Єдиний унікальний номер 2-1951/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2010 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді: Скуляка І.А.

при секретарях: Токар Д.Г., Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №E/V071172 від 16.05.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 24000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту 12.05.2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним вище кредитним договором між ним (позивачем) та відповідачем було укладено договори застави №E/V071172 від 16/05/2007 року, згідно якого останній надав в заставу належне йому майно ТЗ «САН ЙОНГ» модель «РЕКСТОН» 2002 року випуску .

Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умов кредитного договору №E/V071172 від 16.05.2007 року, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком.

На підставі викладеного просив суд звернути стягнення на ТЗ «САН ЙОНГ» модель «РЕКСТОН» 2002 року випуску.

13.09.2010 року позивачем через канцелярію Першотравневого районного суд м.Чернівці подано позовну заяву в новій редакції, згідно якої КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у розмірі 4869, 58 доларів США що еквівалентно 38509,61 грн.

22.11.2010 року позивачем під час судового засідання подано позовну заяву в новій редакції згідно якої ПАТ КБ «ПривгітБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у розмірі 2451,08 доларів США що еквівалентно 19455,94 грн. В зв»язку з тим, що позивачі частково погасили заборгованість.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх посилався на обставини та доводи, викладені у позовній заяві.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з»явилася, належним чином про час і місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що він дійсно отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк». Протягом певного часу періодично здійснює платежі по кредиту. В зв'язку з важкою економічною ситуацією яка існує на даний момент певний короткий період часу сплатив платежі по вказаному кредиту не у відповідності до графіку погашення заборгованості. Проте на час розгляду справи в суді у нього відсутня заборгованість перед банком та він увійшов графік сплати по кредитному договору.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Так судом встановлено 16.05.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, №Е/V071172, на підставі якого укладено договори про видачу траншів №Е/V071172 від 16.05.2007року та 25.02.2008 року з додатком №1, згідно яких відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 24000,00 доларів США у вигляді траншу зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення кредиту 15.05.2011року. /.с.7-13,17-18/.

Відповідно до умов договору про видачу траншу №E/V071172 від 16.05.2007 року погашення заборгованості здійснюється за графіком

погашення кредиту та процентів, який викладений в додатку №1 до

договору про видачу траншу №Е/V071172 від 16.05.2007 року/а.с12-13/.

Відповідно до умов договору про видачу траншу №Е/V071172 від

25.02.2008 року погашення заборгованості здійснюється за графіком

погашення кредиту та процентів, який викладений в додатку №1 до

договору про видачу траншу №E/V071172 від 25.02.2008 року/а.с.10-11/.

Із наданих відповідачами квитанцій вбачається що ОСОБА_1 сплачувалися щомісячні платежі в погашення кредиту. /а.с. 84-89,101/

В заявах про уточнення позовних вимог від 13.09.2010р. і від 22.11.2010 року банк зазначає, що ОСОБА_1 погашено основну суму боргу.

Крім того позивачем надано довідку /а.с. 89 / згідно якої станом на 22.11.2010 року заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №Е/V071172 від 16.05.2007 року складає лише тіло кредиту 2451,08 доларів США доларів США. то

Згідно додатку №1 (графіку погашення кредиту) до договору про видачу траншу №Е/V071172 від 25.02.2008 року сальдо по траншу кредиту на 22.11.2010 року повинно складати 2450,95 доларів США.

Доказів в обґрунтування своїх позовних вимог що до того, що у ОСОБА_1Д перед кредитором утворилася заборгованість в розмірі 13 центів США банком фактично не надано та крім того дана обставина не підтверджуються дослідженими та проаналізованими судом матеріалами справи.

Тобто наведене свідчить, що на час розгляду справи в суді ОСОБА_1, як позичальник, умови кредитного договору виконує і прострочень по сплаті кредиту у нього немає.

Встановлене свідчить, що заборгованість відповідачів по кредитному договору мала тимчасовий характер, складала незначну суму, збитків позивачу не завдала і обсяг його прав не змінила.

Суд відхиляє як докази (в обґрунтування позову щодо порушення умов договору кредиту) додаток №1 до договору траншу №E/V071172 від 17.05.2007 року та договір про видачу траншу від 16.05.2007року /а.с.12-13/, оскільки як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено повторно договір про видачу траншу відповідно до кредитного договору №Е/V071172 від 16.05.2007року з додатком №1 до договору траншу №Е/V071172 від 25.02.2008 року та вже згідно останнього графіку кредитор отримував кошти по кредитному договору з ОСОБА_1

Вимоги ст. 1050 ЦК України про право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, не можуть бути застосовані, оскільки стягнення всієї суми боргу достроково може мати місце лише в разі, коли сторона, що ставить питання про дострокове повернення всієї суми боргу, заявить вимоги про розірвання договору, що передбачено ч. 2 ст. 651 ЦК України, а ПАТ КБ «ПриватБанк» таких вимог не заявляв.

Виходячи з вищевикладеного дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1, виконує свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що позов не обґрунтований і він не підлягає до задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11,15-16,509-510,526 ЦК України, ст.ст.3-5,57-60,64,88,130,208-209,212-215,218,223,294-295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному об'ємі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів

з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_4