Справа №22 ц -6314/10р. Головуючий у 1-й інстанції: Мельник С.Р.
Категорія: 57 Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Цяцяка Р.П.

суддів: Курій Н.М., Мікуш Ю.Р.

за секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Буського районного суду Львівської області від 09 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого в шлюбі майна,

ВСТАНОВИЛА:

Означеним вище рішенням Буського районного суду Львівської області від 09 червня 2010 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

В задоволенні зустрічного позову судом відмовлено за безпідставністю.

Передано у власність ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, 2004 року випуску, вартістю 29450 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 ? вартості автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2, що становить 14725 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в розмірі 30 грн., судовий збір в сумі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що спірний автомобіль був придбаний фактично за його кошти, а саме ним було сплачено 27500 грн. та лише 10000 грн. були доплачені до вартості спірного автомобіля, які були подаровані йому та його дружині на весілля. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позов ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

Майно, набуте дружиною, чоловіком до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Якщо для придбання майна подружжя крім спільних коштів вкладені й кошти, отримані від реалізації особистого майна одного з них, то при доведеності цього факту частка у спільному майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю (частини 1, 7ст. 57 СК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 10.02.2009 р. між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, під час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO LANOS.

Твердження апелянта про те, що спірний автомобіль був придбаний фактично за його кошти, а саме ним було сплачено 27500 грн. та лише 10000 грн., що доплачені до вартості спірного автомобіля, були подаровані йому та його дружині на весілля, не заслуговують на увагу, оскільки апелянтом не представлено доказів, що саме ним отримані 27500 грн. за проданий ним автомобіль ВАЗ 21093, що належав йому на праві власності та був придбаний до шлюбу, і такі не здобуті судом першої інстанції. Не подано таких доказів апелянтом на підтвердження доводів апеляційної скарги й суду апеляційної інстанції.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції правильно встановив, що спірний автомобіль був придбаний в шлюбі, тому підставно залишив автомобіль у власності відповідача, стягнувши з нього в користь позивачки ? вартості автомобіля.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не надав суду доказів вартості придбаної в шлюбі меблевої стінки та телевізора, а ОСОБА_3 не підтвердила її вартості та вважала, що телевізор був ним подарований. Будівельні матеріали були придбані під час шлюбу та були використані на ремонт будинку, який не є їх спільною власністю, а тому вони не є окремим спільним майном, яке б підлягало поділу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, яка не спростовує висновків суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 307, ст. 308, ч.1 п.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України. колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 09 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду Украхни з розглядщу кримінальних і цивільних справ.

Головуючий :

Судді :