Глобинський районний суд Полтавської області
Справа № 2-59/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прикіпєлової Л.В.

при секретарі - Таранець Л.П.

з участю позивачки - ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Глобине позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення завданої шкоди в сумі 10219 гривень 14 копійок

в с т а н о в и в:

30.06.2009 року з послідуючим уточненням позовних вимог 06.05.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, посилаючись на те, що 15.03.2008 року близько 11 годин 30 хв. в м. Глобине, Полтавської області по вул. Чкалова, 22, проживаюча з нею по сусідству ОСОБА_3, в процесі побутової сварки почала кидати в ОСОБА_1 пустими пляшками а потім, підбігла, схопила палицю (штахет) і завдала позивачці удари в різні ділянки тіла, чим спричинила, згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 08.05.2009 року, легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я . Позивачка ОСОБА_1 зазначає що за призначенням лікаря для лікування наслідків спричинених їй тілесних ушкоджень вона придбала ліки на 197 грн. 44 коп., рентгентплівку за 22 грн. 00 коп., сплатила за юридичну допомогу за час розгляду кримінальної справи 3000 грн. а також понесла фізичні і душевні страждання, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень відбулися істотні зміни в її побутовому, громадському та особистому житті, вона з тілесними пошкодженнями стидалась з»являтися на вулиці, була не взмозі купляти вкрай необхідні для себе речі та продукти харчування, довгий час перебувала у пригніченому стані, страждала від завданого приниження своєї людської гідності а тому спричинені моральні страждання оцінює в 7000 гривень. Вироком від 11.05.2009 року Глобинського районного суду ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні щодо позивачки злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді штрафу 850 грн., однак на підставі Закону України «Про амністію» штраф не стягувався. Позивачка ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь з відповідачки у відшкодування:

- моральної шкоди 7000 гривень

- матеріальної шкоди 219 грн. 44 коп.

- витрат по оплаті юридичної допомоги за ведення кримінальної справи 3000 грн. 00 коп.

- витрат по оплаті юридичної допомоги за ведення даної цивільної справи 3000 грн. 00 коп.

- витрат по оплаті інформаційно-технічного збору 250 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 дала суду пояснення за змістом аналогічним вищевикладеному, позовні вимоги підтримує в заявленій сумі повністю і просить їх задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнала повністю і пояснила, що дії ОСОБА_1, яка разом зі своєю знайомою самовільно почала розбирати її шиферну огорожу, її дуже розлютили. Огорожа розділяла дві сусідні земельні ділянки. Від побаченого 15.03.2008 року вона прийшла в такий стан, що майже нічого не пам»ятає. Пам»ятає, що кричала на ОСОБА_1, кидала в неї все, що попало під руку, махала штахетиною. На даний час ОСОБА_1 передано частину земельної ділянки як вона (позивачка) того хотіла. Не оспорює що позивачка лікувалась у лікаря, але вважає не з причини побиття, та не находить, що її (відповідачки) діями потерпілій спричинено моральну шкоду.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, суд надійшов до слідуючого.

Згідно вироку від 11.05.2009 року Глобинського районного суду та Постановою цього суду від 16.09.2010 року ОСОБА_3 була визнана винною за ч.2 ст. 125 КК України щодо своїх суспільно-небезпечних винних дій відносно гр.-ки ОСОБА_1 і їй призначено покарання у вигляді штрафу 850 гривень. На підставі п. «г» ст.. 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року ОСОБА_3 звільнена від призначеного покарання і цивільний позов ОСОБА_1 з цієї причини залишено без розгляду. Вирок набрав законної сили.

За п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976р., з послідуючими змінами «Про судове рішення», при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дії особи, відносно якої є вирок який набрав законної сили, даний вирок є для суду обов»язковий в питаннях чи мали місце ці дії та чи вчинені вони даною особою.

У відповідальності п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 31.03.1989 року з послідуючими змінами «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягненням безпідставно нажитого майна» у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.22, ст. 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачка надала суду довідку № 936 від 13.07.2010 року Глобинської районної лікарні про те, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря невролога з 17.05.2008 року по 16.04.2008 року з приводу черепно-мозкової травми. Підтвердженням такого лікування є записи в амбулаторній картці ОСОБА_1 де лікар призначив їй проходження рентгену черепа та призначив лікування лікарськими препаратами. У виконання припису лікаря ОСОБА_1 надала суду товарний чек на придбання 17.03.2008 року ліків вартістю 197 грн. 44 коп., та товарний чек на придбання рентгенівський плівок на 10 грн. та 12 грн.

При таких обставинах суд находить, що витрати в сумі 219 грн. 44 коп. ( 197,44 + 10 грн. + 12 грн.) понесені ОСОБА_1 на лікування наслідків черепно-мозкової травми у вигляді струсу головному мозку (см.амб. картку) знайшло своє підтвердження. Однак суд звертає увагу на те, за вироком від 11.05.2009 року Глобинського районного суду вказано, що незаконними діями підсудною ОСОБА_3 15.03.2008 року завдано потерпілій ОСОБА_1 тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а саме: синці, рану, припухання м»яких тканин голови без зміни кольору тіла, припухання м»яких тканин правого передпліччя без зміни кольору тіла. Тобто по подіям 15.03.2008 року у вироку суду не зазначено таких пошкоджень як черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Суду також, всупереч вимог ст.. 60 ЦПК України, позивачкою не доведено та не надано доказів про (як наслідок подій 15.03.2008 року), отримання потерпілою черепно-мозкової травми та струсу головного мозку діагнозцированих у неї 17.03.2008 року. З причини яких мається матеріальні витрати на 219 грн. 44 коп. При таких обставинах суд находить необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 219 грн. 44 коп.

Згідно ст. 23, ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов»язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що в наслідок протиправних суспільно небезпечних винних діянь ОСОБА_3 15.03.2008р. щодо потерпілої ОСОБА_1 останній завдано фізичного болю та фізичних і душевних страждань. При цьому суд враховує, що вищевказані страждання їй були завдані в 59 річному віці тобто коли вона була непрацездатною особою з причини чого невзмозі була чинити достатній опір. Про вік потерпілої відповідачка ОСОБА_3 на той час була обізнана, так як вони довгий час проживають по сусідству. Суд також враховує і тяжкість змін у житті потерпілої, які виникли з причини отриманих тілесних ушкоджень, необхідність потерпілій значного часу для відновлення попереднього стану, а також перебування у пригніченому стані з причини її побиття.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_3 повинна відшкодовувати потерпілій ОСОБА_1 завдану злочином моральну шкоду в заявленій сумі 7000 гривень повністю.

Клопотання відповідачки про врахування її матеріального становища, коли вона є пенсіонеркою та отримує незначний розмір пенсії суд находить задоволенню не підлягає, так як згідно ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім шкоди завданої вчиненням злочину.

За матеріалами справи та вироком суду від 11.05.2009 року знайшло своє підтвердження спричинення шкоди вчиненням саме злочину, а тому суд не вправі зменшити для ОСОБА_3 розмір відшкодування.

Щодо відшкодування потерпілій витрат понесених по сплаті юридичної допомоги то ч.1 ст. 84 ЦК України зазначає, що витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Суду надана позивачкою квитанція № 61 від 30.06.2009 року про оплату нею за юридичну допомогу по цивільній справі 3000 грн., та розрахунок такої оплати, а тому суд находить зазначену суму, у відшкодування витрат позивачки, по оплаті правової допомоги необхідно задовольнити та стягнути на її користь з відповідачки ОСОБА_3 Задовільняючи такі вимоги суд керується Постановою КМУ від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відносно відшкодування позивачці 3000 грн. витрат понесених по оплаті юридичної допомоги наданої під час розгляду кримінальної справи то не дивлячись на те, що позивачкою надана квитанція № 48 від 15.04.2008 року про оплату такої допомоги та надано розрахунок суми 3000 грн., однак нею не наведена належна нормативна база оплати в розмірі 3000 грн., а тому суд находить позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково .

В задоволенні позовних вимог про стягнення 219 гривень 44 копійки понесених на лікування відмовити.

Позовні вимоги про відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги по кримінальній справі задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги за ведення кримінальної справи 500 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

-у відшкодування моральної шкоди 7000 гривень 00 копійок;

-у відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги по цивільній справі 3000 гривень 00 копійок

-у відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення 250 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Л.В. ПРИКІПЄЛОВА