Справа № 2о-99/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2010 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Якубіної В.Б

народних засідателів Петрової Л.І. Литвин Л.П.

при секретарі . ОСОБА_1

за участю прокурора Цалкіної Р.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_2 про госпіталізацію в психіатричну лікарню в примусовому порядку ОСОБА_3, зацікавлена особа ОСОБА_4, -

ВСТАНОВВИВ:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної Ради ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню в примусовому порядку про посилаючись на те, що ОСОБА_3, з 2005 року, на диспансерному обліку у психіатра не перебуває. Має інвалідність третьої групи через нейрохірургічне захворювання, з приводу якого у 2004 році зверталася до психіатрів з неврозоподібними скаргами. Як стало відомо від матері, ОСОБА_4, стан хворої змінився на протязі останніх шість місяців: стала до чогось прислухуватись, викрикувала погрози на адресу сусідки, казала, що «ЦРУ використовує її мозок» і в пошуках апаратури розібрала комп'ютер. Казала, що в машині сусіда встановлено прилади для спостереження за нею і щоб помститися йому, кинула у вентиляційну трубу яйця. У зв'язку з такою поведінкою 05.02.2010 р. хвора була оглянута дільничним лікарем-психіатром, який діагностував тяжкий психічний розлад та скерував хвору на стаціонарне лікування. Того ж дня хвору було госпіталізовано у психіатричну лікарню в примусовому порядку. 06.02.2010 р. ОСОБА_3 було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного галюцинаторно-параноїдного синдрому, у зв'язку з чим, виявляє небезпеку для себе та оточуючих, тому госпіталізація її в психіатричну лікарню у примусовому порядку була доцільною. Лікування можливе тільки умовах психіатричного стаціонару, просить суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку, справу розглянути без особи, відносно якої розглядається питання про госпіталізацію до психіатричної лікарні у примусовому порядку, оскільки його знаходження під час розгляду справи може значно погіршити психічний стан.

У судовому засіданні представник заявника надав додаткову заяву, у звязку з тим, що ОСОБА_3 10.03.2010 р. дала добровільну згоду на лікування в умовах психіатричного закладу, просить суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричну лікарню у примусовому порядку на період з 05.02.2010 р. по 10.03.2010 р.

Зацікавлена особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, який вважає, що додаткова заява підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної Ради від 08.02.2010 року про стан психічного здоровя хворої ОСОБА_3, вона страждає на тяжкий психологічний розлад у формі органічного гацюцинаторно-параноїдного синдрому, у звязку з чим, вона виявляє небезпеку для себе та оточуючих.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489- ІП передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З матеріалів справи вбачається про наявність у ОСОБА_3 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона може завдати значної шкоди своєму здоров'ю або здоров'ю оточуючих у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Тому госпіталізація ОСОБА_3 у психіатричну лікарню у примусовому порядку була доцільна, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Крім того, 10.03.2010 р. ОСОБА_3 дала добровільну згоду на лікування в умовах психіатричного закладу.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 240, 241 ЦПК України, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489-ІІІ, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, госпіталізацію до Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у примусовому порядку з 05 лютого 2010 року по 10 березня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя В.Б. Якубіна

Народні заседателі ОСОБА_6

ОСОБА_7