Спр.№22ц-827/10 Головуючий у І інстанції: Гірник Т.А.
Категорія: 27 Доповідач: Крайник Н.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П.,Кота І.Н.

при секретарі: Гуняк О.І.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер про повернення банківського вкладу ,-

встановила:

10.08.2009 р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ВАТ Селянський комерційний банк „ Дністер в користь ОСОБА_2 650 євро суми вкладу по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро та виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року з нарахованими згідно договору відсотками за весь час затримки виплати банком повної суми вкладу у сумі 92,4 євро, пеню в розмірі 2827,5 євро. та 5000 грн. моральної шкоди, заподіяної неналежним виконанням зобов»язання.

26.11.2009 р. представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер в користь ОСОБА_2 650 євро суми вкладу по договору депозиту з нарахованими згідно договору відсотками за весь час затримки виплати банком повної суми вкладу у сумі 758,07 євро, пеню в розмірі 110,12 євро.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2009 позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер в користь ОСОБА_2 за договором банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро та виплатою процентів в кінці терміну від 15.02.2008 року суму невиплаченого основного вкладу в розмірі 650 євро з виплатою процентів на банківський вклад у відповідності до п.п.1.4.п.1 і п.п.3.1 п.3 договору до дня , який передує поверненню вказаної вище невиплаченої суми банківського вкладу та 30 грн. судових витрат. В решті вимоги залишено без задоволення за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі покликався на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема зазначив, що суд першої інстанції при ухваленні рішення безпідставно відмовив йому у стягненні пені за кожен день прострочення виконання договірних зобовязань, оскільки в п.п.6.1п.6 договору чітко зазначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України, а в законодавстві право позивача на стягнення пені передбачено та прописано механізм його реалізації, зокрема статтями 549, 550, 611 ЦК України.

Суд також безпідставно відмовив у задоволені позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки він таких вимог не заявляв.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2008 р. між ОСОБА_2 та ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер було укладено договір банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну». Позивачкою умови договору виконано в повному обсязі та перераховано на депозитний рахунок 650 євро.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що станом на 15.03.2009 р. відповідач - ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер повинен був повернути позивачці внесені нею на депозитний рахунок кошти в сумі 650 євро та проценти на банківський вклад з розрахунку 9,5 % річних , а оскільки відповідач умови договору не виконав, то з нього в користь позивачки підлягають стягненню - сума вкладу ( 650 євро ) та проценти, нараховані на суму вкладу з розрахунку 9,5 % річних до дня, що передує поверненню вкладу, оскільки відповідно до п.7.1 зазначеного договору такий вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань.

Однак, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язання, суд прийшов до помилкового висновку що стягнення такої не випливає з умов зазначеного договору.

Як вбачається зі змісту п.6.1 договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 р. за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст.549,ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням, чи неналежним виконанням зобов»язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З наведених мотивів, на думку колегії суддів, рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені за прострочення виконання зобов»язання по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер в її користь пені за прострочення виконання зобов»язання по договору та стягнення з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер в користь ОСОБА_2 пені по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року за період з 16.03.2009 р. до 15.04.2009 р., тобто до часу призначення у ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер на підставі постанови Правління Національного Банку України від 16.04.2009 р. № 229 тимчасової адміністрації на період з 17.04.2009 р. до 16.04.2010 р. (а.с.32) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди слід скасувати, оскільки така вимога позивачкою не заявлялася.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ст. 307, п.2 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2009 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер про стягнення пені за прострочення виконання зобов»язання по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер 110,12 євро пені за прострочення виконання зобов»язання по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ Селянський комерційний банк „Дністер в користь ОСОБА_2 пеню по договору банківського вкладу (строковий) № 77171 „Стандартний в євро з виплатою процентів в кінці терміну» від 15.02.2008 року за період з 16.03.2009 р. до 15.04.2009 р. у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: