Справа 2-1017-2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

В серпні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платні в сумі 2 072 грн. 36 коп., компенсації моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та витрати понесені за правову допомогу в сумі 2 000 грн. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що з 2002 року вона працювала у відповідача. Наказом № 138-к від 23.06.2009 року вона була звільнена за згодою сторін. В день звільнення їй видали трудову книжку, але кінцевий розрахунок та виплату заробітної плати за червень 2009 року не провели. Заробітна плата за червень 2009 року складає 2 072 грн. 36 коп. Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо проведення з нею розрахунку, але їй відмовляли. Порушення її законних прав призвели до моральних страждань, порушення стану здоровя, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює в 10 000 грн. У звязку з цим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

21.01.2010 року до суду надійшли уточнені позовні вимоги, де позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платні в сумі 2 072 грн. 36 коп., середній заробіток за весь час невиплати нарахованої заробітної плати у сумі 4 153 грн., компенсації моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

У судове засідання позивачка не зявилася, але від неї та її представника надійшла заява, де вони уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. В попередньому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості по заробітній в сумі 2 072 грн. 36 коп., проти решти заявлених вимог заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка з 2002 року працювала в ТОВ „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 7-8). Наказом № 138-к від 23.06.2009 року вона була звільнена за згодою сторін. Заробітна плата за червень 2009 року складала 2 072 грн. 36 коп., але не була виплачена, що підтверджується поясненнями позивачки та представника відповідача в передньому засіданні. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 2 072 грн. 36 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки встановлені ст. 116 КЗпП підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати - середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою повязана відповідна виплата.

ОСОБА_2 з абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати - обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів.

Таким чином, обчислення середньої заробітної плати судом буде здійснюватися відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Виходячи з вищенаведеного, попередніми повністю відпрацьованими місяцями роботи позивачки, згідно довідки № 2847 від 24.06.2009 року, є березень та травень 2009 року.

Заробітна плата, яка була нарахована позивачці в березні та травні 2009 року (два повністю відпрацьованих місяці, які передували звільненню), згідно розрахунковим відомостям заробітної плати, складає: 1 153 грн. 49 коп. + 1 237 грн. 90 коп. = 2 391 грн. 39 коп. ОСОБА_2 Мінпраці від 30.09.2008 року № 10338/0/14-08/13 „Про норму тривалості робочого часу на 2009 рік кількість робочих днів в березні та травні 2009 року становить 39 дні. Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає: 2 391 грн. 39 коп. / 39 дні = 61 грн. 32 коп./день. Відповідно до ОСОБА_3 праці та соціальної політики України з 24.06.2009 року по 15.06.2010 року кількість робочих днів становить 243. Тому необхідно: 61 грн. 32 коп. х 243 дні затримки = 14 900 грн. 76 коп. компенсація за час затримки виплати заробітної плати. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача слід стягнути на користь позивачки компенсацію за час затримки виплати заробітної плати в сумі 4 153 грн.

ОСОБА_2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносятся витрати на правову допомогу. ОСОБА_2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з Договору від 13.08.2009 року між позивачкою та адвокатом ОСОБА_4 було досягнуто згоду про надання юридичних послуг. ОСОБА_2 квитанцій від 13.08.2009 року позивачкою було сплачено за юридичні послуги 2 000 грн., які також необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральнихстраждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що у звязку з невиплатою заробітної плати своєчасно, позивачка втратила спокій та нормальні життєві звязки, був порушений її звичайний уклад та ритм життя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 90 грн. 75 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ч. 3 ст. 81 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», ст. ст. 10, 15, 22, 57-60, 81, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 2 072 грн. 36 коп., середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 4 153 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн., а всього 9 225 грн. 36 коп.

Стягнути з ТОВ „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран судовий збір в дохід держави в сумі 90 грн. 75 коп., а також на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Допустити по справі негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська