Справа № 2518/2-429/11

01 грудня 2011 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Павленко О.В., при секретарі Левошко І.Г.,
з участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1982 року. За період шлюбу, ними було придбане майно, в тому числі, будинок № 20 по вул..Молодіжна в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,20 га та 0,60 га, що розташовані на території Вербицької сільської ради, автомобіль КІА Besta, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Після розірвання шлюбу, згоди щодо добровільного поділу майна досягнуто не було. Просила виділити їй Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями, по 1/2 частині земельних ділянок розміром 0,20 га та 0,60 га, а також стягнути з відповідача 1/2 вартості автомобіля.
Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлений належним чином про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність не надіслав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст.ст. 68, 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, оскільки розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Згідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06.11.1982 року було укладено шлюб, зареєстрований Олешнянською сільською радою, а рішенням Ріпкинського районного суду від 20.08.2010 р. - шлюб розірвано ( а.с. 8,14)
Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 13.12.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Вербицької сільської ради № 79 від 16.12.2004 року, відповідачем набуто право власності на житловий будинок № 20 по вул. Молодіжна в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області.
Як вбачається з копії державних актів на право приватної власності на землю від 23.01.1998 року, зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1615 та 1614, відповідач - ОСОБА_2 на підставі рішення Вербицької сільської ради № 12 від 20.03.1997 року набув право власності на земельні ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,20 га для обслуговування жилого будинку. ( а.с.9,10)
Таким чином, спірне майно набуто подружжям у шлюбі і тому являється спільною сумісною власністю подружжя.
У суду не має підстав, при вирішенні спору про поділ спільного майна, відходити від засад рівності часток подружжя.
Позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею при зверненні до суду.
Враховуючи, що позовні вимоги задовлені в повному обсязі, то з відповідача підлягають стягненню судові витрати в повному обсязі, але при цьому з відповідача підлягає стягненню судовий сбір в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки позивачкою сплачено суму судового збору в розмірі більшому, ніж передбачено Декрет КМУ "Про державне мито" .
Керуючись ст.ст. 69-70 Сімейного кодексу України, ст. 152 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 57, 84, 88, 209 - 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на:
- 1/2 частину домоволодіння № 20 по вул. Молодіжна в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області,
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,20 га, що розташована на території Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення для обслуговування житлового будинку ( згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.01.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1614),
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,60 га, що розташована на території Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.01.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1615)
- автомобіль КІА Besta, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на:
- 1/2 частину домоволодіння № 20 по вул. Молодіжна в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області,
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,20 га, що розташована на території Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення для обслуговування житлового будинку ( згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.01.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1614),
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,60 га, що розташована на території Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.01.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1615)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при зверненні до суду: а саме 1700 (одна тисяча сімсот) грн. - судового збору та 120 (сто двадцять) грн. - витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Ріпкинським районним судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя О.В. Павленко