Єдиний унікальний номер 2-1356/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2010 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., при секретарі Калініченко С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Першотравневого управління Пенсійного фонду України м. Чернівці про визнання незаконними дії відповідача при нарахуванні заниженого розміру пенсії і зобов'язання виконати призначення, перерахунок і виплату розміру пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Першотравневого управління Пенсійного фонду України м. Чернівці про визнання незаконними дії відповідача при нарахуванні заниженого розміру пенсії і зобов'язання виконати призначення, перерахунок і виплату розміру пенсії інваліду 2 групи особі постраждалі й в наслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, ш,о він є інвалідом 2-ї групи, 1 категорії, постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. На даний час знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівців, та отримує пенсію, яка менша мінімального розміру пенсії передбаченого чинним законодавством. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 - 12 від 28.02.91 року, пенсії особам віднесеним до 1,2,3,4 категорій встановлюються у вигляді

а) Державної пенсії.

б) Додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на

державну пенсію.

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається ш^омісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах:

*інвалідам 1 групи-100% мінімальної пенсії за віком;

*інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком;

*інвалідам З групи - 50%) мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких, встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншим по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по З групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком

Вказує на те, що п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком 25 років страхового стал<у встановлюється, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому вважає, що йому як інваліду 2 групи, особі, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватись виходячи з наведених розмірів ч.4 ст. 54 Закону України «Про соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і повинен складати з врахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії.

Вказує, що розмір мінімальної пенсії за віком повинен визначатись Законами України, а не нормативними правовими актами Кабінету Міністрів України.

25.02.2010р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як того вимагає закон, але отримала відмову. Вважає, що відповідач відмовив в перерахунку пенсії безпідставно, посилаючись не на закон, а на підзаконні нормативно - правові акти, не взявши до уваги обставини, а саме відмовляючи у перерахунку пенсії, посилається на постанову КМУ № 654, від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», не враховуючи те, що дана постанова не встановлює розмір мінімальної пенсії за віком, що протирічить п. 2 Постанови Верховної Ради «Про введення в дію Закону України «Про внесення змін та доповнень до Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996р. №242/96 ВР.

Просив суд, визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці. Зобов'язати УПфУ в Першотравневому районі м. Чернівці здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 49, 50, 54, ч. 4 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з моменту звернення. ОСОБА_2.67 ч.З Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зобов'язати відповідача у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму, підвищувати розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок пенсії здійснювати з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, вважає, що відповідач порушив, чинне законодавство та обмежує його Конституційні права. Просив суд, позов задовольнити.

В судовому засіданні представник Першотравневого управління Пенсійного фонду України м. Чернівці позовні вимоги не визнав, в своєму запереченні на позов та в поясненнях вказав, що ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постралсдали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, З, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію; статтею 50 вказаного Закону передбачена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до І категорії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи, 1 категорії, постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А №441322, а також копією довідки серії МСЕ №226581.

ОСОБА_1 на даний час знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівців, та отримує пенсію.

25.02.2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.49,50,54 п. 4 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року .

02.03.2010 року відповідачем на адресу позивача, надіслано відповідь у якій міститься відмова щодо перерахунку пенсії.

ОСОБА_2 Ч.1 СТ.9 КАС України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

в ч.З ст. 22 ОСОБА_4 України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України в своєму рішенні №8-рп/2005 від 11.10.2005р. зазначив, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик, можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Статтею 49 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року М796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, . віднесеним до категорій 1, 2, З, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення права на отримання пенсії), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими десяти мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_2 зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як установлено судом позивач є інвалідом 2-ї групи, потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року N 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, розрахунок пенсій позивачу УПФ провело на підставі змін від 28.12.2007р. до Закону К796-ХІІ розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів, обчислений відповідно до СТ.54 Закону N796-XII, до даних змін до закону ч.4 ст.54 передбачала, призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими десяти мінімальних пенсій за віком, що вочевидь є порушенням Конституційних прав позивача, так як внесенні змін до Закону К796-ХІІ звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивача.

Крім того. Конституційний Суд України в своєму рішенні №8-рп/2005 від 11.10.2005р. зазначив, що неприпустимо обмежувати конституційні права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою. ОСОБА_4 ( 254к/96-ВР ) та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту збоку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 ОСОБА_4 України ( 254к/96-ВР ) не допускається.

Також, суд дійшов висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року N 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого, визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.З СТ.8 ОСОБА_4 України, - ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача з наступних підстав.

ОСОБА_2 ст. 17 ч. 1 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики

Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію

про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського

Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції "Кожна фізична... особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Розглядаючи борги у сенсі поняття "власності", яке міститься у ст.1 ч.І Протоколу N 1 до Конвенції і не обмежено лише власністю на фізичні речі та не залежать від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права" і, таким чином, як власність.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява N 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення суду). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів - закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим та закону України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як Іех specialis.

Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (п. 26 рішення "Кечко проти України"; рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00).

З таких підстав доводи представника відповідача про відсутність фінансових можливостей держави не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

В судовому засіданні при розгляді справи, здобуто докази, щодо тверджень позивача в позовній заяві та в судовому засіданні його представника, про те, що відповідач порушив права позивача, передбаченні ОСОБА_4 України та Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як дійсно судом встановлено порушення прав позивача на соціальний захист, пенсії, що є основним джерелом існування позивача.

ОСОБА_2 п.І та 2 ч.2. ст. 162 КАС України, - у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи. В їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, враховуючи те, що судом встановлено, що дії Першотравневого управління ПФУ м. Чернівці, не ґрунтуються на законі та суперечать вимогам ОСОБА_4 України, внаслідок чого порушує право позивача на пенсійне забезпечення, суд вважає, що необхідно відновити порушені права та інтереси, шляхом задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст, ст. 60,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити .

Визнати неправомірні дії Першотравневого управління Пенсійного фонду України м. Чернівці з приводу відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.49,50,54 ч.4 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 25.02.2010 року.

Зобов'язати Першотравневе управління Пенсійного фонду України м. Чернівці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.49,50,54 ч.4 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 25.02.2010 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний м. Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко