АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2128/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кіктенко Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

22 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Бараннік О.П.

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.

при секретарі - Лещинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду, Дніпропетровської області від 14січня 2010 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом , -

В с тановила:

У листопаді 2008 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту того , що ОСОБА_5, померла 20 вересня 2007 року, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого 26 лютого 2004 року та про визнання права власності на самочинне будівництво-домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область,Дніпропетровський район,м.Підгороднє, вул. Крайня, №52 в порядку спадкування за законом , а саме: на житловий будинок А, прибудову а, навіс а-1, вбиральню Б,сарай В, літню кухню Г, погріб Д, колодязь К, огорожу №1-2, замощення 1, загальною площею будинку 51,0 кв.м., житловою площею будинку 19,5 кв.м., посилаючись на те, що її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Батьку належало домоволодіння за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підглороднє, вул.Крайня,.уб.52, яке він сам збудував у 1954 році, яке складається з житлового будинку А та господарських будівель. Але дозвіл на будівництво батько не отримував, тому воно вважається самочинним. 26 лютого 2004 року батько помер, після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді спірного домоволодіння.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька були : мати-Пуздря ОСОБА_7 та вони з сестрою-рідні доньки померлого.Але вони з сестрою у спірному будинку не проживали і заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, мати на день смерті батька проживала у вказаному домоволодінні, була там зареєстрована та прийняла спадщину. Мати правовстановлюючі документи на спадщину не оформляла.

20 вересня 2007 року померла їх мати - ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок та прибудови. Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , її сестра- відповідачка до нотаріальної контори не зверталась. Прохала задовольнити позов.

Рішенням Дніпропетровського районного суду , Дніпропетровської області від 14 січня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частини домоволодіння №52 по вулиці Крайній у місті Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови їй у задоволенні позову про визнання права власності на ? частину домоволодіння №52 по вулиці Крайня у місті Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість .

Вивчивши матеріали справи . перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає , що скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається , що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом і про визнання права власності за нею на самочинне будівництво- на домоволодіння №52 по вулиці Крайня у місті Підгороднє, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, відповідачем по справі вказала сестру-Бондаренко ОСОБА_8.

Але при розгляді справи до участі у справі не притягнуті відповідні виконком, Рада, Державна архітектурно-будівна комісія та органи земельних ресурсів, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивачки , суд не звернув належної уваги на те, що правовідносини відносно самочинного будівництва виникли у 1954 році, про що сама позивачка зазначає у позовній заяві, та повинні регулюватись ЦК України в редакції 1963 року , але суд у рішенні посилався в цій частині на норми Цивільного Кодексу України , який набрав чинність з 1 січня 2004 року , чим порушив норми матеріального права .

Враховуючи те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права , колегія суддів вважає за необхідне його скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.,ст. 209 ,303,307, п. 4 ч. 1 ст.311. ст.314 ЦПК України , колегія суддів ,-

У ХВАЛИ Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_9 задовольнити частково .

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2010 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили

Судді: