Справа №2-925/10 р.
Рішення

іменем України

16.12.2010 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мазурчака А. Г..

при секретарі Лігциніеній Н. М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, визнання договору міни земельних ділянок від 01.09.10 р. дійсним та визнання права власності на нерухоме майно за договором міни, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 01.09.2010 р. ОСОБА_2 у неї позичила гроші в сумі 10 000 грн., які ОСОБА_2 зобов'язувалася повернути 09.11.2010 р. грошима.

Строк повернення боргу минув, однак до даного часу ОСОБА_2 своїх зобов'язань не виконала, посилаючись на те, що у неї відсутні кошти, і вона не може сплатити борг.

04.09.2010 р. між нею та відповідачем було укладено договір обміну земельними ділянками, відповідно з якого вона передала у власність відповідачу земельну ділянку, 20 соток, яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району в обмін на земельну ділянку 2.4769 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується договором міни та актом приймання передачі земельних ділянок. Вказаною земельною ділянкою вона користується, проводить на ній роботи.

Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору міни, то позбавляє її в повній мірі здійснювати право власності на придбану земельну ділянку.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь борт в сумі 10 000 грн., визнати договір міни від 04.09.2010 р. укладений між нею та ОСОБА_2 дійсним, скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія 111-ВН № 047807, виданий Тиврівською РДА 09.10.2002 р. на ім»я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності па земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 134, площею 2.4769 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, згідно договору міни від 04.09.10 р. та пояснила, що ОСОБА_2 постійно уникає нотаріального посвідчення договору міни, посилаючись на відсутність коштів, часто зовсім уникає зустрічі, на телефоні дзвінки не відповідає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги змінила. Відмовилася від стягнення боргу, оскільки відповідач повернула їй борг. Просить визнати договір міни від 04.09.2010 р. укладений між нею та ОСОБА_2 дійсним, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального освідчення договору. Скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія 111-ВН № 047807, виданий Тиврівською РДА 09.10.2002 р. на ім»я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 134, площею 2.4769 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівською району Вінницької області, згідно договору міни від 04.09.10 р.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.. 517 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором міни.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 3 ст..334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до пп «є» п. 18 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. не може здійснюватися перехід права власності за судовим рішенням (через визнання права власності на відчужувану земельну ділянку або визнання дійсним договору щодо її відчуження, звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок зобов'язань власника земельної ділянки або передачу її у власність кредитору з цих підстав, видачу виконавчого документа за аналогічним рішенням третейського суду тощо ) на земельні ділянки, щодо яких встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження, а саме : сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону (без доплат) і вилучення.

В судовому засіданні встановлено, що 04.0910 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було укладено договір міни, відповідно до якого сторони домовилися обмінятися власними земельними ділянками, а саме : ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 20 соток, яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку №134. площею 2.4769 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівською району Вінницької області, що стверджується також актом передачі-приймання земельних ділянок, тобто відбулося повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення у зв'язку з відсутню коштів, а тому суд вважає за доцільне визнати договір дійсним.

З урахуванням, встановлених в судовому засіданні обставин справи та вище зазначених положень чинного законодавства України, суд вважає позов обгрунтований, а тому його задовольняє.

Керуючись ст. ст. 10-11, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 517 ЦК України, п. «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України пп «є» п. 18 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р.

вирішив :

Позов задоволити.

Визнати договір міни земельних ділянок, укладений 04.09.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія 111-ВН № 047807, виданий Тиврівською РДА 09.10.2002 р. на ім»я ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно придбане за договором міни земельних ділянок від 04.09.2010 р., а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.4769 га, яка розташована на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія 111-ВН №047807, виданого Тиврівською РДА 09.10.2002 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г. Мазурчак

Тиврівський районний суд Вінницької області

м. Тиврів, вул. Шевченка, 3, 23300, (04355) 2-10-94