Справа № 2- 2121/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2010 р. Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Свістєльнік Ю.М.

при секретарі Недосіці О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Глобинському районі про визнання бездіяльності протиправною, зобов»язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії, як дитині війни у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій прохає: 1) визнати протиправною бездіяльність і відмову Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі щодо нарахування і виплати йому щомісячної надбавки до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 23.07.2010 року протиправною; 2) зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити йому як дитині війни, доплату до пенсії за вказаний період у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з її розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; 3) поновити пропущений за поважних причин строк для звернення до суду за захистом його права на 30 % надбавку до пенсії за вказаний період.

Ухвалою Глобинського районного суду від 06 вересня 2010р. відкрито провадження у даній цивільній справі .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 15 ЦПК України, із змінами, внесеними Законом України від 18.02.2010 р. N №1691-VI, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

За рішенням Конституційного суду України від 09.09.2010 р. № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI, зокрема п.2 частини першої статті 15 ЦПК в редакції вищеназваного Закону.

У своєму рішенні Конституційний суд зазначив, що внесені Законом № 1691 зміни до КАС України і ЦПК України, якими спори, повязані із соціальними виплатами, вилучені з компетенції судів спеціалізованої (адміністративної) юрисдикції і передані в підсудність загальним судам (цивільна юрисдикція), не відповідають частині першій статті 125 Конституції України. Вказаними змінами до КАС України і ЦПК України порушено принцип спеціалізації в судочинстві та звужено раніше встановлені законом процесуальні права і гарантії особи, а механізм судового захисту її прав став менш ефективним і доступним.

Таким чином, визнання неконституційним пункту 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI та висновки Конституційного Суду України щодо неправомірності передачі до юрисдикції цивільного судочинства спорів громадян із субєктом владних повноважень з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них унеможливлюють розгляд цивільної справи № 2-2121/10. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд закриває провадження у названій справі, так як вона не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства і одночасно розяснює позивачу його право на звернення за захистом своїх інтересів з адміністративним позовом до Глобинського районного суду , як до адміністративного суду.

Згідно з п.5 ч.1, п.4 ч.2 ст. 83 ЦПК України сплачені суми судового збору та оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертаються за ухвалою суду у разі закриття провадження у справі на підставі того, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито, п.п. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22 квітня 1993 р. № 15 з наступними змінами, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

Як вбачається з п. 13 „Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258, повернення коштів, внесених для оплати витрат, здійснюється у випадках та у розмірі, передбаченому ч.2 і ч.3 ЦПК України , шляхом їх перерахування на рахунок платника, відкритий в установі банку, грошового переказу через іншу фінансову установу або відділення поштового зв'язку після звернення особи. Повернення зазначених коштів здійснюється у порядку, передбаченому для повернення державного мита (судового збору).

Керуючись рішенням Конституційного суду України від 9.09.2010 року № 19-рп/2010, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 83, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі № 2-2121/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Глобинському районі.

Розяснити позивачу його право на звернення з зазначеними позовними вимогами, в порядку, що передбачений Кодексом адміністративного судочинства України, до місцевого загального суду.

Зобовязати Управління Державного казначейства у Глобинському районі повернути фізичній особі ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1:

- судовий збір - з місцевого бюджету в сумі 8 (вісім) грн.. 50 коп., який був сплачений згідно квитанції № 137 від 02.09.2010 р. в Глобинському відділенні №3067 ВАТ « Державний Ощадний банк України».

- суму коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з державного бюджету в сумі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп., які були сплачені згідно квитанції № 135 від 02.09.2010 р. в Глобинському відділенні №3067 ВАТ « Державний Ощадний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.М. СВІСТЄЛЬНІК