АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа№ 22-ц-944/2011 р.
Головуючий 1 інсг. - ОСОБА_1
Доповідач - Яцина В .Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Яцини В.Б.

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Шпарага О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Національного наукового центру «Харківський фізико- технічний інститут», третя особа Територіальна державна інспекція праці у Харківській області про визнання незаконним недотримання обмежень стосовно близьких родичів, що працюють на одному і тому ж підприємстві і є безпосередньо підпорядкованими один одному, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з 1975 року працює в Національному науковому центрі «Харківський фізико-технічний інститут» (далі ННЦ ХФТІ), з 2003 року займає посаду інженера дослідника 1 категорії. Вважає, що оскільки він добросовісно виконує свої обовязки, має право на підвищення посади, але адміністрація ННЦ ХФТІ підвищує на посаді своїх родичів. Вказав, що начальник лабораторії 11-10 ОСОБА_6 шляхом зловживання посадою у період з 2000-2007 p.p. через незаконні приписки сприяв привласненню його сином ОСОБА_7 понад 20000 грн., тобто незаконно виділяв йому премії, включав його в договірні роботи за темами, але ОСОБА_7 фактично участі у цих роботах не приймав, підвищив його на посаді, хоча він не проходив ніяких атестацій. Адміністрація ННЦ ХФТІ видає премії не погоджуючи з членами профбюро відділів, та в порушення ст.19 ЗУ «Про оплату праці» та ст. 102-1 КЗпП України сумісникам нараховує заробітну плату за основним місцем роботи. Вважає, що робота за сумісництвом документально ніяким чином за основним місцем роботи не оформлена.

Вказав також, що адміністрація ННЦ ХФТІ порушує трудове законодавство України, а саме через опіку родичів, недодержання до них обмежень, передбачених законом, порушення Положення «Про порядок і умови виплати надбавок до заробітної плат і премій працівникам ННЦ ХФТІ», ігнорування норм закону про роботу за сумісництвом. Вважав, що помста йому за критику і блокування підвищення його за посадою завдає йому моральної шкоди.

Посилаючись на наведене вище просив визнати незаконним невжиття заходів керівництвом ННЦ ХФТІ щодо обмеження спільної роботи близьких родичів, котрі є безпосередньо підпорядковані один одному, і зобовязати адміністрацію застосувати до них обмеження згідно ст. 25-1 КЗпП України; зобовязати адміністрацію ННЦ ХФТІ переглянути Положення «Про порядок і умови виплати надбавок до заробітної плат і премій працівникам ННЦ ХФТІ», привести його у відповідність до чинного трудового законодавства України, у подальшому погоджувати надбавки і премії працівникам з профспілковими бюропідрозділів; змінити формулювання щодо переведення ОСОБА_6 з посади начальника лабораторії зі слів «за його заявою» на слова «у звязку з приписом інспектора праці та недовірою колективу лабораторії»; стягнути з ННЦ ХФТІ на користь позивача 5000 грн. завданої моральної шкоди; ухвалити проведення інспекцією праці тотальної перевірки ННЦ ХФТІ на предмет дотримання положення про порядок і умови виплати надбавок до заробітної плати і премій працівникам ННЦ ХФТІ; зобовязати адміністрацію ННЦ ХФТІ привести у відповідність до чинного трудового законодавства України оплату працюючим за сумісництвом і юридично оформити належним чином їх відсутність за основним місцем роботи під час роботи за сумісництвом; зобовязати адміністрацію ННЦ ХФТІ переглянути питання за заявами ОСОБА_5 про його переведення на посаду провідного інженера- дослідника і вирішити питання згідно з чинним трудовим законодавством України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вони є незаконними та необгрунтованими

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необгрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦГЖ України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що заявлені позивачем на обгрунтування свого позову обставини не мають відношення до цивільних прав, свобод чи інтересів позивача, які можуть бути захищені у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.

Що стосується порушення відповідачем положень ст. 25-1 КЗпП України щодо недотримання обмеження відносно спільної роботи на одному і тому ж підприємстві, закладі, організації осіб, які є близькими родичами, якщо у звязку з виконанням трудових обовязків вони безпосередньо підпорядковані або підконтрольні один одному, то з цього приводу за результатами перевірки територіальної державною інспекцією праці у Харківської області був винесений відповідний припис і при цьому не було встановлено порушення прав позивача.

Аргументи позивача, які він навів на обгрунтування свого позову та апеляційної скарги про те, що внаслідок безпідставного нарахування іншим працівникам підвищеного розміру заробітної плати він був обмежений у своїх трудових доходах, по суті є припущенням, яке не грунтується на законі. Крім того, оскільки адміністрація не має конкретних зобовязань перед позивачем з приводу його можливого призначення на посаду провідного інженера-дослідника, яка до того ж не є вакантною, судова колегія відхиляє доводи скарги з цього приводу.

Таким чином, оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, судова колегія з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319-324, 327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: