Справа №2-4-115/10 16.12.2010 16.12.2010 16.12.2010
Справа № 22-ц-7396/10р. Головуюча по першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Кулик О.В.,

без участі сторін,

розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року

за позовом

Кредитної спілки «Флагман» (далі - КС «Флагман»)

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 Володимировича

про стягнення заборгованості

за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_7

до

КС «Флагман» про визнання недійсними договорів поруки,

ВСТАНОВИЛА:

18 грудня 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4 (відповідач 1), ОСОБА_5 (відповідач 2), ОСОБА_6 (відповідач 3), ОСОБА_3 (відповідач 4), ОСОБА_7 (відповідач 5) в якому зазначав, що між КС «Флагман» та відповідачкою ОСОБА_4 17 липня 2008 року було укладено договір про надання кредиту на розвиток бізнесу в сумі 30 000 грн. строком на 24 місяця зі сплатою 48% річних. Також 17 липня 2008 року між банком відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7В були укладені договори поруки за умовами яких вони, у разі невиконання обов'язків боржником, відповідають перед кредитором солідарно з боржником. ОСОБА_4, як боржник, умови кредитного договору не виконує, і станом на 01 грудня 2008 року заборгованість за кредитним договором становить:

-заборгованість за відсотками 8190 грн. 33 коп.;

-заборгованість за кредитом 30 000 грн. 00 коп., а всього 38 190 грн. 33 коп.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку:

-заборгованість за відсотками 27 252 грн. 03 коп.;

-заборгованість за кредитом 30 000 грн. 00 коп., а всього 57 252 грн. 03 коп.

Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість за кредитним договором.

30 березня 2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до КС «Флагман» про визнання недійсними договорів поруки з підстави їх укладення внаслідок омани з боку ОСОБА_4

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року первісний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 44 237 грн. 49 коп. заборгованості по кредиту та відсоткам за користування ним, а також в рівних частках по 82 грн. 38 коп. з кожного судових витрат на користь позивача. Також стягнути з кожного відповідача у рівних частках по 12 грн. 09 коп. на користь держави судового збору. У задоволенні позову ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до КС «Флагман» про визнання договорів поруки недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд. На думку апелянта, суд неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, а тому рішення суду є незаконним.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які були представлені сторонами, і дійшов правильного висновку про те, що відповідач 1 порушив умови договору кредиту та не виконав зобов'язання, взяті на себе за цим договором, а тому правомірні вимоги позивача щодо стягнення зазначеної заборгованості з відповідача 1 у солідарному порядку з відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 . які згідно договорів поруки зобов'язались відповідати перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому же розмірі, що і відповідач 1. Також правильний висновок суду і щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів поруки на підставі ст. 230 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на вимогу ОСОБА_4 надали необхідні документи для укладення нею кредитного договору та особисто підписували договори поруки. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що спочатку був підписаний кредитний договір, а потім договори поруки. Він особисто повідомив поручителів про розмір кредиту, з яким вони погодились (а.с. 221-222).

Тобто, наявність обставин, які б перешкоджали вчиненню правочину, суду не доведені.

Згідно ст. 599 ЦК України зооов' язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зокрема, відповідно до пунктів 1.4; 2.1, 3.1; 2.4; 4.1.3; 4.1.4, 4.1.5, 7.3 кредитного договору клієнт щомісячно надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за цим договором, включаючи проценти за користування кредитом та договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 17 вересня 2009 року заборгованість за кредитним договором становить 57 252 грн. 03 коп.

Відповідно до ст. З Закону «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому закону.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Частиною 4 ст. 8 Закону «Про кредитні спілки» передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність стосовно залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджується, що КС «Флагман» має ліцензію на надання фінансових послуг, строк дії якої з 12 квітня 2007 року по 12 квітня 2010 року, та кредит ОСОБА_4 був виданий за рахунок коштів членів кредитної спілки «Флагман» отриманих у вигляді внесків (вкладів) на депозитні рахунки (а.с. 28).

Таким чином, КС «Флагман» правомірно нарахував відповідачу 1 відсотки за несвоєчасне повернення кредиту. Правомірні вимоги позивача і щодо відповідальності відповідачів 2, 3, 4, 5 в зв'язку з невиконанням відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань за договором кредиту.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів у солідарному порядку загальної заборгованості за вказаним договором, суд залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 виступали поручителями за різними договорами поруки.

Так, правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані ст. 554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається можливим встановлення поруки, щодо виконання одного й того самого зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає на підставі її спільного надання, у формі укладення одного договору (ч. З ст. 554 ЦК). У такому разі поручителі відповідають перед кредитором солідарно.

З договорів поруки від 17 липня 2008 року вбачається, що вони були укладанні окремо кожним поручителем (а.с. 12-15), тобто в цьому випадку ч. З ст. 554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарну відповідальність, оскільки не можна говорити про їхню спільну поруку.

За таких обставин кредитор має право пред'являти вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 повинні нести відповідальність солідарно з ОСОБА_4, але окремо от іншого поручителя.

На підставі викладеного, рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

В іншій частині зазначене рішення є законним й обґрунтованим та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 301, 309, 313, 316 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Наталі Леонідівни, в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6, в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в солідарному порядку з ОСОБА_4 Миколаївни та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 22/Б від 17 липня 2008 року в розмірі 44 237 грн. 49 коп.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді