Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-461/2010 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області

в складі: судді Доніна В.Є.

при секретарі Кириловій С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання іншого з подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 вересня 2006 року. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей - син ОСОБА_3, який народився 22 квітня 2008 року та донька ОСОБА_4, яка народилась 31 липня 2009 року. Позивач зазначає, що діти проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Крім того, ОСОБА_1 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку та потребує матеріальної допомоги.

З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до 22 квітня 2026 року, а потім в розмірі % частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2026 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до 31 липня 2027 року, а також матеріальну допомогу в розмірі 500 гривень на своє утримання, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 31 липня 2012 року, оскільки не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 31 липня 2012 року.

Позивач наполягає на стягненні аліментів з відповідача у розмірі заявленому в позові, що підтверджує заявою.

Відповідач проти позову заперечував, письмово повідомив, що проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підставі ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво серії 1-ЖД № 133335 від 06 травня 2008 року та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії 1-ЖД № 185276 від 10 серпня 2009 року (а.с.6).

Відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду.

Позивач стверджує, що не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини.

ОСОБА_1 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років і потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом роз'яснено учасникам у справі положення ст. 10 ЦПК України відповідно до якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст. 11 ЦПК України згідно з якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд також роз'яснив ст.60 ЦПК України згідно з якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи, відповідач не надав суду допустимих, у розумінні ст.59 ЦПК України, доказів стосовно виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, а також того, що сторони проживають однією сім'єю та пов'язані спільним побутом

Суд приймаючі до уваги матеріальне становище платника аліментів, вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі 1 /3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до 22 квітня 2026 року, а потім в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2026 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до 31 липня 2027 року, а також матеріальну допомогу в розмірі 500 гривень на своє утримання, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 31 липня 2012 року, оскільки не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 31 липня 2012 року.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України суд присуджує стягнення з ОСОБА_2 судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн.

В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Керуючись ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991р., ст. 51 Конституції України, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182 СК України, ст.ст. 8,10,11, 15, 60, 81, 84, 88, 212-215, 118,ч.1 ст.367 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 09.03.2010 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до 22 квітня 2026 року, а потім в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2026 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до 31 липня 2027 року.

Стягнути з ОСОБА_2 матеріальну допомогу в розмірі 500 гривень на утримання ОСОБА_1, починаючі з 09 березня 2010 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до 31 липня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, в рахунок судового збору 08 грн. 50 коп. та в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 (тридцять) грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя