Справа № 2-3152/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Чередниченко В.Є., при секретарі Рубцової О.В., за участю представника позивача : ОСОБА_1, відповідача : ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк»до ОСОБА_2 про звернення стягнення та розірвання договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ним згідно кредитного договору № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року відповідачу ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 50500 грн., зі сплатою 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 липня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року, згідно умов якого ОСОБА_2 надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме : 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шутя, буд. 30.

У 2008 році позивач, посилаючись на зміну ситуації на фінансовому ринку України, в односторонньому порядку збільшив розмір відсоткової ставки за зазначеним кредитним договором, однак рішенням суду такі зміни договору було визнано незаконними.

Вказаний факт, на думку позивача, свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо змінення істотних умов договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилась, тому він змушений нести збитки.

Станом на 01 червня 2011 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем по кредитним зобовязанням складає : 29907грн. 53 коп.

Тому позивач просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року в розмірі 29907 грн. 50 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 119,7 кв.м., який розташований за адресою : Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шутя, буд. 30, шляхом продажу вказаної квартири ПАТ КБ ПриватБанк з укладанням від імені відповідача ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити відповідача ОСОБА_2, який зареєстрований та мешкає у будинку 30 по вул. Шутя м. Павлограда, Дніпропетровської області. Розірвати кредитний договір № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року, укладений між позивачем та відповідачем. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2І у наданих суду письмових запереченнях позов не визнав, зазначивши що свої обовязки за кредитним договором № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року він виконую добросовісно, усі поточні платежі сплачує своєчасно і у повному обсязі. Будь-яких порушень відносно неналежного виконання прийнятих на нього зобовязань не має. Станом на 03 жовтня 2011 року, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по платежам за кредитним договором відсутня. Згідно п. 18.8.1, 18.8.2 пункту 18.8. іпотеки № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року з метою задоволення своїх вимог позивач, як іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки лише у випадках, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого з зобовязання за кредитним договором не буде виконано. На даний час він не має невиконаних перед позивачем зобовязань, кінцевий строк повернення залишку за кредитом не настав, тому він вважає, що звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки є безпідставним та незаконним. Тому він просить відмовити позивачу у задоволені позову.

У судовому засіданні представник позивача, що діє за дорученням, позовні вимоги підтримав, надавши суду пояснення які відповідають змісту позовної заяви.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, спираючись на доводи викладені в письмових запереченнях на позов.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини.

26 липня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № PVH0GK00001866, згідно п.7.1. якого позивач зобовязався надати відповідачу ОСОБА_2 кредит у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 50500 грн. на придбання нерухомості, а також 227 грн. 75 коп. на сплату страхових платежів, а відповідач зобовязався сплачувати позивачу відсотки у розмір 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та здійснювати погашення заборгованості шляхом помісячної сплати суми в розмірі 956 грн.65 коп. до 26 липня 2016 року (а.с.13-16). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено договір іпотеки № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року. Згідно умов договору іпотеки № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме : 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 119,7 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шутя, буд. 30 ( а.с.19-21), в якому він мешкає та зареєстрований (а.с.26).

01 лютого 2009 року позивач в односторонньому порядку змінив умови кредитного договору в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2010 року дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»щодо підвищення відсоткової ставки з 01 лютого 2009 року по кредитному договору № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року з 1 % на місяць до 22,85 % річних було визнано незаконними. Суд зобовязав ПАТ КБ «ПриватБанк»зробити перерахунок за кредитним договором № PVH0GK00001866 від 26 липня 2006 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, зарахувавши отримувану банком щомісяця, починаючи з 01 лютого 2009 року, різницю по відсоткам від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості позивача ОСОБА_2 за основною сумою кредиту.

Станом на 01 червня 2011 року, згідно з умовами кредитного договору, сума кредитних зобовязань ОСОБА_2 перед позивачем складає : 29907 грн. 53 коп. (а.с.9-12). Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач виконує належним чином.

Зазначені обставини сторонами було визнано та не оспорювалися.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Суд вважає, що позивач не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не надав суду доказів які б свідчили про наявність ідеальної сукупності всіх обставин, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, що є обовязковою умовою для вирішення питання про розірвання кредитного договору, а також про те, що : позивач відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України, звертався до відповідача з пропозицією щодо розірвання кредитного договору за згодою сторін.

Крім того суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 29907,53 грн. в рахунок погашення заборгованості та виселення відповідача, оскільки згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а умови кредитного договору щодо погашення заборгованості відповідачем виконуються належним чином, доказів порушення відповідачем умов кредитного договору позивач суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає необхідним у задоволені позову відмовити.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3,11,15,16,651,652,629,526,1054 ЦК України, ст.ст.10,60,208-210, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк»у задоволенні позову до ОСОБА_2 про звернення стягнення та розірвання договору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3