АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Керімовій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з таким позовом посилаючись на те, що за довіреністю від 28.05.2009 р. на право володіння, використання та розпорядження своїм майном вона передала ОСОБА_4 належний їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2006 р. автомобіль ГАЗ 2752, 2006 року випуску, колір білий, серійний номер 9885, державний номер НОМЕР_1, з технічним паспортом за умови передачі ним їй для користування автомобіля ТАТА, модель LPT, 2008 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_2, після чого вони фактично користувалися обміняними автомобілями для власних потреб та 25.11.2009 р. на прохання ОСОБА_4 вона видала довіреність на право керування вищевказаним автомобілем ГАЗ 2752 на імя відповідача ОСОБА_2, а 20.09.2010 р. згідно акту опису і арешту переданий їй ОСОБА_4 автомобіль ТАТА був вилучений державним виконавцем для подальшої реалізації на виконання зобовязань по кредитному договору, за яким він знаходився у заставі, тому вона відкликала довіреність від 25.11.2009 р. на імя ОСОБА_2, але останній відмовляється повертати належний їй автомобіль ГАЗ 2752, чим порушує її право власності.

З таких підстав позивачка просила суд витребувати у відповідача вказаний автомобіль з технічним паспортом на нього та повернути його їй.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року зобовязано ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 автомобіль ГАЗ 2752, 2006 року випуску, колір білий, серійний номер 9885, державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № АЕС № 080074 від 04.08.2006 р., виданого Нікопольським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Зобовязуючи ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 спірний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу суд виходив з того, що цей автомобіль відповідач протиправно не передає позивачці, чим перешкоджає їй в здійсненні права власності ним, та в підтвердження таких обстави послався на пояснення відповідача в судовому засіданні від 08.02.2011 року про те, що автомобіль не повертає позивачці, оскільки за нього заплатив гроші і став його власником.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно зі ст.ст.11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви, позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2006 р. належить на праві власності спірний автомобіль, на який 28.05.2009 року вона видала довіреність ОСОБА_4 з правом користування та розпорядження ним і передала його з технічним паспортом цій особі в обмін на переданий ним їй автомобіль ТАТА, після чого вони фактично користувалися обміняними автомобілями для власних потреб, а 25.11.2009 року позивачка надала таку ж довіреність на імя ОСОБА_2, дія якої була припинена 09.11.2010 року за заявою довірителя.

Зазначене свідчить про укладення в дійсності між позивачкою і ОСОБА_4 договору міни вказаних автомобілів і фактичне його виконання, що сторони не спростовували, але при цьому, посилаючись на такі обставини, позивачка ОСОБА_4 в якості відповідача по справі не залучала і до неї ніяких вимог не заявляла.

При вирішенні заявлених позивачкою вимог про витребування спірного автомобіля суд в підтвердження факту його знаходження у відповідача прийняв за доказ пояснення останнього в судовому засіданні від 08.02.2011 року про його відмову в поверненні цього автомобіля у звязку зі сплатою ним за нього грошових коштів.

Між тим, за положеннями ч.2 ст.57 ЦПК України доказами є пояснення сторін, допитаних як свідків, а самі по собі пояснення відповідача в судовому засіданні не є доказами в розумінні цієї статті. До того ж, з них не вбачається, що спірний автомобіль знаходиться на цей час у нього.

Вказані обставини справи та норми закону суд залишив без уваги і належної правової оцінки, в порушення вимог ст.ст.213,214 ЦПК України не з'ясував характер і суть виниклих між сторонами правовідносин та заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, не зазначив, чи мали місце обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, дійшовши до помилкового висновку про знаходження на час розгляду цієї справи спірного автомобіля у відповідача лише на підставі первісних пояснень відповідача, якій не був допитаний як свідок в судовому засіданні.

Крім того, при зясуванні питання у кого знаходиться в цей час спірний автомобіль, суд не заслухав пояснення ОСОБА_4, який має право на користування цим автомобілем на підставі виданої йому позивачкою 28.05.2009 року довіреності і якому позивачка передавала цей автомобіль з технічним паспортом в обмін на його автомобіль, а ухвалюючи рішення про витребування у відповідача спірного автомобіля суд не встановив і не зазначив в рішенні його вартості, яку не зазначено і в самому позові ОСОБА_3, та при цьому не заявлено позивачкою вимоги про її стягнення з відповідача у разі відсутності у нього цього автомобіля на час виконання рішення, що перешкоджає належному виконанню такого рішення суду.

Тому рішення суду, як постановлене з неправильним застосуванням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог на підставі ст.ст.321,387 ЦК України та ст.ст.11,60 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: