Справа № 2-4992/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.,

при участі секретаря Сластінової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківський метрополітен» про виплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі.

В с т а н о в и в:

У червні 2010 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з комунального підприємства «Харківський метрополітен» на його користь середню заробітну плату з урахуванням інфляційних виплат за цей період в розмірі 56 701 грн 99 коп. за час вимушеного прогулу на протязі 17 місяців. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року та ухвалою Верховного Суду України від 26 жовтня 2009 року його було поновлено на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» державного підприємства «Харківський метрополітен» з 17 грудня 2007 року. Звільнення його з роботи визнано незаконним. В день набрання рішення законної сили ним було подано заяву до відповідача про поновлення його на роботі, однак відповідач відмовився добровільно та негайно виконати рішення. Це тривало на протязі 17 місяців, доки він не втратив кваліфікацію, необхідну для керування електропоїздом. У зв'язку з цими обставинами він був вимушений звільнитися за згодою сторін з 25 травня 2010 року. Запис в трудовій книжці було змінено в день звільнення. Увесь час до 25.05.2010 року згідно виправленого запису та рішення суду він вважався працюючим, але фактично мав місце вимушений прогул. Відповідач визнав цей факт наказом № 389-ок від 25.05.2010 року, відповідно якого йому була нарахована та виплачена компенсація за 59 днів невикористаної відпустки, однак це не всі кошти, які належать йому згідно вимог чинного законодавства, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду, який позивач визначає в сумі 56 701 грн. 99 коп. відповідно до наданих ним розрахунків.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача комунального підприємства «Харківський метрополітен» ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в сумі 3 530 грн 80 коп. оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за 28 робочих днів. Пояснив, що наказом № 8-к від 14.01.2009 року ОСОБА_1 з 17 грудня 2007 року було поновлено на роботі та направлені відповідні листи з проханням з'явитися до відділу кадрів управління метрополітену для оформлення документів на поновлення на роботі, однак позивач на їх повідомлення не відреагував та волевиявлення для працевлаштування не здійснив, у зв'язку з чим 30 січня 2009 року метрополітен був вимушений відмінити вищевказаний наказ. І лише 25 травня 2010 року позивач з'явився до комунального підприємства «Харківський метрополітен» з вимогою про його звільнення за згодою сторін, що свідчить про навмисне ухилення та затягування ним строків виконання рішення суду і небажанням бути поновленим на роботі. Вважає, що фактично має місце затримка виконання рішення про поновлення на роботі з 17 квітня 2010 року, тобто з моменту набрання чинності ухвали Ленінського районного суду м. Харкова про задоволення їх заяви про виправлення описок та приведення виконавчого документа у відповідність до вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі наказу № 353-к від 17 грудня 2007 року незаконним, поновлено на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» державного підприємства «Харківський метрополітен» з 17 грудня 2007 року та стягнуто з державного підприємства «Харківський метрополітен» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36 446 грн 09 коп., а також судові витрати.

18 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до начальника державного підприємства «Харківський метрополітен» з вимогою про поновлення його на роботі на посаді машиніста електропоїзду метрополітену 1 класу електродепо «Московське».

13 січня 2009 року відділ кадрів державного підприємства «Харківський метрополітен» надав письмову відповідь на заяву ОСОБА_1, у якій зазначив, що виконає рішення суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 10 лютого 2009 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1134/08 від 06.02.2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова, про поновлення на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» ДП «Харківський метрополітен», а також запропоновано в добровільному порядку виконати рішення суду в строк до 17 лютого 2009 року.

Згідно положення частини 5 статті 235 Кодексу законів про працю України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 235 КЗпПУ, рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» державного підприємства «Харківський метрополітен» фактично виконано 25 травня 2010 року, про що зроблено запис № 23 в трудовій книжці ОСОБА_1

У зв'язку зі зміною форми власності державного підприємства «Харківський метрополітен» на комунальне підприємство «Харківський метрополітен», відповідачем по справі виступає саме комунальне підприємство, що підтверджується наданою суду довідкою про наявність банківських та реєстраційних рахунків в комунальному підприємстві «Харківський метрополітен».

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які свідчать про факт невиконання з боку комунального підприємства «Харківський метрополітен» рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року в частині негайного поновлення позивача на посаді машиніста 1 класу, ці обставин знайшли своє підтвердження під час розгляду судової справи та підтверджуються зібраними по справі доказами.

В той же час, суд критично відноситься до тверджень відповідача про те, що 14 січня 2009 року виконуючим обов'язки начальника електродепо «Московське» на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року видано наказ № 8-к про поновлення на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» державного підприємства «Харківський метрополітен» з 17.12.2007 року після отримання 13.01.2009 року ними рішення Апеляційного суду Харківської області, зважаючи на те, що даний наказ винесено з порушенням вимог статті 235 КЗпПУ.

Так, наказ про поновлення на роботі має бути вручено працівникові, якого поновлено на роботу, під розписку в день видачі наказу, та в трудовій книжці працівника ставиться відповідна відмітка про видачу такого наказу, працівник має бути допущений до роботи на наступний день після винесення рішення суду, однак, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями позивача, останній не був ознайомлений з наказом 8-к від 14 січня 2009 року та в трудовій книжці ОСОБА_1 не має відмітки про поновлення останнього на роботі в комунальному підприємстві «Харківський метрополітен» згідно вищезазначеного наказу. До того ж в трудовій книжці ОСОБА_1 не має також відмітки й про наказ № 22-к від 30 січня 2009 року, яким скасовано наказ № 8-к від 14.01.2009 року про поновлення позивача на роботі, що міститься в матеріалах справи, тому суд не бере до уваги надані представником відповідача ці докази по справі.

Відповідно до ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору з цих питань.

Наказом № 389-ок від 25.05.2010 року за заявою ОСОБА_1 відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін останнього звільнено з займаної посади в комунальному підприємстві «Харківський метрополітен» за власним бажанням, про що в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблено відповідний запис № 24.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року в добровільному порядку, з дотриманням вимог статті 235 КЗпПУ відповідачем не виконано, у звязку з чим , позивач був вимушений звернутися до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання вище зазначеного рішення суду.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача відносно того, що постанова державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 11314238 від 10.02.2009 року була ним направлена не в строк та відповідач не мав змогу у встановлений у виконавчому провадженні строк добровільно виконати рішення, оскільки в матеріалах справи міститься копія листа Ленінського ВДВС ХМУЮ № 2411/2412 про направлення вищевказаного документу державному підприємству «Харківський метрополітен» саме 10 лютого 2010 року.

У березні 2009 року державним підприємством «Харківський метрополітен» до Ленінського районного суду м. Харкова було подано дві скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження та дії державного виконавця та на постанову про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та дії державного виконавця, в якій просили скасувати вищезазначені постанови державного виконавця.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.07.2009 року в задоволенні скарги державному підприємству «Харкіський метрополітен» було відмовлено, визнано дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 11314238 від 10.02.2009 рку по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1134/08, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 06.02.2009 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді машиніста 1 класу електропоїзду лінійної роботи електродепо «Московське» ДП «Харківський метрополітен» правомірними.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2009 року також було відмовлено в задоволенні скарги державному підприємству «Харкіський метрополітен» відносно скасувань постанов № 11314531 від 10 лютого 2009 року та № 7-468/09 від 17 березня 2009 року, винесених державними виконавцями Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2009 року державним підприємством «Харківський метрополітен» 02.10.2009 року було подано апеляційну скаргу, однак 23 березня 2010 року Апеляційним судом Харківської області було відмовлено державному підприємству «Харківський метрополітен» в задоволенні апеляційної скарги.

26 березня 2010 року комунальним підприємством «Харківський метрополітен» було подано до Ленінського районного суд м. Харкова заяву про виправлення описок та приведення виконавчого документа у відповідність до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

08 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Харкова винесено ухвалу, якою частково задоволено заяву КП «Харківський метрополітен. Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, відсутні підстави вважати дії державних виконавців незаконними, або такими, що вчиненні з порушеннями норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому затримка виконання рішення про поновлення на роботі мала місце з 18 грудня 2008 року, а не з моменту набрання законної сили ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2010 року, а саме з 17 квітня 2010 року як про це вказує представник відповідача.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року, а також довідкою, наданою комунальним підприємством «Харківський метрополіте» від 14.10.2010 року середня заробітна плата ОСОБА_1 складає 3 138 грн 11 коп.

З 18.12.2008 по 25.05.2010 року сума виплат за вимушений прогул складає: 3 138,11 * 17 місяців = 53 347 грн 87 коп. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Проте, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині стягнення індексації за весь час невиплати заробітної плати, оскільки присуджена до стягнення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з працівником при його звільненні не належить до заробітної плати, а є разовою виплатою - санкцією за несвоєчасний розрахунок, а тому не може бути об'єктом індексації згідно із Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-12.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з комунального підприємства «Харківський метрополітен» на користь держави судовий збір у розмірі 533 грн. 48 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-218, 367 ЦПК України, ст.ст. 38, 40, 42, 42-1, 43, 49-2, 232-233, 235-236, 237-1 КЗпП України, суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Харківський метрополітен» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за вимушений прогул при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 53 347 ( п'ятдесят три тисячі триста сорок сім ) грн. 87 коп.

Стягнути з комунального підприємства «Харківський метрополітен» на користь держави судовий збір у розмірі 533 грн. 48 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 120 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

С У Д Д Я ОСОБА_5