Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондаревої І.В., при секретарі Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, вказуючи, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Латвійська, 26 в місті Харкові, на підставі купівлі-продажу від 27.06.2007 р. Маючи намір покращити умови проживання та збудувати на місці старого будинку новий, що відповідатиме всім нормам, позивач за власні кошти здійснив будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель. Під час здійснення будівництва права та охоронювані законом інтересів інших осіб порушені не були. На думку позивача, спірний будинок знаходиться в задовільному стані, який забезпечує несучу здатність, необхідну для подальшої експлуатації. На його замовлення БТІ здійснило обстеження здійсненого будівництва та виготовило технічний паспорт. Після завершення будівельних робіт позивач звернувся до відповідача з проханням збереження здійсненого будівництва та видачі правовстановлюючих документів, але спір у безсудовому порядку не вирішився, що змусило його звернутися до суду.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «Ж-2» з підвалом літ. «Жп» та мансардою літ. «Жм» загальною площею 352,4 кв.м., житловою площею 107,8 кв.м., балкон літ. «ж», ганок літ. «ж1», ганок літ. «ж2», гараж літ. «З», огорожу №6, хвіртку №7, ворота №8, огорожу №9, огорожу №10, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Латвійська, 26.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував та просив розглянути справу за відсутності представника Харківської міської ради, що суд вважає за можливе.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 27.06.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за р.№1315, зареєстрованого 19.07.2007 року у встановленому законом порядку в КП ХМБТІ, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Латвійська, 26.

Із технічного паспорту, виготовленого КП ХМБТІ за станом на 21.09.2010 р., вбачається, що за адресою: м.Харків, вул. Латвійська, 26, замість існуючого житлового будинку та надвірних будівель позивач здійснив будівництво нового житлового будинку літ. «Ж-2» з мансардою літ. «Жм», підвалом літ. «Жп», балконом літ. „ж, ганками літ. „ж1 та „ж2. Крім того, на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться самочинно збудований гараж літ. „З, огорожі №№ 6, 9, 10, хвіртка №7, ворота №8.

Судом встановлено, що позивач здійснював будівництво за власні кошти та без порушення прав інших осіб. Судом не встановлено, що під час здійснення будівництва було порушено будь-чиї права.

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації самовільно побудованих: житлового будинку літ. «Ж-2» і надвірної побудови в домоволодіння по вул. Латвійська, 26 в м. Харкові, виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №193286), технічний стан будівельних конструкцій самочинно збудованих будівель та споруд є задовільним та забезпечує несучу здатність, достатню для їх експлуатації відповідно до цільового призначення. Будь-яких суттєвих ознак порушення цілісності конструкцій не встановлено. Зовнішній огляд приміщень і фасадів обєкту не виявив наявності суттєвих пошкоджень і деформацій несучих і огроджуючих конструкцій і відхилення від архітектурно-будівельних норм. Застосовані матеріали і розміри конструктивних елементів володіють достатньою міцністю і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу несучих і огороджуючи конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Конструктивні елементи і планування житлового будинку в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним нормам, а також вимогам ДБН 360*-92 і ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Загальні положення».

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб .

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Враховуючи складність та неузгодженість процедури оформлення права на здійснення і оформлення будівництва у безсудовому порядку, що є дуже тривалою, суд вважає, що сам факт здійснення позивачем самочинного будівництва надає йому право звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудований обєкт, оскільки відповідно до ст. 55 Конституції, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Оскільки позивач користувач земельної ділянки завершив будівництво спірної будівлі, здійснене ним самочинне будівництво не порушує права інших осіб, але з приводу отримання правовстановлюючих документів між сторонами виник спір, суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, згідно п.5 ст.376 ЦК України.

Посилання відповідача на недотримання позивачем ОСОБА_3 вирішення питань, повязаних з самочинним будівництвом у м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 р. № 90/04, не протирічать висновку суду, оскільки згідно п. 3.3 цього ОСОБА_3, питання права власності на завершені будівництвом обєкти вирішуються в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст. 319, 328, 331, 376, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 57-60, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 Еміном Байрамовичем право власності на житловий будинок літ. «Ж-2» з підвалом літ. «Жп», мансардою літ. «Жм», балконом літ. «ж», ганком літ. «ж1» та ганком літ. «ж2», загальною площею 352,4 кв.м., житловою площею 107,8 кв.м., а також на гараж літ. «З», огорожі №№ 6, 9, 10, хвіртку №7, ворота №8, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Латвійська, 26.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: