Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ

25 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного

--уду Київської області в складі:

Головуючого - Яворського М.А.

Суддів - Коцюрби О.П., Ігнатченко Н.В.

При секретарі - Бистрій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Куликівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання недійсним та скасування договору міни житлового будинку, визнання договору купівлі-продажу дійсним, переведення прав покупця та визнання права власності.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно договору дарування укладеного між ним та ОСОБА_4 04 червня 2004 року, він є власником 1'2 частини будинку № 8 розташованого по вул. Загородній в м. Кагарлику, Київської області.

Інша частина будинку, станом до 20 травня 2008 року належала ОСОБА_5, який помер 25 листопада 2008 року. Оспорювана частина будинку знаходиться в антисанітарійних умовах та в аварійному стані. На пропозицію придбання частини будинку у ОСОБА_5 він отримував відмову.

06 липня 2007 року на його домашню адресу за підписом державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_5, якою останній повідомив його про продаж належної йому Уг частини будинку №8 по вул. Загородня в м. Кагарлику, Київської області за 150 000 грн., а також просив не пізніше одного місяця з дня вручення заяви повідомити Кагарлицьку районну державну нотаріальну контору Київської області про своє бажання чи відмову придбати спірну частину жилого будинку за вказану суму.

У визначений строк та порядок, ним було надано письмове повідомлення про погодження придбати належну ОСОБА_5 частину будинку, але за ціною визначеною за результатами проведеної незалежної грошової оцінки частки об'єкта нерухомості, так як враховуючи технічний стан частини будинку, яку ОСОБА_5 пропонував йому її к/пити, її грошова оцінка є багато завищеною з метою позбавлення його права першочергового придбання Уг частини будинку.

Маючи переважне право перед іншими покупцями на придбання будинку, який реалізувався ОСОБА_5, він вимушений був звернутися з заявою до суду про переведення на нього прав та обов'язків покупця частини будинку за його ринковою вартістю, яка повинна була бути визначена судовою будівельно-технічною експертизою. Проте в судовому засіданні представник ОСОБА_5 - Зел енська О.О., яка є відповідачем по справі, діючи від його імені на підставі довіреності, бажаючи придбати належну частину будинку, подала заяву про відмову від її продажу.

Продовжуючи свої дії, щодо позбавлення його права першого покупця, відповідачі та ОСОБА_5 домовились про фактичний продаж та купівлю належної ОСОБА_5 частини будинку за 1000 доларів США, надання йому житла в іншому місці та його утримання, в зв»язку з чим. вони, 20 травня 2008 року уклали договір міни, згідно^якого до ОСОБА_5 перейшло право власності на житловий будинок №48 по вул. Набережна в с. Вересоч, Куликівського району, Київської області, який був придбаний відповідачами для його проживання, а до ОСОБА_2 перейшло право власності на Уг частину будинку №8 по вул. Загородня в м. Кагарлику, Київської області. Договір міни був посвідчений державним нотаріусом Куликівської районної держнотконтори Чернігівської області та внесений до реєстру №1892.

Зазначає, що договором міни від 20 травня 2008 року який являється фактично договором купівлі-продажу порушено його право на першочергове право на придбання частини будинку. В зв»язку з чим, просив суд визнати недійсним та скасувати договір міни житлового будинку від 20 травня 2008 року, визнати дійсним договір купівлі-продажу спірної частини будинку, перевести на нього права та обов'язки покупця по договору купівлі-продажу Уг частини будинку по вул. Загородній в м. Кагарлику, Київської області, визнати за ним право власності на Уг частину будинку.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просили скасувати рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зняти арешт з 1/2 частини будинку, зазначили, що рішення суду незаконне, не об'єктивне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справ.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна сторонам, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20 травня 2008 року між ОСОБА_2 та

ОСОБА_6 було укладено договір міни, який посвідчений державним нотаріусом

Куликівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області та

зареєстровано в реєстрі №1892, згідно якого, ОСОБА_2 поміняв належний йому

житловий будинок №48 з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Набережній

в с. Вересоч, Куликівського району, Київської області, вартістю 28.485 грн. на Уг частину житлового будинку №8, з відповідними будівлями та спорудами, який розташований по вул. Загородній в м. Кагарлику, Київської області, вартістю 22.849 грн., який належав на праві власності ОСОБА_5

В результаті договору міни, у власність ОСОБА_2 перейшла Уг частина житлового будинку №8 по вул. Загородній в м. Кагарлику, Київської області з відповідними будівлями та спорудами, а у власність ОСОБА_5 перейшов будинок №48 по і. Набережній в с. Вересоч, Куликівського району, Чернігівської області. Міна зроблена з доплати.

За таких умов, колегія суддів вважає, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20 травня 2008 року договір міни не є удаваним правочином так як учинений відповідно до вимог чинного законодавства та ст. 203 ЦК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається," як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Аналізуючи матеріали цивільної справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не доведено в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно задовольнити і по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Так як колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та скасовує рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року і ухвалює нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, то підлягають задоволенню і вимоги апелянтів в частині зняття арешту з Уг частини будинку №8 по вул. Загородній в м. Кагарлик, Київської області.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319,154 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Захист забезпечення позову про накладення арешту на Уг частину будинку №8 по вул. Загородній в м. Кагарлик, Київської області скасувати.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України в частині скасування рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року і ухвалення по справі нового рішення, протягом дво'х місяців.

Головуючий

Судді