Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-566/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010р. Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Рака Л. С.

при секретарі Багач Л.Д, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

Встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину до відповідачки покликаючись на те, що 01.03.2003 року померла мама позивачів - ОСОБА_5. Після її мерті залишилося майно, а саме 1/2 частина квартири по вул. Івасюка 25/89 в м. Червонограді Львівської області, інша 1/2 частина квартири належала позивачу ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право власності від 25.11.1999 року за №897.

Перед смертю, 20.12.2001 р. матір позивачки склала заповіт на неї, яким заповіла їй все майно, яке їй належало.

У шестимісячний строк вона не звернулася в нотаріальну контору, так як була юридично необізнана, і після смерті матері у зв'язку з тяжким фінансовим станом вимушена була час від часу від'їжджати на заробітки, щоб заробити кошти на утримання сім'ї. Коли звернулася з заявою в нотаріальну контору, їй було відмовлено в прийнятті спадщини через прострочений термін для прийняття спадщини, тому звернулася з позовом до Червоноградського міського суду про продовження строку на прийняття спадщини.

28.07.2009 року рішенням Червоноградського міського суду позовні вимоги щодо продовження строку на прийняття спадщини задоволено. Судом продовжено строк на прийняття спадщини до 28.10.2009 року.

У Червоноградському МБТІ позивачці стало відомо, що квартира по вул. Івасюка 25/89 в м. Червонограді Львівської області належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право на спадщину від 10.04.2008 р.

Крім того, позивачці стало відомо, що 23.02.2007 р. ОСОБА_6 1970 р.н подавала в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_4 заяву до Червоноградського міського суду про оголошення ОСОБА_3, батька ОСОБА_4, померлим, де зазначала, що шлюб між нею і ОСОБА_3Г розірвано, з 2001 року ОСОБА_3Г виїхав на заробітки за кордон в м. Москву РФ і про нього весь цей час немає ніяких відомостей. За її заявою ОСОБА_3 - позивача- було подано у розшук. У своїй заяві ОСОБА_6С не навела жодного доказу, щоб вважати, що ОСОБА_3 пропав за обставин, що загрожували йому смертю, або що він загинув. Таке рішення, як зазначала ОСОБА_6Г, їй було необхідне для оформлення спадщини, на свою неповнолітню дочку, ОСОБА_4О, на квартиру, що належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3

Рішенням Червоноградського міського суду заяву ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої на той час дочки ОСОБА_4О було задоволено, оголошено померлим позивача ОСОБА_3

ОСОБА_6 знала про те, що ОСОБА_3 живий, проживає в Росії, має там іншу сім'ю, але даний факт було скрито ОСОБА_6С в суді при розгляді заяви.

Після отримання рішення суду ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої на той час дочки 10.04.2008 р. Червоноградською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво ОСОБА_4 про право на спадщину на спірну квартиру.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має права на спадщину.

Позивачка вважає, що має право на спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_5 згідно заповіту і рішення Червоноградського міського суду від 28.07.2009р. про продовження строку прийняття спадщини.

Позивач при розмові із своєю сестрою у 2009р. дізнався про те,що належна йому 1/2 частина квартири по вул. Івасюка 25/89 в м. Червонограді Львівської області переоформлена на його доньку ОСОБА_4, згідно рішення суду його оголошено

померлим. Він вважає, що бувша дружина свідомо при його житті визнала його померлим, донька незаконно набула право власності на належну йому і матері квартиру. Рішення Червоноградського міського суду про оголошення його померлим скасоване, його поновлено в правах, відповідно підлягає визнанню недійсним свідоцтво на право власності на спірну квартиру на ім»я ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка та одночасно представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, давши пояснення, аналогічні підставам звернення до суду позивачів.

Відповідачка, представник відповідачки в судовому засіданні позовних вимог не визнали, пояснили, що згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області її батька -ОСОБА_3 оголошено померлим. Враховуючи, що її батько зник та не залишив заповіту щодо розпорядження його майном на випадок його смерті, вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Враховуючи, що інші спадкоємці не пред»явили своїх прав на спадкове майно, нею шляхом прямого спадкування за батьком та шляхом спадкової трансмісії за її бабусею успадковано квартиру №89 за адресою Львівська область, вул. Івасюка, 25.

У відповідності до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Червоноградським міським судом встановлено факт смерті та визнано померлим в пордку ч. З статті 46 ЦК України її батька - ОСОБА_3. Останнім не було залишено заповіт, вона є єдиним спадкоємцем 1-ої черги. Нею була успадкована квартира №89 в м. Червонограді по вул. Івасюка, 25.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Від часу смерті ОСОБА_5 - бабці відповідачки та батька- Клімова О.Г. минуло більше 5 років. Лише у 2009 році позивачка згадала про наявний заповіт від 20.12.2001 р. Остання мала можливість та була обізнана в усіх справах, необхідних для оформлення спадщини. Як наслідок, ОСОБА_2 не прийняла спадщину, а тому спадкування, згідно ч. 2 статті 1223 Цивільного кодексу України, повинно було відбутися та відбулося за законом.

Відповідачка у встановлені строки звернулася до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна та враховуючи, що інші спадкоємці не звернулись в нотаріальну контору, нею успадковано квартиру №89 в м. Червонограді по вул. Івасюка, 25.

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1.

Копією свідоцтва на право власності на квартиру від 25.11.1999р., виданного бюро приватизації КП Червоноградського УЖКГ стверджується, що квартира №89 в будинку

№25 по вул. Івасюка в м.Червонограді належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - в рівних частинах кожному.

Копією свідоцтва про смерть стверджується, що ОСОБА_5 померла 01.03.2003р. у віці 66 років в м. Червонограді Львівської області. Також 20.12.2001р. ОСОБА_5 у Червоноградській державній нотаріальній конторі склала заповіт на все майно і на все те на що вона за законом матиме право і їй буде належати на день смерті, в користь доньки ОСОБА_2.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 стверджується, що він народився 16.09.1967р. і його батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Копією свідоцтва про укладенню шлюбу стверджується, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одружились 27.12.1989р. у відділі РАЦСУ Червоноградського міськвиконкому і дружині після одруження присвоєно прієвище ОСОБА_8.

Повідомленням ДКП «Червоноградське МБТІ» стверджується, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.04.2008р., реєстр №1- 824.

Свідок ОСОБА_10- завідуючий Червоноградською державною нотаріальною конторою в судовому засіданні показав, що відповідачка у встановлені строки звернулася до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна та враховуючи, що інші спадкоємці не звернулися в нотаріальну контору, нею успадковано квартиру №89 в м. Червонограді по вул. Івасюка, 25.

Рішенням Червоноградського міського суду від 09.10.2009р. задоволено заяву ОСОБА_3 про скасування рішення суду про визнання особи померлою. Скасовано рішенням Червоноградського міського суду від 19.06.2007 р. про оголошення померлим ОСОБА_3, 16 серпня 1967р. народження.

Відповідно до ст.48 ч.2 ЦК України незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред»явника.

Рішенням Червоноградського міського суду від 28.07.2009 р. продовжено строк на прийняття спадщини до 28.10.2009 року ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5, яка померла 01.03.2003р. у віці 66 років в м. Червонограді Львівської області.

Відповідно до ст.1223 ч.І ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 є позивачка ОСОБА_2 на підставі заповіту від 20.12.2001р., посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та рішення Червоноградського міського суду від 28.07.2009 р., яким продовжено строк на прийняття спадщини.

В зв»язку із скасуванням рішенням Червоноградського міського суду від 19.06.2007 р. про оголошення померлим ОСОБА_3 його слід поновити в правах та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири по вул. Івасюка 25/89 в м. Червонограді Львівської області.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має права на спадщину.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 10.04.2008р., виданого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори, реєстр №1-824, згідно з яким ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. В зв»язку з чим визнанню недійсним підлягає реєстраційне посвідчення

ДКП «Червоноградське МБТІ» про те, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,60, 209,222 ЦПК України, ст.ст.46,48, 1223, 1301 Цивільного Кодексу України , суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 10.04.2008р., видане державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори, реєстр №1-824, згідно з яким ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2.

Визнати недійсним реєстраційне посвідчення ДКП «Червоноградського МБТІ» згідно з яким ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири №89 ( вісімдесят дев»ять ) по вул. Івасюка, 25 ( двадцять п»ять ) в м. Червонограді Львівської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири №89 ( вісімдесят дев»ять ) по вул. Івасюка, 25 ( двадцять п»ять ) в м. Червонограді Львівської області.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті.

Суддя Рак Л.С.