Рівненський міський суд Рівненської області
Справа 2-7217/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2010 року

м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А., при секретарі Патій Н.А., з участю представника позивача ОСОБА_1С, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, третя особа - Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області про перерахунок пенсії у 2009 році відповідно до чинного законодавства, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, третя особа - Головне управління пенсійного фонду України в м. Рівне, в якому просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з 01 березня 2009 року з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік, стягнути з відповідача 500 грн. моральної шкоди, судові витрати та 250 грн. витрат на правову допомогу з державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІУ), а саме, з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Таким чином вважає, що при обчисленні перерахунку пенсії відповідач повинен був врахувати середню заробітну плату за 2008 рік. Натомість, відповідач перерахунок пенсії провів йому з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, що позивач вважає неправомірним.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив позов задоволити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_4 не визнала, підтримала подані до суду заперечення на адміністративний позов, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_3 підтримала подані до суду заперечення на позов, просила в його задоволенні відмовити.

У запереченнях позовних вимог відповідач посилається на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 19 лютого 2005 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-ІУ. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІУ зі змінами, внесеними Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-ІУ), було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за календарний рік, що передує року перерахунку пенсій, що визначався згідно ст.40 Закону № 1058-ІУ.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, що були внесені до ст.ст.40,42 Закону № 1058-ІУ в частині визначення зазначеного показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми у попередній редакції не приймалось. У зв'язку з цим,

перерахунки пенсій відповідачем проводилися відповідно до пп.З п.П постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (далі - постанова КМУ № 530).

Відповідач вважає, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до пп.З п.П постанови КМУ № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Рівне з 19 лютого 2005 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-ІУ.

У відповідності до положень ст. 42 Закону № 1058-ІУ, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення йому перерахунку розміру пенсії з 01 березня 2009 року. Такий перерахунок відповідачем був проведений із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік.

Такі дії відповідача суд визнає протиправними.

Частиною 4 ст.42 Закону № 1058-ІУ (в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року та діє з 22 травня 2008 року) передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ(в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року та діє з 22 травня 2008 року) передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Законом № 107-ІУ були внесені зміни до частини 4 ст. 42 та абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ.

Згідно вказаних змін частина 4 ст. 42 Закону № 1058-ІУ передбачала, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.І ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом 3 ч.І ст.40 цього Закону.

Абзац 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ (в редакції згаданих змін) передбачав, що за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційними ряд положень Закону № 107-ІУ, в тому числі і згадані зміни до частини 4 ст. 42 та абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ. З дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення ці зміни втратили чинність.

Разом з тим, пп.З п. 11 постанови КМУ № 530, яка є чинною з моменту її прийняття і по теперішній час, встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-ІУ продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058-ІУ враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ.

Саме на положення пп. З п. 11 постанови КМУ № 530 і посилається відповідач, як на правове обгрунтування своїх дій по перерахунки позивачу пенсії у 2009 році із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік.

Таке обґрунтування суд визнає безпідставним, оскільки положення пп.З п.П постанови КМУ № 530 містять посилання не на 2007 рік, а на календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Суд визнає, що положення пп. З п. 11 постанови КМУ № 530 жодним чином не суперечать положенням частини 4 ст. 42 та абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ, а лише доповнюють їх, певною мірою уточнюючи та конкретизуючи порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а також порядок індексації та перерахунку пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму та страхового стажу.

Враховуючи викладене та встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання протиправними дій УПФ України в м. Рівне по проведенню перерахунку пенсії з 01 березня 2009 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік та зобов"язання управління Пенсійного фонду України в м.Рівне провести перерахунок пенсії з 01 березня 2009 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2008 рік є доведеними та ґрунтуються на вимогах та положеннях чинного законодавства.

У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди та стягнення з державного бюджету України витрат на правову допомогу позивачу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також зазначено, що суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

На думку суду посилання позивача на те, що він зазнає моральної шкоди від бездії (діями) відповідача державою України в особі її органів - відповідача та третьої особи, не є достатніми для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. З ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, належать до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин

суду слід надати договір про надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Оскільки позивачем надано суду довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_1, суд не вбачає підстав для стягнення на його користь витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. 4, абзацу 3 ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пп. З п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", керуючись ст.ст. 10, 60 ,84 ,88, 208-209, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Рівне по проведенню ОСОБА_4 перерахунку пенсії з 01 березня 2009 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2007 рік.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Рівне провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії з 01 березня 2009 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсій за 2008 рік.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Рівне на користь ОСОБА_4 3 грн. 70 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В частині стягнення з Управління пенсійного фонду України в м. Рівне моральної шкоди та стягнення з державного бюджету України витрат на-правову допомогу ОСОБА_4 відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області за заявою про апеляційне оскарження рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рівненського міського суду

ОСОБА_5