Справа № 2-6/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Назаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач пасько В.П. звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позові позивач вказав, що 13.05.2008 року в магазині «Талісман» він придбав пляшку горілки та проохав чек. Продавець Горнакова зателефонувала власникам магазину. Підійшла власниця ОСОБА_2 та почала виривати в нього сумку з пляшкою, лаяти його, вкусила його за лікоть. Потім дістала пістолет та почала бити ним по руці. Прийшов її чоловік ОСОБА_3, вдарив кулаком в праве вухо, після чого із вуха випав слуховий аппарат. Від підяння слуховий аппарат прийшов у несправність. Він вимушений був придбати новий слуховий апарат вартістю 1790 гривень та пройшов аудіограму 60 гривень. Діями відповідачів завдано моральну шкоду, яку він оцінює 5000 гривень з кожного. Просить стягнути з ОСОБА_2 завдану моральну шкоду, з відповідача ОСОБА_3 1850 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що висновку щодо несправності аппарату не має, із скаргою приватного обвинувачення не звертався.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала в повному обсязі та суду пояснила, що є власницею магазину Талісман, в магазині торгує або вона, або її чоловік. В травні 2008 року в магазин прийшла дівчина її сина, вона вирішила її пригостити та вийшла до магазину купити хліб. Повернувшись побачила ОСОБА_1, між нею та ОСОБА_1 виникла сварка з приводу того, що він не виходив з магазину, ОСОБА_1 вдарив її кулаком в обличчя та зламав кістку носу, вона його вкусила. Прийшов чоловік та запропонував ОСОБА_1 попросити у неї вибачення , потім вивів ОСОБА_1 з магазину.

Представник Відповідача 2 ОСОБА_3 заперечував проти позовних вимог та пояснив суду, що ОСОБА_3 не завдавав ніяих тілесних пошкоджень, доказів того, що слуховий аппарат прийшов в несправність не надано. Не доведена наявність завданої моральної шкоди. ОСОБА_2 здійснювала самозахист, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 1169 ЦК України, відшкодовувати, завдану позивачу шкоду, вона не повинна.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.05.2008 року між сторонами у справі виникла конфліктна ситуація в ході якої ОСОБА_2 завдала ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, а саме вкусила його за лікоть, ОСОБА_3 пошкодив слуховий аппарат. Зазначені обставини встановлені Постановою від 20 вересня 2009 року ст.ДІМ Марганецького ГУ МВС України ОСОБА_4 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що за змістом діючого законодавства, зокрема положень ст.1166 ЦК України, для відшкодування матеріальної шкоди необхідні умови: наявність вини в діях того, хто її заподіяв, причинний звязок між діями та наслідками, наслідки.

Свідок Горнакова суду пояснила, що прийшла до ОСОБА_2, вирішили пообідати та ОСОБА_2 вийшла до магазину за хлібом, зайшов ОСОБА_1 та став вимагати продати йому горілку. Прийшла ОСОБА_2 та почала виганяти ОСОБА_1 з магазину, дістала пістолет. Чоловік став вихвачувати пістолет та вдарив ОСОБА_2 два рази. Прийшов ОСОБА_3, забрав пістолет у ОСОБА_1. Ніколи не працювала у ОСОБА_3 продавцем.

Свідок Андрєєва суду пояснила, що зайшла до магазину, побачила як ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2, вона зробила зауваження ОСОБА_1 та вийшла з магазину.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні 1.10.2008 року, суду пояснив, що бачив , що ОСОБА_1 знаходився в магазині Талісман, біля нього була жінка, його в магазин не пустили. Про обставини дізнався від ОСОБА_1.

В даному випадку, суд вважає, що в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 не довів суду, що саме протиправними діями ОСОБА_3 йому було завдано матеріальної шкоди та наявні наслідки.

Крім того, в якості доказів не додано жодного висновку, що слуховий аппарат Позивача прийшов в несправність та саме від дій ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 не надав суду, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 5-60 ЦПК України, які б підтвердили завдання ОСОБА_3В, матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача майнової шкоди.

Стосовно вирішення питання про відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1); моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2); моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (частина 4).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду при вирішенні вказаного питання необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Дослідивши матеріали справи та надані позивачем на підтвердження вказаних ним вимог в цій частині докази, суд приходить до висновку про те, що вказані вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди протиправними діями відповідачів ОСОБА_2І, ОСОБА_3

Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження завдання їй моральної шкоди. Як встановлено в судовому засіданні та видно з пояснень позивача, до медичних закладів він не звертався, курс лікування не проходив, пониження слуху є хронічним захворюванням.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди, необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 59, 209,212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська