АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

2011 року грудня 28дня апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Басуєвої Т.А.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л. при секретарі Качур Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за участю третіх осіб : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та про забов' язання її вчинення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про те, що не має підстав для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_2 є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах.

Матеріалами справи безспірно встановлено, що відповідно рішення № 1233 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 18 травня 2000 року ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0920 га, розташованої в м. Дніпропетровську по вулиці Броньова, 10 (ар.с.11).

12 травня 2007 року ОСОБА_5 помер (ар.с.8).

Після відкриття спадщини двоє дітей померлого та його дружина ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/3 частин спадкового майна.

Постановою державного нотаріуса від 29 червня 2011 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на частину у спільному майні подружжя, а саме на земельну ділянку.

Суд першої інстанції, вірно прийшов до висновку, що зясовуючи джерело придбання земельної ділянки, яка придбана шляхом використання особистого права померлого на безоплатну приватизацію землі, вона не є спільною сумісною власністю подружжя.

Ст. 61 СК України лише 11 січня 2011 року була доповнена ч. 5 відносно спільної сумісної власності подружжя набутих внаслідок приватизації житла та земельної ділянки. Зворотної сили в часі, вказана норма права не має.

Тому є обґрунтований висновок суду проте, що нотаріус вірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії, з підстав вказаних в постанові від 29 червня 2011 року (ар.с. 8).

Доводи апеляційної скарги проте, що спірна земельна ділянка є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного матеріального права.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи скарги в частині того, що наявність на приватизованій земельній ділянці житлового будинку, що є спільної сумісною власністю подружжя, змінює правовий статус цієї земельної ділянки.

Такий спір не може бути розглянутий в порядку Закону України «Про нотаріат», який регулює вчинення нотаріусом нотаріальних дій.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у державного нотаріуса не було правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 і суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про скасування постанови державного нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: