Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-2700/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/З А О Ч Н Е /

06 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді: Ваврушак Н.М.,

при секретарі: Плотнікової Т.Б.,

за участю сторін: представника позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування позову додав, що працював на різних посадах ВАТ «Суха Балка» понад 15 років у шкідливих умовах, на сьогодні ПАТ «Євраз ОСОБА_4». Висновком МСЕК позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30%, безстроково, інвалідність 3 групи, за професійним захворюванням. Протипоказана робота важка праця, переохолодження. Причиною професійного захворювання є робота в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору. Вважає, що несприятливими умовами праці відповідач завдав моральну шкоду яку він оцінює у 180 000 грн.

Моральні страждання виражені у постійному болю та обмеження руху, загальну слабкість, постійний біль, відчуття непотреби суспільству, є постійну задуху та кашель. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави.

Відповідач, представник Публічного акціонерного товариства «Суха Балка» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку про місце, час розгляду справи, про що у матеріалах справи є повідомлення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

У судовому засіданні встановлено позивач працював в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору на підприємствах відповідача ВАТ «Суха Балка» - понад 32 років, на що видно з акту розслідування хронічного захворювання на виробництві та трудової крижки позивача.

Підприємство ВАТ «Суха Балка» змінило назву на Публічне акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4».

Висновком МСЕК від 20 квітня 2011 року встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30 %, встановлено додатково 3 група інвалідності. Встановлене професійне захворювання - радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженими порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово тонічним синдром; вегетативно-сенсорна полі невропатія верхніх кінцівок . Протипоказана робота в підземних умовах, переохолодження. Згідно рекомендацій МСЕК він потребую санаторно-курортного та медикаментозного лікування, ВМП, ЛФК, масажу та обмеження праці.

По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 08 квітня 2011 року. Причиною професійного захворювання є робота на протязі довгого часу в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 2 місяці, в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, що відмічено у п.12, 17 акту.

Згідно з п. 19 вказаного акту профзахворювання виникло з вини керівництва ВАТ «Суха Балка» які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі позивачу призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога.

Внаслідок професійного захворювання, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, саме з вини відповідача, які порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, була спричинена моральна шкода.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних грав призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці, і тому позивачем вірно визначений належний відповідач.

Суд встановив, що обставини, заподіяння позивачу моральної шкоди, викладені в позовній заяві, так і в судовому засіданні, повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, з чого слід зробити висновок про те, що неправомірними діями відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду, яка повинна компенсуватися в грошовому вигляді.

Підприємство, на якому працював позивач, порушували діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів.

У зв'язку з виявленими у позивача професійних захворювань змінилися, його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

Стаття 23 Цивільного Кодексу України, вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через фізичний біль.

Рішення Конституційного ОСОБА_4 від 27січня 2004 року громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності.

У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях.

Щодо строку позовної давності, суд зазначає, що згідно до ст. 9 ЦК України, положення цього кодексу застосовується до трудових відносин, якщо вони не регулюються іншими актами законодавства.

З документів медичних установ, встановлено, що позивачу протипоказаний важка фізична праця несприятливого мікроклімату. Він повинен періодично проходити курс оздоровлення та лікування.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди, знаходять доказове підтвердження, а також з огляду на те, що настали важкі наслідки для позивача, а саме: втрата працездатності 30% становлення 3 групи інвалідності, та відбулися зміни в стані його здоров'я, викликані профзахворюванням, говорить про те, що позивачу завдано моральні страждання.

ОСОБА_4 заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 180 000 грн. Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності встановленої позивачу, та пропорційно часу відпрацьованого на підприємстві та безстрокової втрати працездатності, у сумі 30 000 грн. Вказана сума стягується з відповідача на корить позивача в рахунок відшкодування моральних страждань.

Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь держави у розмірі державного мита 8,50 гривень, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи - 15 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 4, 9 Закони України «Про охорону праці», ст. 237-1 ч.1 КЗпП України, ст. 26,42, 79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 моральне відшкодування 30 000 гривень ( тридцять тисяч).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судові витрати у розмірі: державного мита 8,50 гривень, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи - 15 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_2.