справа № 2-878/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Біловодський районний суд

Луганської області

у складі: судді Ткаченко О.Д. секретаря: Торби Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 про примусове виселення без надання іншого місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява подана 11 жовтня 2010 року, в судовому засіданні повністю підтримана позивачкою по справі, яка вказала, що проживає в будинку , який належить їй на праві особистої власності, за адресою в селищі Біловодськ, вулиця Дубівецька, будинок №11.

16 квітня 2010 року Біловодський районний суд розірвав шлюб між нею та відповідачем у справі гр. ОСОБА_2.

З часу розірвання шлюбу відповідач проживає в житловому будинку позивачки. За доводами гр. ОСОБА_1, яка є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, гр. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, постійно погрожує їй розправою,по факту протиправних дій відповідача відносно позивачки нею неодноразово подавались заяви в органи внутрішніх справ , за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, однак це позитивних результатів не дало, а на умовляння та прохання щодо нормального спільного проживання була його негативна реакція. У звязку з тим, що відповідач дати свою згоду на добровільне виселення не згоден, своєю поведінкою створив умови , за яких спільне проживання в одному будинку є неможливим, у неї немає іншого шляху, ніж врегулювати це питання в судовому порядку. Посилаючись на ст. 116 ЖК України, позивачка просить суд виселити відповідача гр. ОСОБА_3 з будинку за адресою в селищі Біловодськ, вулиця Дубовецька, № 11 без надання іншого місця проживання за систематичне порушення правил співжиття.

Також вона пояснила, що на даний час вона має у власності будинок, зареєстрований на своє імя відповідно свідоцтва про право власності, також у будинку є юридична адреса - селище Біловодськ, вулиця Дубівецька, б. № 11, за цією адресою вона зареєстрована, але документи суду щодо доказів свого права власності не надає і просить суд винести рішення по суті в сьогоднішньому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчій частині судового засідання позов визнав частково, потім не визнав повністю та вказав, що він допомагав позивачці добудовувати будинок, також оформив на нього документи на права власності на її імя, оскільки спочатку земельна ділянка під будинком їй особисто не належала, а належала її першому

чоловіку та і , можливо, їй як її якась частина. Потім була змінена юридична адреси розташування будинку, за новою адресою відповідач не зареєстрований, але це фактичне один та той же будинок, який він покидати без надання йому, як відповідачу іншого житлового приміщення не збирається, також просить суд винести рішення у ЦЬОМ судовому засіданні з врахуванням неможливості виселення в цей сезонний період.

Вислухавши сторони,оглянувши надані письмові докази, суд приходить де висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється ні засадах змагальності сторін , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які боні посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Як встановлено при розгляді справи, за паспортними даними сторін , позивачкг зареєстрована в житловому будинку в селищі Біловодськ по вулиці Дубовецькій, зг номером будинку 11. Відповідач зареєстрований в житловому будинку в селиш: Біловодськ, вулиця Дубовецька, за номером будинку 42. Обидві сторони стверджують, ще будинок, в якому зареєстрований відповідач, раніше мав номер 42, але зараз має № 11, : саме з нього гр. ОСОБА_1 просить суд виселити гр. ОСОБА_2 як її в минулому чоловіка, шлюб з яким вона розірвала 16 квітня 2010 року з причин неможливості сумісного проживання, а саме з причин зловживання ним спиртними напоями та неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності - без надання іншого мІ^ця проживання відповідно до ст. 116 Житлового Кодексу України .

На думку суду, позивачка не надала суду доказів про те, що житловий будинок № 11 в селищі Біловодськ по вулиці Дубовецькій належить їй особисто на праві свідоцтва про право власності та і є саме й тим будинком, в якому зареєстрований відповідач, але за іншим номером - № 42. Вона також не надала доказів і про те, що до відповідача неодноразово притягували до адміністративної відповідальності,у звязку з чим проживання з ним в одному будинку є неможливим. Також суд не може прийти до висновку, що відповідач гр. ОСОБА_3 є наймачем чи членом його сімї відносно спірного житлового приміщення, про виселення з якого без надання іншого місця проживання заявлені позовні вимоги до особи, яка була її чоловіком до 16 квітня 2010 року - до відповідача гр. ОСОБА_3 , а саме з будинку № 11 в селищі Біловодськ, по вулиці Дубовецька, та яка систематично порушує правила співжиття, які роблять неможливим подальше проживання сторін в одному будинку за № 11.

Тому суд, діючи в межах позовних вимог, не знаходить законних підстав для задоволення цього позову на підставі саме ч.І ст. 116 Житлового Кодексу України за відсутністю доказів щодо предмета спору- у звязку з систематичним порушенням відповідачем правил співжиття.

На основі викладеного, керуючист ст. ст. 10,11,57- 60,88 ЦПК України, ст. 109 ч.І, 116 ч. 1 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову гр. ОСОБА_1 повністю відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог про виселення без надання іншого місця проживання до відповідача гр. ОСОБА_2 - у звязку з систематичним порушенням ним правил співжиття.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд на протязі 10 днів зі дня оголошення.

Суддя:

ОСОБА_4.