Справа № 2-0507-2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства „Елін до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь суму боргу за договором купівлі-продажу товару в сумі 16 843 грн., суму пені у розмірі 1 965 грн. 93 коп. та сплачені судові витрати при подачі позову. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 08.02.2008 року між ними та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару № 08/02, відповідно до якого вони передали відповідачеві у власність товар згідно зі специфікацією до договору на загальну суму 16 843 грн., а відповідачу надавалась відстрочка платежу на протязі 30 календарних днів з моменту відпуску товару. Товар йому був переданий 11.02.2008 року, відповідно датою сплати відповідачем вартості товару з урахуванням відстрочки мало бути 12.03.2008 року, але до цього часу розрахунок проведено так і не було. Згідно укладеного договору, за прострочення платежу, ОСОБА_1 була нарахована пеня в сумі 1 695 грн. 93 коп. Тому, позивач вимушений звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також справу розглядати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено в судовому засіданні, 08.02.2008 року між Приватним виробничо-комерційним підприємством „Елін та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу товару № 08/02, відповідно до якого ПВКП „Елін передали відповідачеві у власність товар згідно зі специфікацією до договору на загальну суму 16 843 грн., а відповідачу надавалась відстрочка платежу на протязі 30 календарних днів з моменту відпуску товару, днем оплати товару рахується день надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Товар покупцю ОСОБА_1 був переданий 11.02.2008 року, що підтверджується видатковою накладною № ЭЛО226-001 від 11.02.2008 року. Відповідно датою сплати відповідачем вартості товару з урахуванням відстрочки мало бути 12.03.2008 року, але розрахунок з позивачем проведено так і не було. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 16 843 грн.

Згідно п. 6.2 Договору № 08/02 від 08.02.2008 року в разі прострочки платежу покупцем останній сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України, яка діє в період прострочки, за кожний день прострочки від суми простроченого платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно розрахунку штрафних санкцій, наданого директором ПВКП „Елін ОСОБА_2, нарахована пеня складає 1 965 грн. 93 коп., яку також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 188 грн. 09 коп. та витрати на інформаційно-технічне обслуговування у сумі 30 грн., а всього 218 грн. 09 коп. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути недоплачені позивачем при подачі позову витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 655 ЦК України, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного виробничо-комерційного підприємства „Елін до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства „Елін суму боргу 16 843 грн., суму пені в розмірі 1 965 грн. 93 коп. та судові витрати по справі в сумі 218 грн. 09 коп., а всього 19 027 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Дубіжанська