Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 2-49/2011

"31" березня 2011 р. Якимівський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого Бойчевої Н.В.

при секретарі Колєдаєвої Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт»до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ТОВ «Якимівський завод продтоварів», про визнання правочину поставки недійсним,

встановив:

ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт»звернулось до суду з позовом про визнання правочину поставки недійсним, мотивуючи тим, що 01 березня 2007 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Якимівський зaвoд продтоварів», було здійснено правочин поставки, у відповідності до якого ОСОБА_2 поставив ТОВ «Якимівський завод продтоварів»обладнання, а саме: холодильні камери в кількості 3 штук на суму 240 ООО грн., також провів установку та установку цих холодильних камер на суму 108 ООО грн.

ТОВ «Якимівський завод продтоварів»своєчасно не зміг розрахуватися з ОСОБА_2 за поставлену продукцію, що призвело до того, що в теперішній час ОСОБА_2 є одним з кредиторів ТОВ «Якимівський завод продтоварів»у справі про банкрутство ТОВ «Якимівський завод продтоварів». В теперішній час триває процедура санації і справа знаходиться на розгляді у господарському суді Запорізької області.

Однак, 29 грудня 2006 року на підставі договору застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року ОСОБА_1 передав в заставу АБ «ТАС - Бізнес стандарт»в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором № КФ(08)487-06 від 29 грудня 2006 року компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-1 01/1 №50.

Компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/1 № 50 є невідємною складовою частиною холодильних камер в кількості З штук.

Відповідно до договору застави № ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року заставна вартість компресора холодильного МЗЗООО кл кал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-101/1 № 10 складає 48 ООО грн.

Таким чином на час поставки спірного обладнання, а саме: холодильних камер в кількості З штук їх складова частина компресор холодильний МЗЗ000 клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-101/1 № 50 знаходився у заставі у банку та ОСОБА_1 не мав права самостійно ним розпоряджатися. Восени 2008 року позивачу стало про це відомо та він зі свого боку звернувся до нотаріуса для примусового стягнення цього майна на його користь.

В зв'язку з чим позивач просить суд визнати недійсним правочин поставки холодильних камер в кількості 3 штук, згідно накладної від 01 березня 2007 року, та його правові наслідки у вигляді монтажу згідно акту виконаних робіт, укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівськuй завод продтоварів», цих же холодильних камер в кількості 3 штук., стягнути з відповідачів солідарно судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представники ТОВ «Якимівський завод продтоварів»ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та представник відповідача -фізичної особи підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_5, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. ОСОБА_5, заявив що позивачем не було надано жодних доказів стосовно того, що зазначений в позові компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/ 1 №50, і що цей компресор є невідємною складовою частиною холодильних камер в кількості З штук, і що позивачем не надано доказів того, чому саме необхідно визнавати правочину поставки недійсним на підставі ст. 230 ЦК України. За цими підставами просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянув матеріали справи, заслухав думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 109 ЦПК України. позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Місце знаходження відповідача ТОВ «Якимівський завод продтоварів», смт. Якимівка.

Згідно ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Як встановлено судом, місце зберігання, згідно договору застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року, компресора холодильного МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-1 01/1 № 50, що є невідємною складовою частиною холодильних камер в кількості З штук колишня територія відповідача ТОВ «Якимівський завод продтоварів».

Як вказано вище, частиною 8 ст. 110 ЦПК передбачено можливість пред'явлення позову, що випливає з договору, за вказаним місцем його виконання. З урахуванням того, що зобов'язання за договором застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року, підлягає виконанню в обумовленому в ньому місці, що може не збігатися з місцем знаходження або проживання зобов'язаної за договором застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року, особи, Суд робить висновок що позов про визнання правочину поставки недійсним, може бути пред'явлено до Якимівського районного суду, як до суду, визначеному відповідно до загальних правил підсудності.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну гpошову суму.

В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2007 року, згідно накладної було здійснено правочин поставки холодильних камер в кількості 3 штук, та згідно акту виконаних робіт, укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівськuй завод продтоварів», були виконані його правові наслідки у вигляді установки цих же холодильних камер, в кількості 3 штук.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо здійснення правочину поставки холодильних камер в кількості 3 штук, згідно накладної від 01 березня 2007 року, та його правові наслідки у вигляді установки згідно акту виконаних робіт на суму 108 000 грн. укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівськuй завод продтоварів», цих же холодильних камер в кількості 3 штук., підпадають під дію ст. 230 ЦК України, Правові наслідки вчинення правочину під впливом обману.

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тому на думку суду, до правочину поставки холодильних камер в кількості 3 штук, згідно накладної від 01 березня 2007 року, та його правові наслідки у вигляді установки згідно акту виконаних робіт на суму 108 000 грн. укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівськuй завод продтоварів», цих же холодильних камер, в кількості 3 штук, повинні бути застосовані наслідки ст. 216. ЦК України «Правові наслідки недійсності правочину. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю».

Суд робить висновки стосовно того, що на час поставки, компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/ 1 №50, знаходився у заставі у «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», та відповідач ОСОБА_1Ю не мав жодних законних підстав щодо самостійного розпорядження майном. На думку суду вказані дії відповідачів істотно порушують інтерес ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», тому що позбавляють його права реалізувати заставлене майно в рахунок погашення боргу, тому що цей компресор знаходиться на балансі ТОВ «Якимівський завод продтоварів», згідно накладної від 01 березня 2007 року, та його правових наслідків у вигляді установки згідно акту виконаних робіт на суму 108 000 грн., укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівськuй завод продтоварів», та внесено до складу ліквідаційної маси у процедурі банкрутства. Крім того, відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та його представником не надано жодних доказів того, що це обладнання належало відповідачу та він міх його реалізовувати, т.т. поставляти ВАТ «Якимівський завод продтоварів».

На підтвердження цього судом досліджено договір застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року громадянин України ОСОБА_1 передав в заставу АБ «ТАС - Бізнес стандарт»в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором № КФ(08)487-06 від 29 грудня 2006 року, компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/ 1 №50.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про заставу", заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Згідно із ст. 586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Однак спірний правочин в частині поставки вже заставленого майна в цьому випадку суперечить вимогам діючого законодавства, а саме: ст. 586 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України: "Про заставу»та умовам Договору застави.

Представник ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», ОСОБА_6, пояснив, що при укладені договору застави №ДЗ(08)487-06 від 29 січня 2006 року, службою безпеки банку була зроблена фотографія компресора холодильного МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-1 01/1 № 50, яку він представив для огляду. На цій фотографії чітко видно номер компресора.

Представник ТОВ «Якимівський завод продтоварів», керуючий санацією - ОСОБА_3 пояснив, що під час здійснення спірного правочину поставки, ТОВ «Якимівський завод продтоварів»було умисно введено в оману ПП ОСОБА_2, так як він скрив той факт що компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/10-1 01/1 №10 йому не належить і що він обтяжений заставою, і що він провів установку холодильних камер на базі цього компресора незаконно, тому що знав, що без компресора немає холодильних камер. Також він пояснив, що с 2006 року був директором на ТОВ «Якимівський завод продтоварів», і що при ньому в 2006 році були смонтовані ці холодильні камери та встановлений компресор холодильний МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80 /10-1 01/1 №50. Також він пояснив, що на балансі підприємства всі ці роки обліковувся тільки один цей спірний компресор. На підтвердження його слів були представлені оригінали акту взяття на облік цього компресора та довідки бухгалтерії за 2008 рік, копії долучені до матеріалів справи.

Представник ПП ОСОБА_2 - ОСОБА_7, пояснив, що ПП ОСОБА_2, поставив інший компресор, ніж той який знаходиться в заставі у банку, і що у ТОВ «Якимівський завод продтоварів»у власності знаходиться кілька компресорів. Тому позов банку не стосується правовідносин між ПП ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівський завод продтоварів».

Викликаний, за клопотанням ТОВ «Якимівський завод продтоварів»у судове засідання розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю «Якимівський зaвoд продтоварів», ОСОБА_8, пояснив, що інвентаризацією, яка проводилася в травні 2007 року після початку процедури банкрутства, іншого компресору, крім як виявилося згодом, заставного майна ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»- компресора холодильного МЗЗООО клкал, 2001 року випуску, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/ 1 №50, виявлено не було. Також було проведено детальну інвентаризацію холодильних камер, в кількості 3 штук до складу яких входить цей компресор. Також свідком були представлені оригінали актів інвентаризації для огляду, копії за клопотанням Позивача були долучені до матеріалів справи.

Викликаний, за клопотанням ТОВ «Якимівський завод продтоварів»у судове засідання ОСОБА_9, пояснив, що в 2005 році виконував на ТОВ «Якимівський завод продтоварів»працював директором і що монтування холодильних камер, в кількості 3 штук до складу яких входив компресор холодильний МЗЗООО клкал, ТИП2Н2-80/ 10-1 01/ 1 №50, було почате в 2005 році, а закінчилося в 2006 році. Також він пояснив що впевнений у тому що це був цей компресор, тому що в смт. Якимівка більш немає такого компресора. На предявленій Позивачем фотографії, свідок впізнав компресор який при ньому монтувався. Також свідок пояснив що є кредитором по справі про банкрутство ТОВ «Якимівський завод продтоварів», і що інвентаризація майна підприємства проводилася в його присутності.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає доводи представника позивача обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підстав для відмови у задоволенні позову судом не знайдено.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

На підтвердження позовних вимог судом досліджено письмові докази по справі:

- копію рахунку відповідно до правочину поставки / а.с.7/;

- копію акту приймання-передачі виконаних робіт щодо поставки холодильні камери в кількості 3 штук СПД ОСОБА_2 для ТОВ «Якимівський завод продтоварів»/а.с.8/;

- копію кредитного договору № КФ (08)487-06 від 29.12.2006 року /а.с.9/;

- копію договору застави № ДЗ (08)487-06, укладеного між АБ «ТАС-Бізнесбанк»та ОСОБА_1 /а.с.11-13/;

- копію бухгалтерської довідки, відповідно до якої на балансі ТОВ «Якимівський завод продтоварів»знаходяться холодильні установки, що поставлені СПД ОСОБА_2

- копії інвентаризаційних описів основних засобів ТОВ «Якимівський завод продтоварів»від 22.11.06р., 14.11.2008 р., 09.11.10р.

- копію інвентаризаційного опису № 1 основних засобів ТОВ «Якимівський завод продтоварів»;

- копію акту інвентаризації холодильних камер від 11.05.2007 року;

- копію декларації про доходи ОСОБА_2;

- копію договору купівлі-продажу компресора холодильного, укладеного 21.09.2006 року між ТОВ «Надежда»та ОСОБА_1;

- копією накладної № 204 21.09.2006 року відповідно до вищевказаного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208,209 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 230, 525, 526, 572, 586 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт»до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ТОВ «Якимівський завод продтоварів», про визнання правочину поставки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним правочин поставки холодильних камер в кількості 3 штук, згідно накладної від 01 березня 2007 року, та його правові наслідки у вигляді монтажу згідно акту виконаних робіт укладеного між СПД ОСОБА_2 та ТОВ «Якимівський завод продтоварів», цих же холодильних камер в кількості 3 штук.

/

Стягнути з ОСОБА_1, на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»(м. Київ, вул.. Куренівська 15А, п/р № 0 в ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»Код банку 339500, ЄДРПОУ-09806443, судові витрати в сумі 560 грн., які складаються з держмита в сумі 520 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 40 грн.

Стягнути з ТОВ «Якимівський завод продтоварів»на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»(м. Київ, вул. Куренівська 15А, п/р № 0 в ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», Код банку 339500, ЄДРПОУ-09806443, судові витрати в сумі 560 грн., які складаються з держмита в сумі 520 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 40 грн.

.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2, корсть ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»(м. Київ, вул. Куренівська 15А, п/р № 0 в ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», Код банку 339500, ЄДРПОУ-09806443, судові витрати в сумі 560 грн., які складаються з держмита в сумі 520 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 40 грн.

На рішення може бути подана апеляційна а скарга до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 1О днів з дня оголошення рішення.

Суддя-