Справа № 2-487/2010
№ 0
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року м. Кам'янка

Кам'янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Прилуцького В.О.

при секретарі Степановій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області про стягнення соціальної допомоги дитині війни,

встановив :

16 червня 2010 року позивачка звернувся з вказаним позовом до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона має статус «дитини війни» у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачувана їй пенсія повинна підвищуватись на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідач у 2006 та 2007 роках пенсію їй не підвищив, а у 2008 році та 2009 роках підвищив у неповному обсязі. Просила зобов'язати відповідача нарахувати їй неотриману допомогу за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року включно.

Також позивачка просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має правовий статус дитини війни, що підтверджується посвідченням №135379 ( а.с. 6) та ксерокопією паспорту позивача ( а.с. 5).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-4, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік» були внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких пункт 17 статті 77, а саме «З метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2006 рік дію абзацу сьомого ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було виключено, статтю 110 викладено у такій редакції «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету».

Порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Кабінетом Міністрів України у 2006 році розроблено не було.

і Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, о виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком були чинними 59 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни підлягають задоволенню за період з 9 липня 2007 р. о 31 грудня 2007 р..

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Саме у вказаному розмірі підвищено пенсію позивачці з 1 січня 2008 року, що підтверджується довідкою відповідача.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 28 розділу П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином, вимоги позивачки щодо стягнення підвищення до пенсії дитині війни у 2008 році підлягає задоволенню лише з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Статтею 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно статті 6 якого дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає задовольнити вимоги позивачки про зобов'язання відповідача нараховувати соціальну дитині війни з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у сумі 45,50 грн.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 62, 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ст.. 110 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 року та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області про стягнення соціальної допомоги дитині війни задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни на підставі ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за рахунок коштів Державного бюджету України з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 45,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Кам'янський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя