Справа № 2-93/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Клочко Б.М. при секретарі Скрипка О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Садівська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді місяці 2010 року позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивувала тим, що вона разом з чоловіком та сином являються власниками квартири АДРЕСА_1. Їхня донька ОСОБА_3 у 2006 році вступила в шлюб з відповідачем, а тому він у 2007 році був зареєстрований у належному їм житлі. 03 травня 2010 року шлюбні відносини між донькою та відповідачем були припинені, останній забрав свої речі і виїхав на інше місце проживання, хоча залишився зареєстрованим в квартирі. Більше 6 місяців відповідач не проживає в квартирі, ніяких належних йому речей там також немає, перешкод у проживанні ніхто йому не чинив, а тому позивачка вважає, що відповідач втратив право користування належним їй житлом і просить визнати його таким.

В судовому засіданні позивачка та її представник свої вимоги підтримали.

Відповідач та його представник з позовом не згодні, просять у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В суді встановлено, що позивачка разом з чоловіком ОСОБА_4Г та сином ОСОБА_5 являються власниками квартири АДРЕСА_2. /а.с.5/

В 2006 році донька позивачки ОСОБА_3 вступила в шлюб з відповідачем по справі - ОСОБА_2, з грудня місяця 2006 року вони стали проживати в спірній квартирі, а в лютому місяці 2007 року відповідач був зареєстрований у цьому житлі на правах члена сім*ї.

Квартира складається з трьох кімнат загальною жилою площею 40,1 кв.м., одна з кімнат була виділена молодому подружжю, в яку ОСОБА_2 завіз належний йому спальний гарнітур та холодильник.

Те, що відповідач дійсно проживав у спірній квартирі на правах члена сім*ї підтвердили в судовому засіданні позивач та свідок ОСОБА_6 та інші свідки.

Навесні 2010 року між подружжям ОСОБА_6 відносини розладилися, а тому 02 травня 2010 року позивачка наказала відповідачу віддати їй ключ від її квартири, від гаража, забрати свої речі і покинути належну їй квартиру. Відповідач виконав висунуті до нього вимоги, віддав ключі, взяв деякі свої речі, залишив спірне житло і став наймати житло в будинку № 29 по вулиці Лохвицькій в м. Суми, яке раніше, під час навчання в ВУЗі, знімав у гр. ОСОБА_7 В послідуючому він через декілька днів забрав ще деякі свої речі, залишивши там належні йому спальний гарнітур та холодильник, а також речі, які спільно з дружиною придбавали в період шлюбу.

18 серпня 2010 року за рішенням Сумського районного суду шлюб між подружжям ОСОБА_6 був розірваний. На даний час в провадженні Сумського районного суду знаходиться також цивільна справа про поділ майна подружжя ОСОБА_6, придбаного в період шлюбу, яке знаходиться у спірному житлі.

Суд вважає, що на даний час відповідач не втратив права користування спірним житлом, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, на яку посилається позивачка, право на житло втрачає особа, яка без поважних причин більше 6 місяців не проживає і не користується цим житлом. На думку ж суду, відповідач з травня місяця 2010 року не проживає у спірному житлі не тому що він не хоче цього, а тому що він не може користуватися ним, оскільки, власник житла заборонив йому це робити, відібравши у нього ключі від квартири, чого вона і сама не заперечує, а отже, відповідач не проживає в квартирі з поважних, на думку суду, причин.

Також відповідач не втратив інтересу до цього житла, оскільки, до цього часу в ньому знаходяться належні йому речі.

Крім того, до даних правовідносин необхідно застосовувати положення ст. 405 ЦК України, щодо права членів сім*ї власника житла на користування цим житлом.

Як було встановлено, відповідач був членом сім*ї позивачки, чого вона сама не заперечує, що також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_6

Відповідно до зазначеного вище закону члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім*ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Тобто і ця норма закону передбачає вирішення питання щодо поважності причини не проживання. Судом же доведено, що причина не проживання відповідача у спірному житлі є поважною.

Зважаючи на цю норму закону, навіть якщо і допустити, що відповідач не проживає у спірному житлі без поважних причин, то і тоді право на визнання відповідача, таким що втратив право на житло, у позивача виникне через рік вибуття відповідача з квартири.

Позивач у своєму позові наводить і іншу підставу для визнання відповідача таким що втратив право, частину 2 ст. 107 ЖК України, тобто, вибуття відповідача на інше місце проживання, хоча і не має справа посилатися на дві підстави одночасно. Але і ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, ОСОБА_2, за неможливості проживати у спірній квартирі, тимчасово знімає житло по вулиці Лохвицькій, 29, власником якого являється ОСОБА_7, що підтвердили в судовому засіданні сама власниця будинку та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_11 Тобто, нинішнє житло не являється місцем його постійного проживання.

За викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 107 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд.

Суддя Б.М. Клочко.