Справа № 2-н-88/10
Номер провадження 2-н-88/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

09.08.10 року. м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області - Тулик І.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення коштів в сумі 19440,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з «Апша-Технокат» 19440,71 грн., посилаючись на те, що він працюючи на посаді головного технолога «Апша-Технокат» в період з 01.12.2008 року по 09.07. 2010 року, гірофінапсував за власні кошти на найнеобхідніші дії по процесу виробництва, щоб процес виробництва не зупинявся і підприємство не почало нести збитки. Підприємство обіцяло повернути позичені кошти найближчим часом. Станом на сьогоднішній день підприємство відмовляється виплати йому борг, мотивуючи зміною керівництва. Тому просить винести судовий наказ про стягнення з «Апша- Технокат» 19440,71 гривень.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу або із заяви і поданих документів вбачається спір про право. Статтею 96 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: 1) вимога про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) вимога про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) вимога про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) вимога про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Отже, заявлена ОСОБА_1 вимога, за якою він просить видати судовий наказ, законом не передбачена, а тому заявникові слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, роз'яснивши при цьому, що у відповідності до ч.2 ст.101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, при цьому заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Окрім того, докази надані заявником не свідчать про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Тулик І.І.