Номер провадження 2/1843/11
Справа №2-4316/11
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2011 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.

при секретарі Білоус О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2 до

ОСОБА_3, -

3-ті особи: ОСОБА_4,

Деснянська районна у м. Києві

державна адміністрація, -

Про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просять виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

При цьому позивачі вказують на те, що ОСОБА_1 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1996 року по 23.05.2002 року Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 07.12.1993 року на підставі ордера № 39681 серії Б, позивачка на сімю з трьох осіб: на себе та двох дітей, отримала двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,93 кв.м. На відповідача вказана квартира не отримувалася, а лише на його прохання, що він не може працевлаштуватися, 11.06.1996 року він був зареєстрованій у спірному житлі.

Протягом всього періоду спільного проживання в квартирі ОСОБА_3 влаштовував сварки та скандали. Останнім часом відповідач став влаштовувати бійки та побив старшого сина, тобто позивача по справі, в звязку з чим вони неодноразово зверталися з відповідними заявами до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Як вказують позивачі, 17.02.2011 року відповідач вигнав їх з квартири, поміняв в квартирі замки та не пускає їх в квартиру, де знаходяться їх речі, через що вони змушені проживати у знайомих.

Посилаючись на викладені обставини, а також на вимоги ст. 116 ЖК України, відповідно до якої якщо особа систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення, позивачі просять задовольнити їх вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, зі згоди позивачів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - ОСОБА_5, просить розглядати справу у її відсутність ( а.с. 19, 20).

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи ОСОБА_4 та представника третьої особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач по справі є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_1, з яким вона перебувала у шлюбі з 02.03.1996 року по 23.05.2002 року (а.с.7,12). Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, третю особу по справі. Крім того, від іншого чоловіка позивачка має сина - ОСОБА_2

На підставі ордера № 39681 серії Б від 12.12.1993 року ОСОБА_1 на сімю з трьох осіб: на себе та двох дітей, отримала двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,93 кв.м. (а.с.10-11).

Після реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 позивачка 11.06.1996 року зареєструвала відповідача у спірній квартирі.

На теперішній час у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи: сторони по справі (а.с. 9).

Як стверджують позивачі, відповідач своєю протиправною поведінкою та систематичним порушенням правил співжиття створює неможливі для спільного проживання умови, вигнав їх з квартири, поміняв в квартирі замки, чим порушує їх права як наймачів, тому просять виселити ОСОБА_3 з квартир № 146 по вул. Бальзака, 75 в м. Києві

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на Акт судово-медичного дослідження № 63 від 04.01.2011 року про легкі тілесні ушкодження, які позивач ОСОБА_2 отримав 04.01.2011 року під час конфлікту з відповідачем ОСОБА_3, а також на постанови Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві від 10.11.2010 року та 10.01.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи по факту побиття позивача ОСОБА_2 13.11.2010 року та 03.01.2011 року (а.с. 57, 58, 60-61).

Суд вважає, що вказані доводи позивачів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідач був зареєстрований та вселився в ІНФОРМАЦІЯ_2 як чоловік позивачки ОСОБА_1, тому, відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України набув рівного з позивачами права користування спірним жилим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Аналізуючи зміст вказаних доказів та дати звернення позивача до міліції, суд не вбачає систематичності порушень правил соціалістичного співжиття з боку відповідача, оскільки звернення позивачів з приводу отриманих ОСОБА_2 тілесних ушкоджень до органів міліції відбувалися лише 13.11.2010 року та 03.01.2011 року, що не свідчить про систематичність порушень відповідачем правил соціалістичного життя та неможливість проживання позивачів з ним в одній квартирі.

При цьому суд враховує, що з приводу звернень ОСОБА_2 до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача, які позивачем не оскаржувалися. Інші міри впливу щодо цих обставин до відповідача ОСОБА_3 не застосовувались.

Суд також враховує, що в постанові про відмову в порушення кримінальної справи від 26.04.2011 року взагалі не йдеться мова про неправомірну поведінку відповідача ОСОБА_3 Яв вбачається зі змісту постанови, позивачка ОСОБА_1 скаржиться на те, що до квартири її не впускає її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 22).

Згідно постанови від 16.11.2010 року, між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 13.11.2010 року виникла сімейна сварка, в ході якої відповідач висловлювався нецензурними словами. При цьому, під час втручання позивача ОСОБА_2 відповідач наніс йому декілька ударів. Працівниками міліції з приводу цього конфлікту було проведено перевірку за заявою ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 попереджений про неприпустимість порушення громадського порядку ( а.с. 57).

Інших доказів в обґрунтування своїх вимог позивачі суду не надали.

При цьому суд враховує, що на даний час позивачі не проживають у спірному житлі, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 вигнав їх з квартири та замінив замки у вхідних дверях, від яких ключів вони не мають. Таким чином відповідач перешкоджає їм потрапити до спірного житлового приміщення та користуватися квартирою № 146 по вул. Бальзака, 75 в м. Києві. В той же час, з позовними вимогами про вселення та усунення перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням, позивачі до суду не звертаються.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2В про виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1. При цьому суд вважає, що виселення особи, яка систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання в одній квартирі, є крайньою мірою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,57-60,79,213-214 ЦПК України, ст.ст. 64, 65, 116 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: