Справа № 2-350/10 Провадження № 2-350/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Цюмрака М.Д.

при секретарі Опока Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.02.1997 року помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з будинковолодіння, земельного паю та грошових заощаджень, що знаходяться в с. Зарічне Жидачівського району Львівської області. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, оскільки коли батько хворів, вона його доглядала, проживала до його смерті у його будинку, поховала батька і після його смерті продовжує проживати у будинку батька, тобто фактично вступила в управління майном.

Звернувшись до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право власності на спадкове майно, нотаріус їй відмовив, оскільки у батька не було правовстановлюючих документів на будинковолодіння, а тому ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_7, який помер 28.02.1997 року в с. Зарічне Жидачівського району, забравши з батьківської хати подушку та частину сільськогосподарського інвентаря.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свої вимоги, викладені в позовній заяві повністю підтримала і суду пояснила, що вона одна із 4-х дітей, яких виростили батьки, проживала з ними, доглянула їх до смерті, поховала і продовжує проживати у їхньому будинку та користуватися всім їхнім майном, а тому вважає, що спадщину фактично прийняла. Крім неї ніхто із дітей спадщину не прийняв, оскільки брати в усній формі заявили їй, що від спадщини відмовляються в її користь, а сестра з нею завжди перебувала в неприязних відносинах як до смерті батьків, так і після їх смерті. Те, що сестра після смерті батька забрала з хати подушку та частину сільськогосподарського інвентаря не відповідає дійсності, бо ніхто їй цього не давав, а говорить сестра так, щоб створити видимість, що вона фактично прийняла спадщину.

Позивачка просить її позов задоволити, а в зустрічному позові ОСОБА_3 відмовити.

ОСОБА_9 Євгенівна позов ОСОБА_4 визнала і суду пояснила, що вона від своєї частки відмовляється, але не в користь позивачки, в користь дочки позивачки.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позов ОСОБА_4 визнали і вважають, що спадщина після смерті їх батька повинна належати їхній сестрі ОСОБА_4, оскільки вона проживала з батьками, доглядала їх, поховала батьків і продовжує проживати у їхньому будинку, тобто сестра фактично прийняла спадщину.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відповідачі просять відмовити, оскільки вона при житті батьків з ними не спілкувалася, проживала від них окремо у своєму будинку, ними не цікавилася, участі в догляді батьків не приймала. Після смерті батька ОСОБА_2 жодної речі з хати батька не брала і ніхто їй подушку не давав, так як і сільськогосподарський реманент, це ОСОБА_2 придумала, щоб створити видимість, що вона фактично прийняла спадщину.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_4 відповідачки (за зустрічним позовом позивачки) ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення з таких міркувань.

З пояснень позивачки, відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вбачається, що позивачка фактично вступила в управління спадковим майном після смерті батька, а відповідачка ОСОБА_2 спадщину не прийняла ні фактично, ні юридично.

Із свідоцтва про смерть 1-СГ N° 071572 вбачається, що батько сторін ОСОБА_7 помер 28.02.1997 року.

Із свідоцтва про народження ЯИ № 706989 вбачається, що позивачка ОСОБА_4 народилася 17.01.1953 року і її батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_10.

Згідно довідки Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області вбачається, що батько позивачки ОСОБА_7 дійсно до дня смерті і на день смерті, яка наступила 28 лютого 1997 р. постійно проживав і був прописаний в с. Зарічне Жидачівського району Львівської області по вул. Першотравневій, 26.

Заборони та арешту на жилий будинок, господарські будівлі і на сертифікат на земельну частку /пай/ ОСОБА_7 по даних в Зарічненській сільській раді немає.

Із виписки з по господарської книги за 1986-1990 роки по селу Зарічне Жидачіського району, Львівської області вбачається, що будинковолодіння по вул. Першотравневій, 26 в с. Зарічне Жидачівського району Львівської області станом на 30.06.1990 р. рахується за громадянами ОСОБА_11 - голова сім»ї і ОСОБА_10 - його дружиною, яка померла 14.07.1990 р. Господарство станом на 30.06.1990 рік відносилось до суспільної групи колгоспний двір.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26 по вул. Першотравневі у с. Зарічне Жидачівського району Львівської області його власником рахується ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть 1-СГ № 071572 ОСОБА_7 помер 28 лютого 1997 року.

Згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії Л В N° 2385 ОСОБА_7 на підставі розпорядження голови Зарічненської сільської ради № 230 від 14.04.1997 р. передано у приватну власність земельна ділянка площею 1.39 га, яка розташована на території Зарічненької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Згідно ощадних книжок ОСОБА_7 мав відкриті рахунки № 10145 та № 819 у філії № 631051 Ощадного банку, на яких зберігав свої грошові заощадження.

Отже двір, в якому проживав ОСОБА_7 належав до категорії колгоспних і він був його останнім членом.

Згідно довідки № 187 від 30.06.2010 р. позивачка дійсно проживала без реєстрації в будинку батька ОСОБА_7 до дня і на день його смерті, яка наступила 28.02.1997 року і продовжує проживати в цьому будинку по даний час.

Даний факт, крім пояснень сторін, свідчить про те, що ОСОБА_4 дійсно фактично прийняла спадщину після смерті батька, а тому її позов підлягає до задоволення, тим паче, що відповідачка ОСОБА_3 відмовилась від своїх позовних вимог і крім того судом достовірно встановлено, що вона спадщину після смерті батька не прийняла ні юридично, оскільки протягом шести місяців після смерті батька не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, ні фактично.

Згідно листа завідуючого Жидачівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7, померлого 28.02.1997 р. із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався і спадкова справа не заводилась.

При таких обставинах позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, ст.ст.1268,1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 ОСОБА_11, 1953 р. н. право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_7, який помер 28.02.1997 року, а саме: на житловий будинок №26 по вул. Першотравневій та господарські будівлі в с. Зарічне Жидачівського району Львівської області, на земельну частку /пай/ сертифікат серії ЛВ № 2385 на імя ОСОБА_7, виданого на підставі розпорядження голови Зарічненської сільської ради № 230 від 14.04.1997 р. і передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.39 га, яка розташована на території Зарічненької сільської ради Жидачівського району Львівської області та грошові заощадження на рахунках № 10145 та № 819 у філії № 631051 Ощадного банку, які належали ОСОБА_7.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий - суддя М.Д. Цюмрак

Примітка: Оригінал рішення виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.