Справа № 4с-1-11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до державної виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірними дії Державної виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області в частині оцінки майна, на яке накладений арешт, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Марїнського районного суду із заявою до виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірними дії Державної виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області в частині оцінки майна, на яке накладено арешт.

У жовтні 2004 року Куйбишевським районним судом м. Донецька при розгляді цивільної справи за позовом Акціонерного банку УкрбізнесБанкдо ОСОБА_1 з метою забезпечення позову наклав арешт на жилий будинок № 169 по вулиці Орджонікідзе, у м. Марїнка Марїнського району Донецької області. За час розгляду позову була проведена оцінка спірного майна будинку на суму 200000 доларів США, та з цією експертною оцінкою заявниця була згодна. Рішенням Куйбишевського районного суду від 19 жовтня 2004 року позовні вимоги АБ УкрБізнесБанкдо ОСОБА_1 були задоволені повністю. 12 січня 2005 року за цим Рішенням було видано виконавчий лист, який 12 січня 2005 року було направлено Банком на примусове виконання до виконавчої служби. Оскільки у процесі здійснення виконавчих дій, спрямованих на виконання вищезазначеного рішення суду, відділом державної служби Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, окрім будинку, розташованого за адресою: м. Марїнка вулиця Орджонікідзе, 169, більше жодного майна у Боржниці не було встановлено, виконавче провадження було передано на примусове виконання до відділу державної служби Марїнського районного управління юстиції, виконавче провадження у якому було відкрито 29 липня 2008 року і триває до теперішнього часу.

Позивачка в судове зявилася, свої позовні вимоги підтримує та просить суд її позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача та представник третьої особи не зявилися, суду надали заяви, у яких зазначають, що позовом не згодні суду було надано заперечення на позовну заяву.

Позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що вважає вартість будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Марїнка вулиця Орджонікідзе. Будинок № 169 визначену у висновку про вартість майна № б/н від 24 листопада 2004 року, винесену експертом ПП Інформаційний науково-дослідний центр Експерт-Консалтінг, надто низькою. Також позивачкою у позовній заяві зазначено, що під час розгляду справи Куйбишевським районним судом м. Донецька позовної заяви Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, у жовтні 2004 року, була проведена оцінка вищезазначеного будинку, вартість якого, нібито, була встановлена у 200 000, 00 доларів США. Але позивачкою не надано жодного доказу щодо проведення цієї експертизи. Позивачкою у позовній зазначається, що не наведено норм закону, які порушені ВДВС Марїнського РУЮ та не надано доказів, які б свідчили про порушення її прав, прав її чоловіка та дітей. ВДВС відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржниці та розпочато здійснення заходів, спрямованих на примусове стягнення боргу з відповідача таким чином, як це передбачено положеннями Закону України Про державну виконавчу службу, Закону України Про виконавче провадженнята Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 року тобто порушень законодавства державним виконавцем ВДВС Марїнського РУЮ у Донецькій області зроблено не було, тому підстав для визнання дій неправомірними не має. Позивачка зазначає, що цей житловий будинок був придбаний на спільні грошові кошти, що набуті ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_2 за час законною шлюбу, тому цей майно є спільною власністю подружжя та його реалізація є незаконною. Але ж, гроші за рахунок яких був придбаний цей будинок є коштами, що отримані позивачкою від банку за кредитним договором № 11/ф, бо по-перше, саме ця мета отримання кредиту була зазначена ОСОБА_1 у заяві на видачу кредиту, також свідчить те, що кредитний договір був укладений 25 червня 2003 року, а вже 26 червня 2003 року позивачкою було проведений остаточний розрахунок за придбаний нею будинок. Відповідно до статті 65 Сімейного Кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майне, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Оскільки цей будинок придбаний позивачкою на підставі договору купівлі-продажу дійсно за період офіційно зареєстрованого шлюбу і є спільною власністю подружжя, але статтею СК України встановлено, що стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сімї і те, що було одержано за договором, використано на її потреби. Те, що договір купівлі-продажу будинку був укладений ОСОБА_3 в інтересах сімї і те, що було отримано за цим було отримано за цим договором, було використано на її потреби позивачка сама зазначає, що їх сімя мешкає у цьому будинку, було рішення Марїнського районного суду Донецької області від 22 січня 2009 року.

Позивачкою у судовому засіданні було заявлено клопотання провести повторну оцінку житлового будинку № 169 по вулиці Орджонікідзе у м. Марїнка Марїнського району Донецької області. Судом ухвалою від 30 серпня 2010 року була призначена по справі судово-будівельна експертиза для того, щоб визначити вартість зазначеного у заяві майна. Але, всупереч тому, що на проведенні такої оцінки наполягала сама позивачка, після її призначення позивачка навмисно проводила дії, спрямовані на недопущення проведення оцінки. (Позивачкою не були надані необхідні для проведення оцінки документи, не була проведена оплата експертизи, і навіть після повідомлення суду про неможливість проведення оцінки без необхідної документації, яку може надати тільки позивачка жодних дій на виправлення ситуації, що склалася не було зроблено). Тобто, позивачка перешкоджає здійсненню заходів, встановлених на визначення вартості нерухомого майна свідомо.

Таким чином,суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушує права третьої особи по справі, перешкоджаючи погашенню заборгованості за кредитним договором. При цьому, з моменту винесення судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором на користь Банку до теперішнього часу ОСОБА_1 не було внесено жодних грошових коштів з метою погашення розміру заборгованості перед банком.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.65,73 СК України, ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, ст.. 26,35,36 ЦПК України, ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні,

В И Р І ШИ В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до державної виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірними дії Державної виконавчої служби у Марїнському районі Донецької області в частині оцінки майна, на яке накладений арешт відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Марїнського районного суду С.М.Ліпчанський

Дата документу 17.11.2011