Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-3325/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 1.1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

11.06.2010 року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В своїй позовній заяві він зазначив, що рішенням Бориспільського районного суду Київської області №2-178/1997 від 25.04.1996 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільної дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.04.1997 року. Крім того, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2-4030/2009 від 01.12.2009 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.10.2009 року. Також, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2-4028/2009 від 02.12.2009 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання її, як дружини, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 16.10.2009 року та до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку. Разом загальний розмір аліментів по зазначених рішеннях суду складає 1/3 частину всіх його доходів, що є для нього непосильним. В звязку з цим він просить суд визначити стягнення аліментів в єдиній частці, зменшивши розмір аліментів які утримуються з нього до 1/3 частки з с усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця.

В судовому засіданні позивач обставини викладені в позові підтвердив, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні та письмових запереченнях позов не визнала. По справі пояснила, що підстав для зменшення аліментів не має. Позивач не надав доказів зміни його сімейного стану та погіршення здоровя. В цей же час дитина постійно хворіє, була неодноразово прооперована і потребує оздоровлення, на що потрібні додаткові витрати. Сама відповідачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і інших доходів не має. Аліменти отримує лише останні місяці.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову також заперечила.

Свідок ОСОБА_6 по справі зазначила, що вона на даний час проживає разом з відповідачем. Разом з ними проживають її мати, син, сестра з дитиною. Позивач хворіє. Із хронічних захворювань радикуліт. Свідок працює та має заробітну плату в розмірі 900 грн. На дитину вона отримує аліменти, близько 300 грн., але їх не вистачає. Заробітна плата ОСОБА_1 становить близько 6000 грн., але майже вся вона йде на аліменти. Позивач сплачує аліменти на двох дітей та колишню дружину.

ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні в якості свідка зазначив, що він товаришує з позивачем з 2003 року. Відповідачок наочно знає. Відповідач сплачує аліменти на дітей та дружину, у звязку з чим його матеріальний стан є незадовільним. Про дану обставину знає зі слів позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 по справі зазначила, що є сестрою позивача, відповідачок знає також. Позивач сплачує аліменти на дітей та дружину в розмірі 75% на трьох. Брат знаходиться в скрутному матеріальному становищі. ЇЇ чоловік надавав йому 5000 грн. на лікування сина ОСОБА_5, які він досі не повернув. Раніше позивачу також надавались кошти.

В порядку підготовки розгляду справи судом витребувано матеріали виконавчого провадження щодо стягнення аліментів на утримання дітей, батьком яких є ОСОБА_1, та на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Бориспільського районного суду Київської області від 25.04.1996 року в справі №2-178/1997 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільної доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.04.1997 року (а.с.5).

Крім того, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2009 року в справі №2-4030/2009 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.10.2009 року (а.с.6). Також, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2-4028/2009 від 02.12.2009 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання її, як дружини, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 16.10.2009 року та до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку (а.с.3).

Відповідно до вищевказаних рішень позивач визнавав розмір аліментів, які стягувались на його дітей та дружину, що послугувало підставою для ухвалення рішень під час попереднього судового засідання, а тому дана обставина не підлягає доказуванню в суді відповідно до ст. 61 ЦПК України.

При винесенні рішень №2-4028/2009 від 02.12.2009 та №2-4030/2009 від 01.12.2009 про стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_5 та дружини ОСОБА_3, суд враховував матеріальне становище та стан здоровя дітей, матеріальне становище платника аліментів, що в позивача є ще одна дитина, на утримання якої він сплачує аліменти, відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду №2-178/1997 від 25.04.1996 року (а.с.10), що його колишня дружина ОСОБА_3 ніде не працює, рахується на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради, одержує допомогу по догляду за дитиною, яких не вистачає для повноцінного забезпечення утримання себе та її малолітнього сина.

Крім того, суд враховує, що трирічний строк ну утримання аліментів на колишню дружину закінчується 04.03.2011 року, після чого стягнення аліментів буде здійснюватись лише на його дітей.

Твердження позивача, що його заробітної плати не вистачає на утримання ОСОБА_6 та її сина ОСОБА_10, з якими він проживає однією сімєю, підтвердження в матеріалах справи не знайшли. Зі слів позивача та свідка ОСОБА_6 батько ОСОБА_10О сплачує аліменти на його утримання в розмірі 300 грн., а сама свідок працює і має постійний заробіток в розмірі 900 грн., що підтверджується довідкою наданою СПД „ОСОБА_11В. №3 від 19.07.2010 року, яка долучена до матеріалів справи.

Погіршення стану здоровя позивача підтвердження матеріалами справи не знайшло. Надана ж суду довідка Любарецької дільничної лікарні не підтверджують даний факт, а вказує лише на те, що він перебував на лікуванні в Любарецькій дільничній лікарні.

Окрім цього з виписок з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.24-27) та результатів дослідження ОСОБА_12 встановлено, що останній має хронічні захворювання та потребує додаткових витрат на лікування.

Відповідно до пояснень відповідачки ОСОБА_2 вона на даний час проживає в шлюбі з ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1БК №189635 від 01.06.2002 року. Від цього шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_14 (28.10.2002 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №093682 від 09.11.2002 року. Доходів ОСОБА_2 (середньомісячний заробіток відповідно до довідки Бориспільської ЦРЛ за період з січня по липень 2010 року становить 1551,26 грн.) та її чоловіка ОСОБА_13 (середньомісячний заробіток відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 за період з січня по червень 2010 року становить 877 грн.) вистачає лише на утримання себе та дітей і не перевищують встановленого прожиткового мінімуму на сімю.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідачів є скрутним, а матеріальне становище позивача навпаки покращилось по відношенню до моменту, коли виносились рішення суду про стягнення аліментів, що підтверджується довідками про його доходи за відповідні періоди, поясненнями сторін та свідків; погіршення стану здоровя платника аліментів не доведено, а зміна ним сімейного стану не відображається на його матеріальному стані, оскільки ОСОБА_6, з якою він проживає однією сімєю, працює, отримує доходи, що перевищують встановлений законодавством прожитковий мінімум, а її син ОСОБА_10 отримує аліменти від свого батька.

В звязку з цим, суд згідно з вимогами ст.ст. 182, 184, 192 СК України, враховуючи розмір аліментів, що підлягає виплаті за вищезазначеними рішеннями суду та обставини доведені в судовому засіданні вважає, за необхідне відмовити позивачу в зменшенні розміру аліментів.

При цьому суд враховує, що максимальний розмір аліментів, які можуть бути стягнуті державною виконавчою службою визначений на законодавчому рівні, і у разі його порушення, позивач має право на захист своїх прав шляхом звернення до суду з позовом чи оскарження дій державного виконавця, який перевищив максимальний розмір аліментів, що підлягали стягненню з ОСОБА_1

Судові витрати у справі слід віднести на рахунок позивача, який оплатив їх при поданні позову, оскільки рішення винесено на користь відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 СК, ст.ст. 10, 212,213, 215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -відмовити.

Судові витрати в справі, а саме 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 171 грн. віднести на рахунок ОСОБА_1, який оплатив їх при зверненні до суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.08.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_15