№ 2-96/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого судді Лузана В.В.

при секретарі Лаушкіної М.В.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, третя особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнених за рішенням суду від 25.07.2003р. у розмірі 1/6 частини заробітку на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини до 301 грн., що складає 30% від прожиткового мінімуму на дитину віком з 6 років.

У судові засідання, які неодноразово призначались, позивачка не з*являлась, в останнє надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та позов підтримала.

ОСОБА_2 позов не визнав та стверджував, що за рішенням суду сплачує аліменти позивачці у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно по особистій заяві в бухгалтерію підприємства, оскільки виконавчий лист втрачений. Розмір аліментів залежить від його заробітку та перевищує ту суму 301 грн., яку вимагає стягнути позивачка, у зв*язку з чим просив відмовити в позові.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності та про підтвердження того факту, що відповідач також сплачує їй аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідно рішення суду шляхом добровільного перерахування грошей.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідо до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач за рішенням суду від 23.07.2003р. зобов*язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 1/6 частини заробітку. Це зобов*язання ОСОБА_2 виконує, що підтверджується довідкою бухгалтерії про суми утриманих аліментів та шістьма поштовими квітанціями про перерахунок коштів позивачці у різних сумах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог.

Позивачка заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів до суми не менше 301 грн. на місяць, однак не надала доказів, що відповідач сплачує аліменти менше цієї суми. Відповідачем надані довідки, з яких вбачається, що за останні місяці розмір аліментів перевищує ту суму, яку просить стягнути позивачка.

За встановлених обставин підстави для задоволення позову ОСОБА_2 відсутні.

Оскільки позивачка при подачі позову звільнена від сплати судових витрат та в його задоволенні суд відмовляє, то судові витрати слід віднести на рахунок держбюджету.

Керуючись ст. 180 СК України, ст.ст. 15, 60, 84, 130, 174, 196, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, тобто через десять днів; якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк 20 днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Лузан В.В.