Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
20 грудня 2010 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.
при секретарі Загоруйко О.В.
з участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
В жовтні 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4, ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В результаті ДПТ матеріальної шкоди зазнав і ОСОБА_1, оскільки змушений був лікуватись, витративши 166 грн. 40 коп. на придбання ліків. Крім того, він зазнав і моральної шкоди, яка полягає у хвилюваннях та страху у зв»язку із ДТП та можливими наслідками даної пригоди, а також неможливістю користуватись пошкодженим автомобілем. Тому просить стягнути заподіяну йому шкоду в сумі 5166 грн. 40 коп. солідарно з відповідачів.
Крім того, позивачі просять стягнути солідарно з відповідачів і понесені судові витрати.
В ході судового розгляду справи позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.
Представник ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» до суду не з»явився, подав заперечення на позов, в яких вважає позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» незаконними та необґрунтованими, оскільки страховий поліс, яким застраховано автомобіль ОСОБА_4 було втрачено, про що 06 травня 2010 року страхова компанія оголосила через газету «Урядовий кур»єр», а тому уся відповідальність за заподіяну позивачам шкоду лежить на ОСОБА_4
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Автомобіль «Мерседес Бенс», державний номер ВХ 1736АТ, належить ОСОБА_4
Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1188 ч.1 п.1 цього ж Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З огляду на викладене та з врахуванням того, що в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що саме він має відповідати перед позивачами за заподіяну їм дорожньо-транспортною пригодою шкоду.
Разом з тим, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_4 про те, що відповідати за заподіяну ним шкоду має ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», виходячи з наступного.
Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0272140 вбачається, що 11 січня 2010 року ОСОБА_4 застрахував автомобіль «Мерседес Бенс», державний номер НОМЕР_2, на випадок дорожньо-транспортної пригоди в ЗАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», правонаступником якої є ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Однак, ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» визнала вищезазначений страховий поліс втраченим, про що в газеті «Урядовий кур»єр» №81 від 06 травня 2010 року було опубліковано відповідне оголошення про втрату страхових полісів, серед яких є і поліс № ВЕ/0272140.
Зазначені обставини підтверджуються полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/0272140, листом ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» від 22.04.2010 року до редакції газети «Урядовий кур»єр» про розміщення оголошення, а також копією газети «Урядовий кур»єр» №81 від 06 травня 2010 року.
Крім того, суд бере до уваги, що сторони не надали суду доказів звернення у визначеному Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку до ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про виплату страхового відшкодування та прийняте страховиком рішення; доказів вчинення будь-яких дій щодо з»ясування у ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» причин невиплати страхового відшкодування, обставин, за яких, страховий поліс визнано втраченим, не оскаржувались також й дії страхової компанії щодо невиплати страхового відшкодування.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем за даним позовом має бути саме ОСОБА_4, а тому в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» слід відмовити.
Відповідно до положень ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Результати вищезазначеного висновку експертного автотоварознавчого дослідження сторонами не оспорюються.
Згідно роз»ясень, даних в пункті 9 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
На користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 слід також стягнути 390 грн. витрачених нею на послуги евакуатора для доставки пошкодженого автомобіля на штрафмайданчик, оскільки такі витрати підтверджуються оглянутою в судовому засіданні розрахунковою квитанцією (а.с.35). Крім того, за проведення автотоварознавчого дослідження ПП ОСОБА_5 від ОСОБА_1 прийняв 600 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.36) Однак, зазначені кошти суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1В пояснив, що зазначені кошти йому дала мати ОСОБА_2 на сплату за проведення експертизи.
Що стосується заподіяння матеріальної шкоди в сумі 166 грн. 40 коп. ОСОБА_1, то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно листка непрацездатності Старокостянтинівської центральної районної лікарні вбачається, що ОСОБА_1 з 26 червня 2010 року по 06 липня 2010 року перебував на стаціонарному лікуванні у Старокостянтинівській ЦРЛ з діагнозом посттравматична вегето-судинна дистонія, ситуаційний невроз (а.с.39). Проте, позивачем не надано, а судом не здобуто належних та достатніх доказів того, що зазначене захворювання знаходиться у безпосередньому причинному зв»язку із дорожньо транспортною пригодою, яка мала місце 25 червня 2010 року і що на саме через це на своє лікування ОСОБА_1 потратив 166 грн. 40 коп. Наданий позивачем чек на суму 166 грн. 40 коп. суд не вважає належним доказом при відшкодуванні даної шкоди.
Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд враховує, що ОСОБА_1, який постійно користувався пошкодженим автомобілем, з незалежних від нього причин не може більше ним користуватись, зазнав страху та певного нервового стресу в зв»язку із ДТП, пережив моральні страждання, через відмову ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, що потягло втрату нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, змусило шукати захисту своїх порушених прав у суді. Розмір завданої ОСОБА_1 моральної шкоди суд оцінює в 1000 грн. та покладає обов»язок по її відшкодуванню на ОСОБА_4, який є винуватцем даної ДТП.
При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.
Відповідно до положень ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачено, що витрати, пов»язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинна перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.
Правову допомогу ОСОБА_2 у даному процесі надавав адвокат ОСОБА_3 (а.с.74), за що остання сплатила йому 4000 грн., що підтверджується квитанцією №17 від 28 вересня 2010 року. Згідно журналів судових засідань загальний час участі адвоката у судових засіданнях склав 1 годину 43 хвилини (34 хв. у судовому засіданні 24.11.2010 року (а.с.58) + 34 хвилини у судовому засіданні 09.12.2010 року (а.с.75) + 35 хв. у судовому засіданні 20.12.2010 року).
Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої з 01.10.2010 року в сумі 907 грн. та з 01.12.2010 року в сумі 922 грн., граничний розмір витрат, пов»язаних з правовою допомогою склав 629 грн. 12 коп. (907 грн. х 40:100=362 грн. 80 коп. за годину роботи, а за 34 хвилини роботи 24.11.2010 року = 205 грн.) + (922 грн. х 40:100=368 грн. 80 коп. за годину роботи, а за 1 годину 09 хвилин роботи в грудні 2010 року = 424 грн. 12 коп.).
Виходячи з відсотку задоволених позовних вимог ОСОБА_2 на її користь слід також стягнути з ОСОБА_4 151 грн. 67 коп. судового збору (258,33 грн. необхідного до сплати позивачкою судового збору х 58,7% : 100 %=151,67 грн.) та 70 грн. 44 коп. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи (120 грн. х58,7% : 100%=70,44 грн.).
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено лише в частині відшкодування немайнової шкоди, тому на його користь з ОСОБА_4 слід стягнути 08 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166 ч.1, 1167 ч.1, 1188 ч.1 п.1, 1192 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», суд
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 369 грн. 29 коп. витрат на правову допомогу, 151 грн. 67 коп. судового збору та 70 грн. 44 коп. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 08 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В решті позову до ОСОБА_4 відмовити.
В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: