АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4706/10* Головуючий у 1-й інстанції Винниченко Ю.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Омельченко Л..М.

Суддів: Корнієнка В.І., Шабовської В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою У правління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 26 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності, що настала внаслідок ЧАЕС, у зв»язку із зміною мінімальної пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області неправомірною щодо нездійснення перерахунку розміру його пенсії у відповідності з діючим законодавством.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята провести відповідні виплати з 1 січня 2004 року по 1 січня 2006 року.

Зобов»язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з дотриманням зазначених вище розмірів з 1.11.2009 року у зв»язку із збільшенням, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 6.11.2009 року, розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати.

Судовий збір віднесено за рахунок держави.

З постановою суду не погодився відповідач і подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову та ухвалити нову про відмову позивачу в задоволенні його вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, за адміністративними позовами, у яких апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, розгляд проводиться у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 015130 від 24.03.1993 року, інвалідом ІП групи захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням № 120959, довідкою МСЕК № 005865 від 17.11.1992 року (а.с.5,6,9-10), у зв»язку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії з урахуванням розмірів, визначених нормами статті ст.ст. 50, 45 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції від 1996 року.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", другого нормативно-правового акта ( закону ), який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає колегія суддів застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті та зобов»язання відповідача здійснити позивачу перерахунок розміру його пенсій за період з 1.01.2004 року по 1.01.2006 року.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір пенсії позивачу повинен виплачуватись не відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

В свою чергу, встановлені КМУ порядок розрахунку пенсій та розміри щорічної допомоги на оздоровлення, не відповідають їх розмірам, що встановлені спеціальним Законом, і, з урахуванням того, що Постанови КМУ є підзаконними нормативно-правовими актами, останні не підлягають застосуванню у разі виникнення колізії між ними та нормами Закону.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307 ч.І п.1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області відхилити.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 26 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: