Справа № 2-3168/10
23 липня 2010 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого - судді Якубіної В.Б.
при секретарі Тарадюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВГІРФО Комунарського районного відділення Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про скасування реєстрації місця проживання, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВГІРФО Комунарського районного відділення Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про скасування реєстрації місця проживання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2008 р. у цивільній справі № 2-1150/08 позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено, визнано договір дарування квартири, посвідчений 10.06.2004р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 136, недійсним; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, таким, що набуте ними за час спільного проживання та належить позивачам на праві спільної сумісної власності; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2009р., залишеним в силі ухвалою Верховного Суду України від 16.11.2009р., зазначене рішення суду першої інстанції скасоване, виселене ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 862,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього 900,25 грн.

Позивач зазначає, що під час виконання вказаного рішення суду апеляційної інстанції стало відомо те, що в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживає та зареєстрований їх малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» від 18.07.2004р. № 985, затверджено зразок заяви про реєстрацію місця проживання в Україні, зміст якої передбачає наявність згоди власника/співвласника житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання заявника.

Позивач наголошує, що вона своєї згоди, як єдиний власник квартири АДРЕСА_2, на реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надавала.

Також позивач зазначила, що оскільки реєстрація місця проживання ОСОБА_5 була проведена ВГІРФО Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області з порушенням встановленого чинним законодавством України порядку (на підставі неналежним чином складеної заяви про реєстрацію місця проживання) та порушує житлові права позивача, як власника вказаного житла, дії органів реєстрації щодо її проведення не можуть бути визнанні законними, а, як наслідок, така реєстрація місця проживання підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачі, представник відповідача у судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень не надали. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2008 р. у цивільній справі № 2-1150/08 позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено, визнано договір дарування квартири, посвідчений 10.06.2004р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 136, недійсним; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, таким, що набуте ними за час спільного проживання та належить позивачам на праві спільної сумісної власності; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2009р., залишеним в силі ухвалою Верховного Суду України від 16.11.2009р., зазначене рішення суду першої інстанції скасоване, виселене ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 862,75 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а всього 900,25 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на теперішній час у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4, зареєстрований ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (малолітній син ОСОБА_2 та ОСОБА_3А.).

Пунктом 2 Настанови з питань оформлення документів і контролю щодо реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про організацію реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні» від 26.05.2004р. № 571, передбачено, що оформлення реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб відповідно до території обслуговування проводять територіальні органи та підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України (далі органи реєстрації).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає:

-письмову заяву;

-паспортний документ;

-квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

-два примірника талона зняття з реєстрації.

Заява особи про реєстрації місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи. Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» від 18.07.2004р. № 985, затверджено зразок заяви про реєстрацію місця проживання в Україні, зміст якої передбачає наявність згоди власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання заявника.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 своєї згоди, як єдиний власник квартири АДРЕСА_5 на реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надавала.

Як, вже зазначалось, відповідачі у судове засідання не зявились без поважних причин, жодних доказів, які спростовують обґрунтованість позовних вимог позивача та підтверджують факт проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_5 ВГІРФО Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області з дотриманням порядку передбаченого чинним законодавством України не надали.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Суд проаналізувавши вище перелічені обставини у їх сукупності, перевіривши докази надані позивачем, приходить до висновку, що дії вчиненні ВГІРФО Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області по проведенню реєстрації місця проживання ОСОБА_5 є незаконними, оскільки здійснені всупереч приписам чинного законодавства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 10, 15, 212, 224-233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ВГІРФО Комунарського районного відділення Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області зняти з реєстрації місця проживання (реєстраційного обліку) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.Б. Якубіна