Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Рукас О.В.,

при секретарі Ісауловій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

встановив:

Позивач звернувся з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що має правовий статус дитини війни відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідач має виплачувати йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак таке підвищення у 2009 році в повному обсязі йому не виплачується. Просить суд зобов'язати відповідача здійснити нарахування та доплату підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з урахуванням виплаченого.

Позивач у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у письмових запереченнях просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позов не визнає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2105-ІV, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», дію статті 6 Закону було призупинено на 2006 рік. Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру встановленої надбавки учасникам війни. Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, стаття 6 Закону викладена в новій редакції, згідно з якою дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір зазначеного підвищення становив з 01.01.2008 року - 47грн., з 01.04.2008 року - 48,10 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10рн/2008 постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22.05.2008 року - 48, 10 грн., з 01.07.2008 року - 48,20 грн., з 01.10.2008 року - 49, 80 грн. Ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 року №27-у/2009 підтверджено, що в частині третій ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, та непоширення вказаного мінімального розміру пенсії за віком на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону. На підставі викладеного вважає, що підстав для застосування мінімального розміру пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для визначення розміру підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» немає. Позивачу виплачено підвищення до пенсії за 2009 рік у розмірі 10%., що складає 49,8 грн. в місяць. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Посилання відповідача на те, що величина мінімальної пенсії за віком не застосовується до правовідносин, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд не бере до уваги, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком є єдиною соціальною гарантією для усіх непрацездатних громадян, та відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017 та до Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. №966 він не може бути меншим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки обмеження цих норм тягне за собою не тільки порушення права позивача, встановленого спеціальним законом, а ще й порушення його конституційних прав, передбачених ст. ст. 22, 46, 48 Конституції України.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до пункту 8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня -48,10 гривні, з 1 липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні в той час, коли відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії повинно нараховуватись у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд не бере до уваги письмові посилання представника відповідача на застосування постанови КМУ від 28.05.2008р. №530, оскільки спеціальним законом, а саме Законом України «Про соціальний захист дітей війни», що має вищу юридичну силу порівняно з постановою КМУ, встановлено розмір зазначеного підвищення, а тому, враховуючи засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, норми ч.4 ст. 8 ЦПК України, застосуванню у даному випадку підлягає зазначений Закон.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» (що має однакову юридичну силу, як і Закон України «Про соціальний захист дітей війни») у наведеній нормі відсилає до відповідних законів України. Тобто, у даному випадку застосовується спеціальний закон, яким передбачається право на отримання підвищення до пенсії певної категорії осіб - Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, враховуючи, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була чинною у наведеній вище редакції протягом 2009 року, то позовні вимоги за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року є обґрунтованими.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на інформаційно-технічне забезпечення (ІТЗ).

Відповідач, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93 звільнений від сплати судового збору (п. 34 ст. 4 вказаного Декрету), тому суд вважає за необхідне у якості відшкодування позивачу понесених судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи грошові кошти в розмірі 37 гри.

На підставі викладеного, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як «дитині війни» згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 37 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: Рукас О.В.