколайовича, померлого 23 березня 2008 року (а.с.27).

Таким чином, суд приходить до висновку, що при наявності відповідного кола спадкоємців підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею право власності на ? частини спірної квартири у порядку спадкування за законом першої черги після смерті її батька ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.328, 356, 1216, 1217, 1226, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст.5, 6, 10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, ?

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 23 березня 2008 року, право власності на ? частину квартири №34, загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., що складається із приміщень 1-коридов, 2-комора, 3,4,5-житлові кімнати, 6-кухня, 7,8-туалет, ванна, 9-коиора, І,ІІ-лоджія, розташовану в будинку № 4-В на ж/м ОСОБА_4 у м. Дніпропетровську.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 25 липня 2011 року, повний текст рішення виготовлено 28 липня 2011 року.

Суддя: В.С. Шавула