Дубровицький районний суд Рівненської області
Справа №2-241/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство Рівненське ОБТІ про визнання права власності через спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради та просить визнати за нею право власності через спадкування на будинок з надвірними спорудами за адресою: вул.Гагаріна,21 с.Селець Дубровицького району Рівненської області за заповітом матері ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул.Гагаріна,21 в с.Селець Дубровицького району. При житті мати зробила заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без представника, позов визнає.

Представник третьої особи без самостійних вимога КП Рівненське ОБТІ в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та представника третьої особи без самостійних вимог, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.3) ОСОБА_3 померла 03.08.2005 року.

Згідно заповіту, складеного 20.05.2005 року (а.с.11) ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалрся, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_1

Згідно виписки з погосподарської книги від 03.11.2009 року №1566 виданої ОСОБА_2 сільською радою (а.с.6) в погосподарській книзі №03 особовий рахунок №261 будинок №21 по вул.Гагаріна в с.Селець рахується за ОСОБА_3, яка померла 03.08.2005 року (рік побудови 1958).

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Відповідно до п.2.19 Порядку ведення записів у розділі 11 «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян», розмір загальної та житлової площі кожного домогосподарства вказується на підставі відповідних документів, а за їхньої відсутності - за внутрішнім обміром приміщень. Отже, свідоцтво про право власності не розцінювалося як основний документ як для голови домогосподарства, членів домогосподарства так і для органів місцевого самоврядування.

Однак порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Тимчасовим Положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Мінюсту України 28.01.2003 року та зареєстровано в Мінюсті України 28.01.2003 року за р.№ 66/7387. Пунктом 3.3. Положення передбачено підставу відмови в реєстрації прав власності на нерухоме майно, зокрема підставою відмови є підстава, коли із заявою про реєстрацію права власності звернулася особа, яка не може бути заявником.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Гагаріна,21 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області.

Звільнити сторони від сплати судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскарженим і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в десятиденний строк.

У випадку неподання заяви в десятиденний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але в подальшому не подано апеляційної скарги в двадцятиденний строк з моменту подання заяви про апеляційне оскарження, то рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: