ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" серпня 2010 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Костенко В.В.

при секретарі Кулагіній І.Д.

за участю позивача за основним позовом-

відповідача за зустрічним ОСОБА_2

його представника ОСОБА_3

відповідача за основним позовом-

позивача за зустрічним ОСОБА_4

його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Третя Криворізька державна нотаріальна контора, філія ЗАТ комерційного банку « Приват Банк» про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній власності на житло та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 5/8 частин квартири,-

В С Т А Н О В И В:

З первинним позовом до суду 10.11.2006 року звернувся ОСОБА_2, який уточнивши заявлені позовні вимоги 07.09.2009 року, посилається на ті обставини, що 22.01.2005 року померла його мати ОСОБА_6, після її смерті залишилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1.

Позивачеві стало відомо, що його брат , відповідач за його позовом , ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері шляхом отримання свідоцтва про право на грошовий вклад за заповідальним розпорядженням, залишеним нею за життя на його ім"я.

Вищеназване свідоцтво було видано Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою 09.12.2005 року на підставі рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.10.2005 року, яким ОСОБА_4 був подовжений строк на подачу заяви про прийняття спадщини до 3-х місяців, оскільки у встановлений законом 6-ти місячний строк він не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Між тим, при подачі позову до суду, а у подальшому заяви до нотаріальної контори , відповідач ОСОБА_4 приховав той факт, що крім нього є ще інші спадкоємці першої черги. У зв"язку із вищеназваним, після його звернення до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу, ухвалою цього суду від 22.03.2007 року було скасоване раніше винесене рішення про подовження строку ОСОБА_4 на прийняття спадщини за нововиявленими обставинами.

Таким чином, видане Третьою Криворізькою нотаріальною конторою ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошовий вклад є недійсним і у відповідача відсутній факт прийняття спадщини після смерті матері.

На день смерті матері разом з нею у спадковій квартирі проживав їх батько ОСОБА_7, який єдиний із спадкоємців 1-ої черги , на підставі ст.1268 ЦК України прийняв спадщину , яка залишилася після смерті його дружини, а саме: грошовий вклад та частину квартири. Вищеназвана квартира належала батькам на підставі свідоцтва № ДЗ 1038 від 13.11.1998 року, виданого органом приватизації. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України їх частки у спільній сумісній власності були рівними, тобто їм належало по 1/2 частин и квартири.

16.12.2005 року помер батько ОСОБА_7, після його смерті він та відповідач по справі ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини законом. Він вважає, що він та його брат мають рівне право на все спадкове майно і просить суд: винести рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 9.12.2005 року, видане Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 - недійсним; стягнути з ОСОБА_4 - грошову суму у розмірі 1739 грн (одна тисяча сімсот тридцять дев'ять грн.), як незаконно отриману; визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, розташовану на 5 поверсі, п'ятиповерхового будинку, з двох кімнат, загальною площею 45.90 м.кв, житловою площею - 29.20 м.кв., після смерті своєї дружини, ОСОБА_6, 22 січня 2005 року; визнати за ним, ОСОБА_8, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, розташовану на 5 поверсі, п'ятиповерхового будинку, з двох кімнат, загальною площею 45.90 м.кв, житловою площею - 29.20 м.кв., у порядку спадкоємства за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 16 грудня 2005 року, що прийняв спадок, який складається з 1/2 частини вищезгаданої квартири після смерті своєї дружини, ОСОБА_6, 22 січня 2005 року; стягнути з відповідача понесені ним витрати у справі .

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, в якій зазначає, що після смерті матері ОСОБА_6 він прийняв спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на грошовий вклад в порядку спадкування згідно її заповідального розпорядження на його користь та шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

Його батько ОСОБА_7 також прийняв спадщину після смерті дружини на підставі ст.1268 ч.3 ЦК України, оскільки проживав до дня її смерті разом з нею в одній квартирі.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 спадщину після смерті матері не прийняв, за життя батьків він ніколи не піклувався про них, не ніс витрати на їх утримання та лікування.

Після смерті 16.12.2005 року їх батька ОСОБА_7 він та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 вважає, що оскільки він прийняв спадщину як після смерті матері , так і батька, то має право на 1/4 частину квартири після смерті матері ОСОБА_6 та на 3/8 частини після смерті батька ОСОБА_7, а загалом на 5/8 частин спадкової квартири.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 просить суд: визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що є рівними у вигляді 1/2 частини за кожним; визнати за ним, ОСОБА_4, право власності на 5/8 частин квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 та 16.12.2005 року ОСОБА_7; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_2 відмовився від заявлених раніше вимог про стягнення з ОСОБА_2 О.Г.1/2 частини грошового вкладу, отриманого ним за заповідальним розпорядженням в сумі 1739 грн. Зазначена відмова прийнята судом, про що винесена 11.08.2010 року ухвала . В іншій частині ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_3 підтримала його думку та просила задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі, оскільки після скасування рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу про подовження строку про прийняття спадщини за нововиявленими обставинами, у відповідача за основним позовом відсутній факт прийняття спадщини після смерті матері, а , відповідно , єдиним спадкоємцем, який на законних підставах прийняв спадщину є їх батько. Після смерті батька спадщину прийняли обидва брати, отже вони є спадкоємцями за законом в рівних частинах. Видане нотаріусом ОСОБА_4 на підставі скасованого рішення суду свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошовий вклад після смерті ОСОБА_6 є недійсним. Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем ОСОБА_2 не заперечується право батьків на рівні частини у спільній сумісній власності, а також не заперечується право ОСОБА_4 на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7, але позивач ОСОБА_2 не погоджується з тим, що ОСОБА_4 належить право на 5/8 частин квартири.

Відповідач за основним позовом- позивач за зустрічним ОСОБА_4 не визнав заявлений ОСОБА_2 позов, заперечує його право на 1/2 частину грошового вкладу, а також на 1/2 частину квартири. Вважає, що він на підставі рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу прийняв спадщину після смерті матері на грошовий вклад за заповідальним розпорядженням, а отже прийняв і спадщину за законом на інше майно. Гроші, що він отримав за заповідальним розпорядженням матері, витрачені ним на поховання батьків, ОСОБА_2 не має морального та юридичного права на них. Просив відмовити у задоволенні основного позову та задовольнити заявлений ним зустрічний позов у повному обсязі.

Представник відповідача за основним позовом - позивача за зустрічним ОСОБА_4- ОСОБА_9 підтримала думку свого довірителя та вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки ухвала Довгинцівського районного суду м..ОСОБА_1 про скасування рішення суду від 27.10.2005 р. за нововиявленими обставинами, винесена незаконно. ОСОБА_4 прийняв спадщину на підставі рішення суду, ОСОБА_2 не оскаржував дії нотаріуса, не звертався із заявою про поворот виконання рішення. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошовий вклад ОСОБА_4, в нотаріальній конторі був присутній їх батько, який відмовився від цих грошей на користь сина. Таким чином, позиція іншої сторони про те, що ОСОБА_4 використав рішення суду обманним шляхом не відповідає дійсності. Просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що як основний позов ОСОБА_2 , так і зустрічний позов ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що 22. 01. 2005 року померла ОСОБА_6 , зазначений факт підтверджений свідоцтвом про її смерть серії 1-КИ № 107887 ( а.с.24 ) , а 16.12. 2005 року помер ОСОБА_7 - свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 051203 ( а.с.25).

За життя вищеназвані особи були співвласниками квартири АДРЕСА_4, яка належала їм на підставі свідоцтва № Дз 1078, виданого 13.11.1998 року органом приватизації Управління житлово- комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів ( а.с.21). Як убачається із вищеназваного свідоцтва , конкретні частки у спільній власності при його видачі не були визначені.

На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У судовому засіданні сторонами не було надано суду доказів того, що за життя між співвласниками був укладений письмовий договір про виділ у натурі часток нерухомого спільного майна.

Позивач за основним позовом ОСОБА_2 не заперечував проти того, що частки у спільній власності його померлих батьків є рівними, отже суд вважає доведеними у судовому засіданні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині кожного. Заявлений зустрічний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Спір між сторонами, виник з приводу визначення права кожного з них на спадщину за законом на квартиру, яка залишилася після смерті батьків.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із наступного: на момент смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складалася із грошового вкладу та 1/2 частини квартири , як це було визначено судом.

На вклад, якій знаходився на збереженні у Криворізькій філії " ПриватБанку", за життя ОСОБА_6 було залишено заповідальне розпорядження на ОСОБА_4, відносно належної померлій частини квартири заповіт нею не складався, тобто спадкування на це майно повинно було здійснюватись за законом.

На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати особисто до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у 6-ти місячний строк, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а на підставі ст.1261 ЦК України першою чергою спадкоємців за законом є діти спадкодавця, той із подружжя , який його пережив та батьки.

Як встановлено судом, у вищеназваний строк ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 до нотаріальної контори не зверталися.

Судом була оглянута в судовому засіданні цивільна справа № 2-591/05, витребувана із Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу за позовом ОСОБА_4 до Центральної міжрайонної податкової інспекції м.Кривого Рогу про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини, з якої убачається що позивач звернувся до суду 30.09.2005 року з вищеназваного питання, у зв"язку з тим, що постановою державного нотаріуса 3-ої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 28.09.2005 року № 2324 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошовий внесок за заповідальним розпорядженням після смерті матері, т.я. ним був пропущений строк на прийняття спадщини , а разом із спадкодавцем він не мешкав ( а.с.5 справи № 2-591/05). Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.10.2005 року позов ОСОБА_4 був задоволений і йому подовжений строк на прийняття спадщини після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 на три місяці ( а.с12 справи № 2-591/05).

На підставі вищеназваного рішення суду ОСОБА_4 була подана 07.12.2005 року до нотаріальної контори заява про прийняття спадщини після смерті матері та відкрита за нею спадкова справа № 743 (а.с.163 ). Згідно його заяви від 09.12.2005 року нотаріусом 3-ої Криворізької державної нотаріальної контори було видано 09.12.2005 року свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на депозитний рахунок № НОМЕР_1, з усіма відсотками, належними компенсаційними, індексацій ними нарахуваннями, що зберігаються в Криворізькій філії Комерційного банку " ПриватБанк" м.Кривого Рогу на його ім."я . У поданих ним заявах про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на грошовий внесок зазначено, що інших спадкоємців, передбачених законом не має ( а.с. 162,163 ).

20.02.2007 року до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу звернувся із заявою про перегляд вищеназваного рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_2, ухвалою судді Бардіна О.С. від 22.02.2007 року було відкрито провадження за цією заявою, а ухвалою цього ж судді від 22.03.2007 року скасовано рішення суду від 27.10.2005 року , яким задоволений позов ОСОБА_4 про надання йому додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини ( а.с.30 справи № 2-591/05).

12.04.2007 року суддею Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_11 була прийнята до розгляду цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ЦМДПІ у м.Кривому Розі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ( а.с.31 справи № 2-591/05). В ході судового розгляду, 18.06.2007 року, від позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій він відповідно до ч.1 п. 4,5 ст.207 ЦПК України просив залишити його позов без розгляду ( а.с.44 справа № 2-591/05). Ця заява була задоволена судом , про що винесена ухвала від 19.06.2007 року ( а.с.46 справа № 2-591/05).

Суд вважає, що із скасуванням рішення суду про надання додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_4, не стало правової підстави , відповідно до якої він набув право, після спливу встановленого законом строку, подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Заперечуючи законність ухвал Довгинцівського райсуду м.Кривого Рогу про відкриття провадження за нововиявленими обставинами від 22.02.2007 року за заявою ОСОБА_2 та про скасування рішення суду від 22.03.2007 року, ОСОБА_4 не здійснив у встановленому ЦПК України порядку дій щодо їх оскарження, не реалізував своє право на прийняття рішення в ході повторного розгляду позову , а навпаки, своєю заявою залишив позов без розгляду.

Суд першої інстанції позбавлений процесуальної та правової можливості надавати оцінку законності прийнятого іншим судом рішення, рішення суду, яке набрало законної чинності , згідно із ст.14 ЦПК України є обов"язковим для виконання.

Таким чином, суд вважає, що після смерті матері ОСОБА_6 ні позивачем ОСОБА_2 , ні відповідачем за основним позовом ОСОБА_4 в установленому законом порядку не була прийнята спадщина.

Між тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на депозитний рахунок № НОМЕР_1, видане нотаріусом 3-ої Криворізької державної нотаріальної контори 09.12.2005 року ОСОБА_4

Згідно із вимогами ЦК України, а також роз"ясненнями Верховного Суду України поняття " недійсність" не може застосовуватись до документів, якими оформлюється право. Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити рішення органів державної влади; свідоцтва ( про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, тощо), отже правові підстави про визнання недійсним вищеназваного свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням з мотивів введення суду та нотаріуса в оману з боку ОСОБА_4 відсутні і у задоволенні цієї вимоги повинно бути відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 в ході судового розгляду реалізував своє право на уточнення заявлених позовних вимог , які виклав в остаточній редакції позову від 07.09.2009 року, розгляд справи суд проводить в межах заявлених вимог.

Виходячи із викладеного, суд вважає, що на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_7, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками КЖП № 11 ( а.с.26,168).Як убачається із матеріалів спадкової справи № 743 , копія якої долучена до цивільної справи, за життя ОСОБА_7 із заявою про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті його дружини, впродовж строку, встановленого ст.1270 ЦК України до нотаріальної контори не звертався.

Позивач за основним позовом ОСОБА_2, у зв"язку із вищевикладеними обставинами, просить визнати право власності на 1/2 частину квартири, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_6 в якості спадщини за померлим батьком ОСОБА_7 Суд погоджується щодо доведеності обставин, за яких ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті дружини, але вважає юридично невірним формулювання позовних вимог щодо визнання права власності за померлим і, задовольняючи цю вимогу визнає право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, яка залишилася після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 за її чоловіком ОСОБА_7.

Що стосується вимоги про визнання за померлим ОСОБА_7 права власності на грошовий вклад, то у зв"язку із відмовою суду про визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, а також відмовою позивача ОСОБА_2 від стягнення 1/2 частини вкладу на свою користь, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Після смерті 16.12.2005 року батька ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулися із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за їх заявами заведена спадкова справа № 34 ( а.с. 174,175 ), але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено постановою нотаріуса від 04.10.2006 року № 1056/2-26, у зв"язку з тим, що у ОСОБА_2 відсутній факт прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, а також між спадкоємцями виникла суперечка ( а.с.52).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги, що підтверджено: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії 111-ЯР № 036818 ( а.с. 20) та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії 1-ЯК № 1230461 ( а.с. 123 ) , в яких зазначено, що їх батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Таким чином, суд вважає, що після смерті батька вони мають право на спадкування за законом на майно померлого у рівних частках, але суд вважає, що не можуть бути задоволені їх вимоги про визнання за ними права власності, оскільки : по- перше, спір , який виник у суді між сторонами, стосується визнання права на спадкування за законом в певних частинах, а по - друге, згідно наданого суду витягу із реєстру права власності на нерухоме майно серії ССТ № 961456 в спадковій квартирі АДРЕСА_3 наявне самовільне перепланування, внаслідок якого зменшилась загальна площа квартири і законність якого не доведена в судовому або іншому порядку.

Вирішуючи спір, суд керується ст.1 ЦПК України, яка гарантує справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд визнає право на спадщину за законом на квартиру № 131 будинку № 31 по пр..Металургів у м.Кривому Розі, яка залишилася після смерті 16.12.2005 року ОСОБА_7 за його спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 частині за кожним, а , відповідно , заявлені у зустрічному позові ОСОБА_4 вимоги щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 5/8 частин вищеназваної квартири не підлягають задоволенню.

Крім того, з позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави недоплачений ним судовий збір в сумі 33,63 грн., оскільки ним при подачі позову був сплачений судовий збір в сумі 8 грн.50 коп. та в ході судового розгляду доплачено 213 грн., тобто загалом 221,50 грн., а повинно бути сплачено за немайнові вимоги 8 грн.50 коп. , а за майнові 246,63 грн.

Що стосується вимог , викладених в основному та зустрічного позовах про стягнення на користь кожного позивача понесених ним судових витрат, то документально підтвердженими є тільки понесені ними витрати на сплату судового збору та ІТЗ, інших доказів суду не надано, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволені частково та за ними визнано право на спадщину за законом в рівних частках, є недоцільним стягнення на користь кожного з них одних і тих же сум.

Керуючисьст.ст.1217,1218,1220,1222,1223,1226,1228,1235,1236,1241,1245,1258,1261,1267,1268,1269,1270,1272,1273,1278 ЦК України, Постановами Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та № 4 від 24.06.1983 року « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», ст.ст. 3,11,60,88,212, 215 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Третя Криворізька державна нотаріальна контора, філія ЗАТ комерційного банку « Приват Банк» про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній власності на житло та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 5/8 частин квартири задовольнити частково.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що є рівними у вигляді по Ѕ частині вищеназваної квартири за кожним.

Визнати право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 після смерті 22.01.2005 року ОСОБА_6 за її чоловіком ОСОБА_7.

Визнати право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3, яка залишилася після смерті 16.12.2005 року ОСОБА_7 за його спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по Ѕ частині вищеназваної квартири за кожним.

У задоволенні решти позовним вимог за позовом ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 недоплачений ним судовий збір на користь держави в сумі 33,63 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу на протязі десяти днів із дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 16.08.2010 року.

Суддя: В. В. Костенко