Справа № 2-802/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2009р. ЗАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

11.09.2009р. справу передано в провадження судді Ткаченко Н.В. у зв`язку із закінченням повноважень у судді Гончаренко В.М.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. було замінено сторону позивача замість ЗАТ КБ «ПриватБанк»- ПАТ КБ «ПриватБанк» (в липні 2009р. відбулась офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк`на ПАТ КБ «ПриватБанк»).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 03.09.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № VIW3AU08160125, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7383,05 дол. США, з терміном повернення до 02.09.2012р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі -В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7383,05 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 06.05.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 4678,41 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 35649,48 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 4607,05 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 63,20 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 8,11 дол. США, крім того, відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 0,05 дол. США.

Представник позивача Соломка А.О. (яка діє на підставі доручення від 27.09.2010р.), в наданій суду 05.04.2011р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 05.04.2011р. представник позивача просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в попереднє судове засідання 15.11.2010р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки в попереднє судове засідання, про причини неявки відповідач суд не сповістив.

16.11.2010р. до суду поштою надійшла заява ОСОБА_1 , в якій відповідач не заперечував обставини укладення між ним та банком кредитного договору та існування заборгованості, для погашення якої відповідач в грудні 2009р. передав банку заставне майно для реалізації.

В судове засідання 05.04.2011р. відповідач також не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки в судове засідання. 04.04.2011р. до суду поштою надійшла заява ОСОБА_1 , в якій відповідач повідомив, що через фінансові труднощі не має можливості з,явитися в судове засідання, та зазначив, що наразі автомобіль вже реалізовано та відповідач поступово сплачує залишок заборгованості по договору.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України (зі змінами від 07.07.2010р.), відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

За таких обставин, враховуючи, заяву представника позивача про підтримання позову, письмові заяви ОСОБА_1 від 16.11.2010р. та 04.04.2011р., зі змісту яких вбачається, що відповідач фактично визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе винесення рішення на загальних засадах ЦПК України в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет

застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки,

відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 03.09.2007р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № VIW3AU08160125, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7383,05 дол. США, з терміном повернення до 02.09.2012р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7383,05 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком.

Станом на 06.05.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 4678,41 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 35649,48 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 4607,05 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 63,20 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 8,11 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 0,05 дол. США.

Як вбачається з наданої суду довідки ПАБ КБ «Приватбанк`на день винесення рішення, тобто на 05.04.2011р. заборгованість відповідача перед банком не зменшилася, а навпаки, зросла та складає 4958,24 дол. США, в тому числі є прострочена заборгованість по кредиту 854,53 дол. США та відсоткам 406,32 дол. США.

Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював.

З огляду на те, що відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, має суму заборгованості, в тому числі прострочену по сплаті кредиту та відсотків, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1

належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3AU08160125 від 03.09.2007р., станом на 06.05.2009р. в розмірі 35649 грн. 48 коп., що є еквівалентом 4678,41 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

При винесені рішення суду, оцінюючи письмові заяви ОСОБА_1 , суд вважає, що відповідачем були визнані обставини укладення кредитного договору, неналежного виконання ним своїх зобов`язань за договором та існування заборгованості, що стало підставою для добровільної передачі відповідачем в грудні 2009р. заставного майна позивачу для реалізації та погашення заборгованості, а отже, виходячи з положення ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані стороною по справі, не потребують доказування судом.

З урахуванням того, що представник позивача підтримала позовні вимоги заявою від 05.04.2011р. та аналізуючи довідку банку від 05.04.2011р. про стан заборгованності на день винесення рішення (заборгованість зросла), суд критично оцінює заяви відповідача в частині його інформації про реалізацію заставного майна (мала місце тільки передача відповідачем в грудні 2009р. заставного майна позивачу для реалізації та погашення заборгованості).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Гончаренко В.М. від 23.06.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 356 грн. 49 коп. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 76, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3AU08160125 від 03.09.2007р. станом на 06.05.2009р. в розмірі 35649 грн. 48 коп., що є еквівалентом 4678,41 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 356 грн. 49 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко