АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2304/10* Головуючий у 1-й інстанції Щабельська І.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Дорош А.І.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: Киві А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області. Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними відмови у здійсненні перерахунку та виплаті коштів, зобовязання вчинити дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації щодо нарахування та виплати в неповному обсязі ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2005, 2007 та 2009 рік та разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік відповідно до ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2007 та 2009 рік з урахуванням проведених виплат відповідно ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області Головного управління праці соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік з урахуванням проведених виплат відповідно до ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Диканської .райдержадміністрації Полтавської області просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, з 06 листопада 2007 року - інвалідом війни 3 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями, копії яких маються матеріалах справи.

Виплати щорічної допомоги на оздоровлення проводилися на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р.№ 562).

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3-ї групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.7 ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту закону України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2005 рік не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.07.1996 року за № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного законодавства щодо розмірів мінімальної заробітної плати, на 2005 рік, а не Постанови Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.07.1996 року за №. 836.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області щодо непроведення перерахунку позивачеві суми одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2005, тобто виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Колегія суддів зазначає, що зазначені виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

З врахуванням разового характеру даних виплат суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2006, 2008 рік та одноразової компенсації як інваліду 3 групи та задовольнив вимоги стосовно здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2007 та 2009 роки.

При цьому, перевіряючи правомірність дії Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області щодо здійснення виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення, місцевим судом вірно застосовано законодавство, яке діяло на час їх вчинення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобовязання відповідачів здійснити перерахунок разової допомоги до 05 травня за 2009 рік, виходячи з наступного.

Зазначені виплати до 5 травня здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік позивачу виплачено у березні 2009 року (а.с. 13), тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., яким визнано неконституційним положення п. 20 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації - відхилити.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

судді