Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Шнрокової Л.В.,

суддів Франовської К.С.,

ОСОБА_1

при секретарі судового

засідання

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства виробничої приватної фірми «Житомирліфт-1» «Коростеньліфт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування ліфта, -

встановила:

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг за обслуговування ліфта. Позивач зазначав, що відповідач проживає в багатоквартирному будинку №3 по вул. 1 Травня в м. Коростень, Житомирської області, обладнаному ліфтом. Оскільки відповідач не виконує свої зобовязання належним чином і в установлений строк не оплачує послуги за обслуговування ліфта, станом на 01 серпня 2009 року утворилась заборгованість в розмірі 245грн. 00коп. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Дочірнього підприємства виробничої приватної фірми «Житомирліфт-1» «Коростеньліфт» 245грн. 00коп. заборгованості по оплаті послуг за обслуговування ліфта, а також судовий збір та судові витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження у справі в звязку з безпідставністю позовних вимог. Зазначає, що суд неправильно застосував матеріальний закон, не перевірив, чи дійсно надавались йому послуги по обслуговуванню ліфта. Суд не врахував, що між ним та позивачем не укладався договір про надання послуг.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно. Плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.(ст.67 ЖК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №560 затверджено порядок формування тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що входять до квартирної плата (плати за утримання житла). Відповідно до п. 11 Порядку до складу витрат підприємств житлового господарства на утримання будинків належать витрати на технічне обслуговування ліфтів.

Рішеннями виконавчого комітету Коростенської міської ради №172 від 18 травня 2005 року, №331 від 05 липня 2006 року затверджені тарифи за обслуговування та ремонт ліфтів в будинках, обладнаних ліфтами, починаючи з другого поверху (а.с.6).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №318 від 02 липня 2003 року нарахування та збір платежів за користування ліфтами безпосередньо проводиться позивачем, з підприємством, на балансі якого знаходиться квартира та яку наймає відповідач (а.с.5). На підтвердження цього між Коростенським КВЖРЕП-3 і ДП «Коростеньліфт», на балансі якого знаходиться вищезгадана квартира та яку наймає відповідач, укладено підрядний договір про обслуговування і ремонт ліфтів (а.с.7).

Ці рішення прийняті в межах повноважень міськвиконкому та відповідно до вимог Законів України „Про місцеве самоврядування та „Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.29 Закону „Про житлово-комунальні послуги у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем послуг, він укладає договори на надання житлово- комунальних послуг з іншим виконавцем.

Крім того, правовідносини між сторонами регулюються Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, які є спеціальною нормою. Відповідно до п.7 цих Правил власники та наймачі зобов язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановив суд, відповідач є наймачем квартири №5 в будинку №3, який облаштований ліфтом, по вул. 1 Травня в м. Коростень, Житомирської області, оплату за обслуговування ліфту не вносить, має заборгованість 245 грн.(а.с.З-4).

Задовольняючи позов, суд правильно виходив з того, що оскільки відповідач проживає в квартирі будинку міста, мешканцям якого в обовязковому порядку згідно рішень виконавчого комітету міської ради проводяться нарахування за обслуговування та ремонт ліфтів, він також має нести ці витрати, незалежно від того, чи користується він послугами позивача та чи має з ним договірні відносини.

Посилання відповідача на те, що він є споживачем відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки дані правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, вищевказані рішення є чинними на час постановлення судового рішення, відповідачем не оспорені.

Судом правильно встановлено, що розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем зроблено відповідно до норм і тарифів, дійсність яких в судовому засіданні також ніким не було спростовано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з позивачем він не укладав договір про надання послуг є безпідставні.

Відповідно до Закону, обовязок по укладанню договорів покладений на обох сторін. Відсутність договору не дає права на звільнення від сплати за фактично надані послуги. Відповідач не надав суду доказів про те, що позивачем послуги по обслуговуванню ліфта йому не надавались.

Таким чином, суд правильно задовольнив вимоги про стягнення заборгованості по оплаті послуг за обслуговування ліфта.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в рішенні. Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді:

Справа №22 ц-2875/10 Головуючий у 1 інст.: Коренюк В.П.

Категорія 24 Суддя - доповідач: Широкова Л.В.