Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судці Валуєвої В.Г.,

при секретарі Севанян М.Б.,

за участі: адвоката ОСОБА_1В,

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином, та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

З позовом про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, та стягнення моральної шкоди позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулись до суду. У позовній заяві вказали, що 15 грудня 2006 року з вини відповідача ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспорта пригода, вналідок якої загинув ОСОБА_7 - син позивача ОСОБА_2 та батько позивача ОСОБА_3 По факту ДТП було порушено кримінальну справу за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України та відповідач ОСОБА_5 був притягнутий до кримінальної відповідальності. Під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_2 звертався до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2008 року ОСОБА_5 визнано виним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України, але звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «б» ст. 1, ст.6 Закону України «Про амністію», а його, позивача ОСОБА_2 позов було залишено без розгляду. Як позивачі, вони вважають, що протизаконними діями відповідача їм завдано моральної шкоди, яка складається з того, що позивачу ОСОБА_2, батькові загиблого, виповнилося 77 років, він є пенсіонером, з сином разом мешкали в одній квартирі. Окрім пенсії, у нього немає ніяких прибутків. Дружина померла ще у 2005 році. Син допомагав йому фізично, допомагав матеріально і морально. Після смерті сина він живе сам, без його підтримки та отримав дуже важку моральну травму, від якої і досі перебуває у нервовому струсі, бо це жахливо схоронити рідну дитину, для нього самого життя скінчилося, він переживає моральні страждання, оскільки сина вже не повернеш. Він опинився у скрутному матеріальному стані, бо його невеликої пенсії не вистачає, погіршився його стан здоров'я, порушено покій, сон. Втрата близької людини не може бути оцінена ніякими грошима, тому він вважає, що має право на стягнення з відповідача моральної шкоди. Донька загиблого

позивач ОСОБА_3 зараз навчається на 4 курсі МАУПа за контрактною основою, стипендії не отримує. Батько допомагав їй у навчанні, підтримував матеріально та морально. Після його смерті вона лишилась його підтримки, опинилася у дуже важкому матеріальному стані, не має ніяких доходів чи прибутків. Таким чином, теж має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок смерті батька. Постановою суду ОСОБА_5 було визнано винним у скоєні злочину, тому він повинен відшкодувати їм моральну шкоду, завдану загибеллю ОСОБА_7 За два роки відповідач ні разу не поцікавився їх життям, не запропонував хоча б частково відшкодувати їм завдану моральну шкоду. Але він навпаки не визнавав себе винним у ДТП, не визнавав позовні вимоги. Вони два роки очікували справедливого рішення по справі та сподівалися на порядність ОСОБА_5 Його поведінка їх обурювала, оскільки від нього не було навіть спроб відшкодування їм моральної шкоди, тому вони звернулись до суду та просять суд у відшкодування заподіяної їм відповідачем моральної шкоди стягнути на їх користь 100 000 гривень, по 50 000 гривень кожному, бо вважають, що такий розмір відшкодування їм моральної шкоди хоча б частково відшкодує їм втрату близької людини.

У судовому засіданні позивачі, кожен окремо, підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі. Позивач ОСОБА_2 пояснив, що проживає сам, отримує пенсію. У нього є дочка, яка проживає у іншому місті, є внуки, але ніхто йому не допомагає, допомагав лише загиблий син. Дружина померла. Він тяжко хворіє, у нього хворе серце, склероз, був стрес, від якого лікувався. Відповідач нічого йому не запропонував, щоб відшкодувати шкоду, заподіяну загибеллю сина, нехай повертає йому сина, або платить гроші. Він зараз живе один, пенсіонер, учасник Великої Вітчизняної війни, став хворіти, регреса будь-якого не отримує. Всі його хвороби вказані у амбулаторній картці, після загибелі сина почав хворіти на стенокардію. Він просить стягнути на його користь з відповідача 50 000 гривень, а вже суду вирішувати це питання. Відповідач йому пропонував виплатити 5000 гривень, це йому не зовсім подобалось, але і цієї суми відповідач йому не заплатив. На той час ці гроші все ж таки були чогось варті, а зараз - як суд вирішить. Позивач ОСОБА_3 пояснила, що її батьки розлученні, але батько завжди їй допомагав і матеріально, і морально. Вони з ним зустрічались, виїздили на природу. Зараз вона навчається, вартість навчання збільшилась з двух тисяч до п'яти, а якщо далі продовжувати навчання, то потрібно вже 7 тисяч гривень, а вона їх не має. Моральна шкода їй спричинена, як дитині, в якої не стало батька, змінилося життя в гіршу сторону. У відшкодування моральної шкоди з відповідача просить стягнути на її користь 50 000 гривень. Вона проживає з матір'ю в гуртожитку. Батько їм допомагав, але жив з дідусем. Вона неофіційно підробляє у магазині, має 800 гривень зарплати у місяць. Батьки розлучилися, коли їй виповнилося 6 років, аліменти батько не платив, за що притягувався до відповідальності, але потів виплатив аліменти та давав їй гроші сам, приблизно по 700 гривень у місяць. Зараз вона не вчиться, диплом ще не отримала, до загибелі батька навчалась на стаціонарі у приватному навчальному закладі до липня 2009 року. Вона повинна отримати диплом бакалавра, а щоб вчитись далі на магістра потрібно мати гроші, а це 7 тисяч гривень. Вона просить відшкодувати їй лише моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона більше не має спілкування з батьком, не виїздить безоплатно на природу.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що нічого не відшкодував позивачам, оскільки не має такої можливості, бо зарплата у нього невелика, складає 1500 гривень. До початку судового розгляду справи він зустрічався з позивачем ОСОБА_2 який заявив, що не має до нього ніяких претензій, але просив грошей на пам'ятник та матеріальної допомоги дочці загиблого. А через тиждень його, відповідача, викликав слідчий, тоді йому і стало відомо, що у ОСОБА_2 виникли претензії до нього. Він згоден був відшкодувати їм 5 або 7 тисяч гривень, тобто ту суму, яку ОСОБА_2 вимагав у нього у присутності родичів та говорив, що не буде мати до нього ніяких претензій, але після тієї розмови ОСОБА_2 тут же звернувся до суду з позовом. Судом винесено постанову, якою визнано його винним, але він з цією постановою не згоден, але постанову не оскаржив. У нього є двоє неповнолітніх дітей - 17 та 2-х років, батьки- пенсіонери його та його дружини. Він єдиний син у батьків та допомагає їм. Гроші, про які йшла мова з ОСОБА_2, він ОСОБА_2 не пропонував, оскільки ОСОБА_2, говорячи про відшкодування, тут же заявив, що не буде мати до нього ніяких претензій і тут же їх заявив, а у його сім'ї теж скрутне матеріальне становище.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Так, згідно постанові Дзержинського районного суду від 16 грудня 2008 року ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію» № 955-У від 19.04.2007 року, хоча при цьому судом визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні вказаного злочину, а позовні вимоги потерпілих, у тому числі і ОСОБА_2 залишені без розгляду (а.с.3-4). З контракту на навчання у Технікумі ОСОБА_8 управління персоналом від 9 липня 2003 року вбачається, що ОСОБА_3 навчалася у вказаному учбовому закладі на контрактній основі згідно договору, який уклала з учбовим закладом її мати ОСОБА_9, термін навчання з 20 жовтня 2003 року - 3 роки 6 місяців. (а.с. 5), оплата за начання складала 110 гривень на місяць; а згідно контракту від 16.08.2005 року, укладеного ОСОБА_3 (а.с. 8), термін навчання складає 1 рік 6 місяців., тобто на день смерті батька позивач ОСОБА_3 навчалася у учбовому закладі на контрактній основі, оплата за навчання складала 840 гривень на місяць, що підтверджується довідкою №7411/120 від 29.12.2006 року про те, що ОСОБА_3 є студентом Криворізького інституту Калнишевського ОСОБА_8 Управління персоналом 4 курсу денної форми навчання (а.с. 10) Згідно свідоцтву про народження ОСОБА_7 його батьком є ОСОБА_2(а.с.6), з ксерокопії посвідчення серії Д-1 № 740326 (а.с. 30) вбачається, що ОСОБА_2 є ветераном війни. Згідно наданих суду медичних документів вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до лікарні з приводу різних вікових захворювань . Згідно виписці з амбулаторної карти № 49114 комунального закладу «Міська лікарня № 3» вбачається, що 19.01.2006 року, 31.01.2006 р. він звертався до лікаря-терапевта зі скаргами на погане самопочуття після смерті дружини (а.с. 46,47), потім протягом 2006-2009 років звертався до лікаря-окуліста, уролога, терапевта, з 06.03.2006 року по 24.03.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с 45), але у записах не вказано, що його захворювання якимось чином пов'язані з перенесеним стресом після смерті сина 15 грудня 2006 року (а.с.35-36). Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_7 помер 15 грудня 2006 року (а.с.9). З документів, наданих суду відповідачем, вбачається, що він має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, у яких відповідач вказаний батьком. З пенсійних повідчень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що вони є пенсіонерами за віком. З довідки № 6 від 02.02.2010 року вбачається, що заробітна плата відповідача становить за шість місяців 9728,50 грн. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач винен у загибелі в результаті скоєного ним злочину ОСОБА_7 та у заподіянні моральної шкоди близьким загиблого його батькові та дочці - позивачам у справі, а тому повинен відшкодувати заподіяну шкоду, розмір якої на думку позивачів повинен становити по 50 000 кожному, оскільки ними назавжди втрачено близьку людину. Але, враховуючи матеріальне становище відповідача та наявність двох неповнолітніх дітей на його утриманні, а також те, що злочин скоєно з необережності, що вбачається з матеріалів кримінальної справи, оглянутої у судовому засіданні, суд вважає можливим стягнути на користь позивачів з відповідача у відшкодування заподіяної їм моральної шкоди10000 гривень, тобто по 5000 гривень кожному.

На підставі наведеного та керуючись ст., ст. 22, 23, 1167, 1187 ЦК України, ст., ст. 15, 60, 88, 209, 213-215, 223, 204 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

і

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3

задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 та на користь ОСОБА_3 у відшкодування заподіяної їм моральної шкоди у зв'язку з загибеллю їх сина та батька ОСОБА_7 10000 гривень: по 5000 гривень кожному, та на користь держави держмито у розмірі гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 15 гривень.

'¦* О

Рішення може бути оскаржене через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання протягом 10 днів з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження рішення не було подано.

Г оловуючий: