РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - Горпинич О.В., при секретарях судових засідань - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, глянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові ільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного іонерного товариства „ Київський завод безалкогольних напоїв „ Росинка поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час ушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним озовом. В обґрунтування якого посилався на те, що він працював на ідприємстві відповідача на посаді регіонального менеджера по роботі з іючовими клієнтами відділу продаж з 01.10.2008 року. Наказом № 92-К від

року він був звільнений за прогул без поважних причин на дставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), день звільнення 11.06.2010 року в усному порядку посадовими особами ідповідача йому було повідомлено про надходження до ПАТ „КЗБН росинка висновку Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про порушення порядку оформлення виданих протягом ітня-травня 2010 року на його імя листків непрацездатності, у звязку з чим було скликано засідання профспілкового комітету для обговорення питання щодо прогулу ним роботи у зазначені в листах непрацездатності періоди часу. В порушення вимог КЗпП у день звільнення йому не було видано копії наказу про звільнення. За відсутності наказу про звільнення, витягу з протоколу засідання профспілкового комітету, формулювання звільнення йому було не відоме, у звязку з чим позивач письмово звернувся до відповідача та територіальної державної інспекції праці у Харківській області про витребування наказу про звільнення та витягу з відповідного протоколу засідання профспілкового комітету. 06.07.2010 року позивачем одержано письмову відповідь виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, з якої вбачається, що при перевірці Фондом обґрунтованості видачі лікарняних листків Фондом встановлені порушення вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Про порушення права позивача та незаконність звільнення з

ін довідався 06.07.2010 року, після одержання відповіді Фонду. Крім озові ОСОБА_4 зазначав, що одним з питань, що розглядалися твом та профспілковим комітетом в день його звільнення було ня ним після закриття листка непрацездатності протягом 29-30 квітня ку трудових обовязків та неповідомлення про вихід на роботу.

дані претензії відповідача необгрунтованими, оскільки в вальних записках він зазначав, що проводив у вказані дні зустрічі з ерами торгівельних точок та готував протоколи розбіжностей до них договорів. Крім того, у телефонному режимі ОСОБА_4 ся повідомити про вихід на роботу свого безпосереднього керівника ергія, проте телефонний звязок з ним був відсутній. Також позивач ав, що незаконним звільненням йому було спричинено і моральну , яка виразилася у зміні звичайного укладу життя, адже значну частину особистого часу та кошти він витрачає на зустрічі з юристами та правової допомоги з вирішення трудового спору. Крім того, з кою в трудовій книжці про звільнення з роботи у звязку з прогулом шкоду діловій репутації, а тому він не має можливості влаштуватися і протягом часу з моменту звільнення є безробітним, е порушення відповідачем його прав призвело до депресії, стану іченості, дратівливості, що негативно відобразилося на відносинах з и сімї та близьким оточенням. У звязку з чим просив стягнути з відача на його користь 20 000 моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив ~и з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного лу в сумі 59 480 грн. 65 коп.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5, имали позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6, діяв на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечував проти ву, посилаючись на те, що ОСОБА_4 був звільнений з посади онального менеджера відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул поважних причин 29 та 30 квітня 2010 року. Про законність та унтованість звільнення ОСОБА_4 з посади свідчать табелі чого часу, службові записки заступника комерційного директора мана С.М. та організатора відділу збуту ОСОБА_7, а також акти, ання голови профспілкового комітету, протокол даного комітету, овідні записки та результати виїзних перевірок керівників відділу продаж м. Харкові. Представник відповідача також зазначав, посилання агорова Є.В. на те, що він дізнався про порушення його права лише

року - є таким, що не відповідає дійсності. З наказом про ьнення ОСОБА_4 був ознайомлений в день звільнення, тобто .06.2010 року, про що свідчить його підпис на цьому наказі та в особовій тці. А трудову книжку позивач отримав 11.06.2010 року, про що свідчить го підпис в книзі обліку трудових книжок підприємства. Крім того, ільнення відбувалося на законних підставах без порушення прав позивача, едставник відповідача також пояснив, що ОСОБА_4 дізнавшись про іну свого керівництва і отримавши в телефонному режимі прохання про

зд до м. Киева, на наступний день подзвонив заступнику комерційного ктора та повідомив, що він знаходиться на лікарняному і приїжджати не ається. Перебуваючи на лікарняному позивач практично не виходив на ок. Внаслідок, один з найбільших регіонів для продаж, який очолював ональний менеджер ОСОБА_4 був практично втрачений для ажу продукції на період сезону. Усі переговори по телефону, яких ося досягти з позивачем, зводились до відповіді, що він перебуває на няному. Крім того, у звязку з тим, що ОСОБА_4 повідомив, що знаходиться на лікарняному до кінця місяця, організатор відділу збуту ид С.Г., яка відповідає за табелювання відділу, табелювала позивача за

квітня, як такого, що знаходився на лікарняному. Як виявилося вже икінці травня, після надходження на підприємство листків ацездатності - позивач повинен був стати до роботи 29 квітня 2010 року, встановлено після виїзду комісії в складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в арків, в період 29-30 квітня 2010 року ОСОБА_4 до роботи не ступав, поставлені завдання не виконував. Протоколи чи які-небудь льтати зустрічей на які посилається позивач в пояснювальних записах - утні. Тема переговорів з представниками торгової мережі „Добрий ець в пояснювальних записках ОСОБА_4 відрізняється від теми у вказує в своєму листі сам представник мережі „Добрий Купець. На таві перевірок були складені відповідні акти, відібрані пояснювальні ски, підписані відповідні розпорядження, проведені збори профкому, на му більшістю голосів визнано факт прогулу ОСОБА_4. На етаві зазначеного був підписаний наказ № 92-К від 11.06.2010 року про нення позивача за прогул, порядок звільнення був дотриманий.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника овідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов оволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд ішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися оги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші ичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх ердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених тавин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судовим розглядом встановлено наступне:

01.10.2008 року ОСОБА_4 був прийнятий на посаду менеджера онального по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж ВАТ „КЗБН синка, що не заперечується сторонами по справі та підвереджується сом в трудовій книжці позивача.

Згідно прийомного листа ОСОБА_4 був ознайомлений з овами праці, вимогами Закону України „Про охорону праці, Правилами ішнього трудового розпорядку, про що свідчить підпис позивача у ому листі від 01.10.2008 року, копія якого знаходиться в матеріалах ави.

Позивачем була надана копія листка непрацездатності серія АВД № 3407, виданий Комунальною установою охорони здоровя міської іклініки № 9 відповідно до якого ОСОБА_4

одився на лікарняному з 19.04.2010 року по 28.04.2010 року, та йому хідно стати до роботи 29.04.2010 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка та попереджений про інальну відповідальність заступник комерційного директора ПАТ БН „Росинка ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 16.04.2010 у телефонному режимі він запросив ОСОБА_4 приїхати до м. ва 19.04.2010 року, оскільки вирішувалися питання щодо зміни оріальної відповідальності та зміни керівництва, оскільки в квітні місяці

року безпосередній керівник ОСОБА_4 - ОСОБА_10 прийняв ення про звільнення з даного підприємства. Позивач пообіцяв приїхати

року до м. Києва, проте не приїхав та цього ж дня повідомив мана С.М., про неможливість приїхати через особисті справи, у звязку з пообіцяв бути у м. Києві у вівторок, тобто 20.04.2010 р.. Передзвонив у рок, 20.04.2010 року, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8, що з

року знаходиться на лікарняному. ОСОБА_8 повідомив агорову Є.В. про необхідність приїхати до м. Києва після того, як він

иє листок непрацездатності та надати звіт за виконану роботу. Але агоров Є.В. так і не приїхав до м. Києва, ані 29, ані ЗО квітня 2010 року, їхав тільки 11.06.2010 року. Свідок ОСОБА_8 також пояснив суду, ' ьки така категорія працівників як регіональні менеджери працюють у онах, то вони повинні були у телефонному режимі повідомляти своїх івників про знаходження на лікарняному, тобто табелювання у даному адку проводиться в телефонному режимі. Організатор відділу збуту рид ОСОБА_8, яка відповідала за ключових клієнтів та проводила лювання усіх працівників підприємства у кінці місяці телефонувала івникам та зясовувала про лікарняні, проте у телефоній розмові з лмагоровим Є.В. зясувала, що останній знаходиться на лікарняному до дя місця, звязку з чим в табелі обліку робочого часу був проставлений рняний до кінця квітня. Але коли, ОСОБА_11 надіслав на риємство листки непрацездатності, зясувалося, що він повинен був ти до роботи саме 29.04.2010 року. Про те, що листок непрацездатності закритий саме 28.04.2010 року ОСОБА_4 нікому не повідомляв.

У судовому засіданні позивач, пояснив, що намагався 29.04.29010 року елефонувати своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_12, проте ефонний звязку з ним був відсутній.

Оцінюючи пояснення позивача щодо відсутності телефонного звязку з ою С., суд відноситься до них критично, оскільки ОСОБА_4 не був збавлений можливості у даному випаду зателефонувати або ОСОБА_8, а на той час працював директором продажу у відділі продаж риємства, або зателефонувати ОСОБА_7 та повідомити, що він дійсно в до роботи 29.04.2010 року.

Згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ ївський завод безалкогольних напоїв „Росинка працівники зобовязані: оєчасно до початку робочого дня (зміни), прибути на робоче місце, ітити свій вихід на роботу в табелі обліку робочого часу та иготуватись до виконання трудових обовязків; при виникненні любих

, які призвели до невиходу на роботу, в обовязковому порядку в цей авити до відома керівництво.

Враховуючи специфіку посади ОСОБА_4 - менеджер альний по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж та той факт, ін працює у регіоні, позивача повинен був у телефонному режимі омити про вихід на роботу 29.04.2010 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь Фонду соціального вання з тимчасової втрати працездатності Харківського обласного ' ення виконавчої дирекції від 08.06.2010 року за № 473-09-09-08, з якої ається, що видача листка непрацездатності № 453407 - не обґрунтована язку з тим, що жодного запису огляду пацієнта у ф-025/о, які б реджували видачу ЛН № 453407 - немає. Відсутні також записи у йалі реєстрації викликів лікаря до дому № 18.04-19.04.2010 р.сутність пацієнта ОСОБА_4 на прийомі у лікаря не зафіксована у тку самозапису хворого у дні „відвідування пацієнтами лікаря - 4.2010., 26.04.2010 р., 28.04.2010 р.

У судовому засіданні позивач пояснив, що не одразу надіслав на адресу риемства лист непрацездатності серія АВД № 453407, оскільки у клініці була перевірка, та лікар порадив забрати листок непрацездатності іше, у звязку з чим він його отримав, коли був закритий другий рняний серія ААВД № 45347.

У судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_9 відомила, що 27.05.2010 року вона отримала від свого безпосереднього івника Г ермана ОСОБА_7 розпорядження щодо перевірки зустрічей ямагорова Є.В. 29-30 квітня 2010 року з менеджерами „Добрий Купець - оргівельна мережа №1 та „Юсі - ПП „Аквамарин. У звязку з чим був йснений виїзд до мережі Юсі та відбулася зустріч з ОСОБА_13, й не зміг підтвердити інформацію, що 29-30 квітня 2010 року була зустріч ОСОБА_4, ніяких протоколів зустрічей не було. 28.05.2010 року лично Н.М. проводила бесіду з менеджером мережі „Добрий Купець ковим Дмитром щодо зустрічі у вищевказаний період з ОСОБА_4 .В.. У телефонному режимі було зясовано, зі слів ОСОБА_14, що .04.20 1 0 року ОСОБА_4 дійсно приїжджав та відбулася зустріч, яка ивала близько 20 хвилин, проте робочі питання не вирішувалися.

У додаткових поясненнях до позовних вимог позивачем було складено ронологію використання робочого часу протягом 29-30 квітня 2010 року, де начено, що він зустрічався з менеджером супермаркетів „Добрий Купець 9 квітня 2010 року протягом 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14, що працював в квітні 2010 року категорійним менеджером ПП „Торгівельна мережа № 1 - „Добрий Купець у судовому засіданні пояснив, що зустрічався в кінці квітня 2010 року з ОСОБА_4 проте не зазначивши точну дату, коли відбулася зустріч, пояснивши, що це відбувалося в період з 28-30 квітня 2010 року, точну дату він не зміг назвати, оскільки не памятає. На зустрічі погоджувалися зміни акційних позицій маркетингового напрямку. Зустріч відбувалася протягом 20 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13, який ^ вав категорійний менеджером ПП „Аквамарин - торгівельна мережа повідомив, що 29-30 квітня зустрічався з ОСОБА_4, ворювались питання подальшої співпраці та співробітництва зустріч увалася протягом 20-30 хв.

Зустрічі з менеджерами відбувалися протягом 20-30 хвилин, що було ерджено самими свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_13, тоді як в хронології ристання робочого часу протягом 29-30 квітня 2010 року позивачем ачено час 29.04.2010 року 12 год. 00 хв. - 16 год. 00 хв., 30.04.2010 р. - 11 ЗО хв. - 13 год. ЗО хв.

В матеріалах справи міститься відповідь за підписом директора ПП ргівельна мережа № 1 ОСОБА_15, з якої вбачається, що ні., ні 30.04.2010 р. представниками даного підприємства не водилися зустрічі з ОСОБА_4.

З відповіді за підписом директора ПП Аквамарин ОСОБА_16 чається, що 29-30 квітня 2010 року ні з жодним представником даного риємства не відбувалися зустрічі чи то переговори з ОСОБА_4.

Тільки в судовому засіданні була надана позивачем хронологія ористання робочого часу з 29-30 квітня 2010 року, відповідно до якої лмагоров Є.В. протягом цих днів працював з 08 год. 00 хв. до 18 год. 30 , тоді як у своїх пояснювальних записка на імя комерційного директора Т „КЗБН „Росинка ОСОБА_17 та на імя заступника ерційного директора по роботі з ключовими клієнтами ОСОБА_8 ивача зазначав, що 29-30 квітня 2010 року він проводив зустрічі з неджерами супермаркету Юсі, а також з менеджером супермаркету обрий Купець та посилання на виконання інших трудових обовязків начено не було.

У судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_18, пояснив, 29-30 квітня 2010 року протягом двох годин він проводив зустрічі з лмагоровим Є.В., як представником ПАТ КЗБН „Росинка та майбутнім тенційним партнером. Проте свідок пояснив, що дійсно ТОВ „ДТВ з ПАТ ЗБП „Росинка на той час не співпрацювали.

У пояснювальній записці на імя комерційного директора ПАТ „КЗБН осинка ОСОБА_19, ОСОБА_20 (а.с.20) зазначав, що рівництво компанії погіршило його умови праці відключило корпоративну ережу Інтернет, тоді як в хронології використаного робочого часу ним було начено, що з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. 29 та 30 квітня 2010 року він еревіряв електрону службову пошту. На підставі викладеного суд критично ідноситься до наданої позивачем хронології використаного робочого часу.

У даній пояснювальній записці було зазначено позивачем, що ПАТ ЗПН „Росинка відключила мобільний телефон, тоді як суду було надано лужбову записку з якої вбачається, що 31.03.2009 року ОСОБА_4 вертався з прохання заблокувати карточку з номера 4 у звязку з адіжкою телефону.

Представник відповідача у судовому засідання пояснив, що ОСОБА_4 31.03.2009 року звернувся до ПАТ „КЗБН „Росинка з проханням відключити телефону карточку з номером у звязку з

що він його втратив. До 31.03.2009 року вищевказаним номером но користувалася невстановлена особа жіночої статі. Вказана мація була отримана від працівників підприємства, які постійно онували на корпоративний номер за користування якого сплачувало иємтсво.

Позивачем у хронології використання робочого часу 29-30 квітня 2010 було зазначено, що 29 квітня 2010 року з 09 год. 00 хв. по 11 год. ЗО хв. кладав протокол розбіжностей до договору поставки ТД „Аматор, тоді поясненням ПАТ „КЗБН „Росинка за підписом ОСОБА_18 правління ивського Р.В. вбачається, що з метою фахового захисту інтересів ватного акціонерного товариства „КЗБН „Росинка при укладенні іворів з контрагентами, керівництвом підприємства на юридичній відділіадено обовязок їх вивчення на відповідність вимогам чинного нодавства України та у разі виявлення пунктів договору, які ставлять іриство у вкрай невигідне становище, укладання протоколів ііжностей. Будь-який інший структурний підрозділів ПАТ „КЗБП ;инка не уповноважений укладати протоколи розбіжностей у звязку з утністю фахової освіти.

Стаття 40 КЗпП передбачає розірвання трудового договору з ініціативи Існика або уповноваженого ним органу.

Згідно витягу з протоколу № 10 від 11.06.2010 р. засідання профкому Т „КЗБН „Росинка на засіданні профспілкового комітету були присутні 7 інів профкому де розглядалося подання адміністрації на звільнення лмагорова Є.В. по п. 4 ст. 40 КЗпП України, у звязку з чим було прийнято іення про звільнення ОСОБА_4.

Відповідно до наказу № 92-К від 11.06.2010 року ОСОБА_21 іеджера регіонального по роботі з ключовими клієнтами відділу продаж іьнено 11.06.2010 року за прогул без поважних причин. Позивач з Вданим наказом був ознайомлений, про що свідчить його підпис у даному Іказі та не заперечується самим позивачем.

11.06.2010 року підприємством відповідача, ОСОБА_4 було подано трудову книжку, що не оспорюється сторонами по справі та двереджується записом у журналі видачі трудових книжок (а.с. 99).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також Іроковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі Ідсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без Іоважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП).

Прогулом визнається відсутність працівника на роботі протягом робочого дня, а також відсутність без поважних причин більше трьох годин резперервно або сумарно. Склад прогулу, вчиненого за виною працівника, іарактеризується двома ознаками: 1) відсутність на роботі протягом

Ьобочого дня; 2) відсутністю на роботі протягом дня більше трьох годин як безперервно, так і сумарно. Звільнення за прогул є дисциплінарним ітягненням, тому під час його застосування повинні бути дотримані порядок строки накладення дисциплінарних стягнень. Розірвання трудового (оговору за цією підставою можливе як у тих випадках, коли працівник після

ення прогулу приступив до роботи, так і тоді, коли він не має наміру овжувати працювати.

Відповідно до ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до вника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) а; 2) звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право няти на роботу, обрання, затвердження і призначення на посаду даного івника (ст. 147-1 КЗпП).

Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосується ником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням тупку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи у звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою ацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що саме ,05.2010 року, після надіслання позивачем по справі листків ацездатності, виявилося, що 29 та ЗО квітня 2010 року не охоплюється арняними.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в оволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 40, 147, 147-1, 148, ст.ст. 10, 11, 208, 209,212,

3,214 ,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до иватного акціонерного товариства „Київський завод безалкогольних оїв „Росинка про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної ати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської ласті через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були исутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, ожуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії го рішення.

Суддя