Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-438 /2010 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2010 року Іванівський районний суд Одеської області

в складі: судді Доніна В.Є.

при секретарі Кириловій С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 05 липня 1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, народженого 10 травня 1990 року та дочку ОСОБА_4, народжену 01 серпня 1995 року.

ОСОБА_1 зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Отже відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України.

Кім того, позивач також зазначає, що ОСОБА_5 з 01 вересня 2008 року навчається на другому курсі Одеської Національної ОСОБА_6 на факультеті «Судно володіння на морських і внутрішніх водних шляхах» денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму хтя дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2007 року і до досягнення сином ОСОБА_5 23 років, тобто до 10 травня 2013 року, а згодом у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення донькою ОСОБА_7 повноліття, тобто д 01 серпня 2013 року.

Позивач наполягає на стягненні аліментів, про що надала заяву. Відповідач проти позову не заперечував, про що повідомив в письмовому вигляді. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підставі ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії V -ЖД № 265135 від 05 липня 1990 року та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво серії I-ЖД № 046033 від 04 вересня 1995 року.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України.

Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України).

Оглянув довідку 14 від 29 січня 2010 року Одеської Національної ОСОБА_6, видану на ім'я ОСОБА_5, якою підтверджено його навчання на другому курсі Одеської Національної ОСОБА_6 на факультеті «Судно володіння на морських і внутрішніх водних шляхах» денної форми навчання

У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р.. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду.

Позивач стверджує, що не має матеріальної можливості самостійно забезпечити навчання дітям, повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини.

Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей за минулий час, оскільки з 2006 року ОСОБА_2 не надавав матеріальної допомоги. Звернення позивача з проханням надати матеріальну допомогу дітям позитивних результатів не надали.

Довідками з місця проживання та про склад сім'ї від 01.02.2010 року за № 141 та № 142 виконкому Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області підтверджено, що діти проживають разом з позивачем.

Крім того, до матеріалів справи приєднаний Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, який свідчить про відсутність джерел прибутку у ОСОБА_1.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш ніж за три роки (ч.2 ст. 191 СК України).

Обставини, на які посилалася позивач обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10. 60 ЦПК України.

Суд визнає право ОСОБА_1 на стягнення аліментів з ОСОБА_2 з 01 березня 2007 року.

За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2007 року і до досягнення сином ОСОБА_5 23 (двадцяти трьох) років, тобто до 10 травня 2013 року, а згодом у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення донькою ОСОБА_7 повноліття, тобто д 01 серпня 2013 року.

Також суд відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Керуючись ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991р., ст. 51 Конституції України, ст.180, ч.З ст.181, ст.182, ч.2 ст.191, ст.,199 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 15,60, 81, 88. 113, 130, 174,212,213,4.1 ст.367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 01 березня 2007 року і до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 23 (двадцяти трьох) років, тобто до 10 травня 2013 року, а з 10 травня 2013 року у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2 і до досягнення нею повноліття, тобто д 01 серпня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 17 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення суду у розмірі 120 гривень ( номер рахунку 0200, отримувач УДК у Іванівському районі Одеської області, найменування рахунку - Іванівський район 21081100, банк - ГУДКУ в Одеській області, МФО - 828011, ЄРДПОУ - 23214703).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя