Справа № 2-165/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на обовязкову частину у спадщині,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на обовязкову частину у спадщині, посилаючись на слідуючі обставини.

11.05.2009 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишився спадок у вигляді двох земельних ділянок розміром 0,58 га та 3,91 га, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Він звернувся до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно, але отримав відмову, мотивуючу тим, що 23 липня 2008 року ОСОБА_4 було складено заповіт на користь ОСОБА_2, який не скасовувався та не відмінявся. Позивач бажає прийняти у спадок обовязкову частку, оскільки являється пенсіонером за віком, але існують розбіжності в написанні прізвища матері та його : в його паспорті зазначено прізвище «Земцев», а в свідоцтві про смерть матері вказано «Зємцева». Вказані факти є підставою для вирішення питання про отримання права на обовязкову долю в спадщині в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про можливість слухання справи у його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №187937 (а.с.7) підтверджується факт смерті ОСОБА_4, яка померла 11.05.2009 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Копією свідоцтва про народження серії У11 №304932 (а.с.9) підтверджується, що матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_5.

Згідно заповіту (а.с.13) укладеного 23.07.2008 року ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2

Копіями державних актів про право власності на землю серії 1-ОД №087823 площею 3,91 га, та серії 11-ОД №063278 площею 3,91 га, підтверджується належність земельних ділянок ОСОБА_4 (а.с.14,15).

Довідкою №2112 від 17.09.2009 року , виданою заступником начальника управління з питань пенсійного забезпечення ОСОБА_6 (а.с.18) підтверджується, що ОСОБА_1 є пенсіонером з 01.07.07 року довічно.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом в порядку першої черги після смерті матері ОСОБА_4, факт родинних відносин з якою було встановлено свідченнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Враховуючи те, що позивач на момент смерті матері був пенсіонером, суд вважає, що він має право на 1/6 частину спадку, яка становить половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, беручи до уваги, що за законом мали право на спадкування троє дітей померлої, в тому числі і позивач по справі.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на 1/6 частину земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно від площі 0,58 га, право на яку посвідчено Державним актом про право власності на землю серії 1-ОД №087823 виданого ОСОБА_4 та від площі 3,91 га, право на яку посвідчено Державним актом про право власності на землю серії 11-ОД №063278, виданого ОСОБА_4, які залишилися після смерті ОСОБА_4, померлої 11.05.2009 року

Керуючись ст.ст.58,59,60,208,209,213,215 ЦПК України, ст.ст.1216,1241,1261 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на обовязкову частину у спадщині - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно від площі 0,58 га, право на яку посвідчено Державним актом про право власності на землю серії 1-ОД №087823 виданого ОСОБА_4 та від площі 3,91 га, право на яку посвідчено Державним актом про право власності на землю серії 11-ОД №063278, виданого ОСОБА_4, які залишилися після смерті ОСОБА_4, померлої 11.05.2009 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Чебан