АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6420/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Приходченко А.П. .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

05 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Приходченко А.П.

суддів - Лаченкової О.В.. ОСОБА_2

при секретарі - Шило С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 травня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу ДАІ ОСОБА_4, в якому просив визнати його дії незаконними і стягнути з нього моральну шкоду у розмірі 15000 грн., зменшивши згодом цю суму до 1700 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що моральна шкода була спричинена йому у звязку з тим, що на підставі складеного протоколу від 24.09.2009 р. відповідно до постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2009 р. він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. Але, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.01.2010 р. було скасовано постанову суду від 14.12.2009 р. і зазначено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.05.2010 р. позов ОСОБА_3 визнано неподаним та повернуто йому у звязку з не усуненням недоліків відповідно до ухвал від 25.03.2010 р. і 02.04.2010 р.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду від 06.05.2010 р. як таку, що порушує його право на захист своїх порушених прав.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскарженої ухвали, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позивачеві позовну заяву, суд виходив з того, що ним не надано доказів завдання моральної шкоди, позов не конкретизовано в частині того, які дії відповідача слід визнати незаконними.

Погодитися з такими висновками не можна, оскільки вони не грунтуються на процесуальному законі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся за захистом своїх інтересів у спосіб ним обраний, на підставі ст.ст. 1167,1172 ЦК України, належним чином обгрунтувавши позовні вимоги.

Посилання суду, як на недолік позову, на ненадання доказів суперечить вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки вимагається лише зазначення доказів, а не їх надання. Що стосується не конкретизації вимог, то позивачем обгрунтовано, які саме дії відповідача він вважає незаконними.

Оскільки судом інших недоліків, ніж зазначені в ухвалі, які могли б бути приводом для повернення позову, не зазначено, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 травня 2010 року скасувати, справу направити до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді