Справа 2-0363-2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

за участю відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 освіти Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4 про визнання наказів щодо дисциплінарних стягнень у вигляді доган недійсними, стягнення суми та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили ухвалити рішення, яким визнати недійсними Накази про винесення їм доган, утримати з ОСОБА_4 5 255 грн. 65 коп. на користь ОСОБА_1 та 5 912 грн. 42 коп. на користь ОСОБА_5, компенсацію за заподіяну моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в сумі 5 255 грн. та моральну шкоду на користь ОСОБА_5 в сумі 5 912, заборгованість сум по заробітній платі виплатити як заробітну плату та провести ці суми по персоніфікованому обліку. В обґрунтування позову позивачі вказали на те, що вони працюють у відповідача бухгалтерами першої категорії. В травні 2008 року їм було обявлено дві догани нібито за порушення трудової дисципліни. Трудової дисципліни вони не порушували, пояснення від них ніхто не відбирав. Зриву строків заробітної плати не було тому, що згідно Колективного договору виплата заробітної плати провадиться 5-20 числа кожного місяця, а не 1-15 числа як стверджує керівництво. Вони вважають, що вказані догани є помстою ОСОБА_4, за те, що вони не захотіли виконувати додатковий обєм роботи і розпочали відстоювати свої конституційні права. Крім того їх навантаження суперечить встановленим нормам, їм доручається робота тимчасово відсутніх працівників, їм не виплачуються місячні премії, надбавки за інтенсивність праці та інші заохочувальні виплати. За постійне приниження їх гідності та завданих їм майнових збитків вимагають відшкодування моральної шкоди 100 %. У звязку з цим, позивачі вимушені звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні вимоги та просила суд визнати недійсним Наказ про винесення їй догани, утримати з ОСОБА_4 недоплати по заробітній платі за період з лютого 2008 року по лютий 2010 рік за збільшений обєм роботи в сумі 6 893 грн. 19 коп. та компенсацію за моральну шкоду в сумі 7 255 грн., посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_5 в судовому засіданні неодноразово уточнювала позовні вимоги та просила суд визнати недійсним Наказ про винесення їй догани, утримати з ОСОБА_4 недоплати по заробітній платі за період з лютого 2008 року по лютий 2010 рік за збільшений обєм в роботів сумі 7 866 грн. 23 коп. та компенсацію за моральну шкоду в сумі 5 912 грн., посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 освіти Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вимоги позивачів не обґрунтовані та безпідставні, не зрозуміло, що вони бажають оскаржити та в якій частині. Позивачі неодноразово зверталися до перевіряючих та контролюючих органів з приводу якби порушення їх трудових прав та перевіркою відділу освіти, але жодною із перевірок не було встановлено фактів порушення трудових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з боку відділу освіти Красногвардійської районної у місті ради, про що також свідчить і відповідь на їх скаргу Прокуратури Красногвардійського району від 11.06.2008 року № 211 с/08. Крім того, позивачі не зазначили в чому саме, в якому вигляді, в яких конкретно стражданнях виявилася моральна шкода і від чого саме.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що Адміністрація відділу освіти Красногвардійської районної у місті ради винесла догану бухгалтерам відділу заробітної плати ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у травні 2008 року за порушення строків виплати заробітної плати, підставою для винесення догани були: Постанови Красногвардійської прокуратури від 23.05.2008 року, доповідні колективів загальноосвітніх шкіл та дитячих дошкільних закладів відділу освіти, доповідні головного бухгалтера та його заступників. Протягом строку дисциплінарного стягнення заходи заохочення не застосовуються. Навантаження позивачів не суперечить нормам навантаження та відповідають вимогам Постанови № 255 від 1979 року, бухгалтерами обраховується до 350 облікових карток. Бухгалтера свідомо не виконують свої функціональні обовязки і свідомо їх порушують, на протязі усієї трудової діяльності порушують трудову дисципліну, неодноразово сприяли зриву здачі звітності та своєчасній виплаті заробітної плати.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вбачається з пояснень позивачів в судовому засіданні їм в червні 2008 року стало відомо про винесення їм доган за порушення дисципліни труда та недбале ставлення до виконання своїх посадових-функціональних обовязків Наказами № 38-К/2 від 14.05.2008 року та № 41-К/7 від 26.05.2008 року. До суду позивачі звернулися лише 23.12.2008 року. Відповідачі в судовому засіданні просили застосувати строки позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачами був пропущений тримісячний строк предявлення даного позову, оскільки підстав, які могли б перешкоджати в цей період звернутися до суду позивачами надано не було, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України - за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України - дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У судовому засіданні встановлено, що Наказом № 38-К/2 від14.05.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було винесено догану за неналежне виконання своїх посадових-функціональних обовязків та порушення дисципліни труда, де зазначено, що до відділу освіти Красногвардійської районної у місті ради у квітні-травні 2008 року надійшли доповідні записки від закладів освіти Красногвардійського району (СШ № 34, СШ № 89, СШ № 62, СШ № 46, ДНЗ № 26, НВК № 12) з приводу несвоєчасного отримання заробітної плати, перерахування її на картки працівникам зазначених закладів освіти та іншим педагогічним працівникам району та відділу освіти, що призвело до порушень вимог ст. ст. 94, 103, 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ „Про оплату праці, конституційних прав педагогічних працівників району та інших працівників освіти (а.с 160). Наказом № 41-К/7 від 26.05.2008 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було винесено догану за відмову проводити нарахування виплат надбавок за вислугу років за попередні роки 1997-2002 педагогічним працівникам району за недбале ставлення до виконання своїх посадових-функціональних обовязків та невиконання розпоряджень в.о. головного бухгалтера ОСОБА_4 (а.с. 164), де зазначено, що Прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська було проведено перевірку додержання діючого законодавства в частині виконання гарантій держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів відділу освіти Красногвардійської районної у місті ради, а саме ч. 1 п. 8 ст. 57 ЗУ „Про освіту, проведеною перевіркою встановлено, що на 23.05.2008 року є заборгованість з виплати надбавок за вислугу років за попередні роки 1997-2002 перед педагогічними працівниками району у сумі 201600 грн., відповідальними за вказані нарахування є ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які від зазначених нарахувань відмовилися (а.с. 164).

Що стосується посилань позивачів стосовно того, що їх навантаження суперечить встановленим нормам, їм доручається робота тимчасово відсутніх працівників, не виплачуються доплати, премії, то вони є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 29 КЗпП України, при прийомі на роботу працівників РВО інструктують, ознайомлюють з колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями під підпис. З цими документами позивачі при прийомі на роботу в 2003 році були ознайомлені. Посадовими інструкціями розробленими в 2008 році для працівників централізованої бухгалтерії, всі працівники ознайомлені під підпис, крім позивачів, які відмовилися ставити підписи, про що є відповідний акт. Навантаження ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно акту від 05.11.2008 року становить 329 та 325 облікових карток, що не суперечить нормам навантаження: 300-350 карток на одного працівника централізованої бухгалтерії згідно з Постановою від 17.05.1979 року № 255, а також позивачам з лютого 2008 року не доручається робота тимчасово відсутніх працівників. З травня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не встановлено доплату, у звязку з дисциплінарними порушеннями та неналежним виконанням функціональних обовязків, що не суперечить положенням ст. 149 КЗпП України. Відповідно до посадових обовязків контроль за своєчасним та якісним виконанням обовязків бухгалтерів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 покладено на заступника головного бухгалтера ОСОБА_8, в разі відмови позивачів від виконання функціональних обовязків складалися доповідні, службові записки завідуючому РВО головним бухгалтером ОСОБА_4 Крім того, як вбачається з відповіді Прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська № 211 с/08 від 11.06.2008 року та Управління праці та соціального захисту населення № 08/550 від 17.09.2008 року в ході перевірки порушення трудового законодавства відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 освіти Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були правомірними, норми трудового законодавство у відношенні них не порушувалися, а тому не має підстав утримання з ОСОБА_4 недоплати по заробітній платі за період з лютого 2008 року по лютий 2010 рік за збільшений обєм роботи в сумі 6 893 грн. 19 коп. на користь ОСОБА_1 та 7 866 грн. 23 коп. на користь ОСОБА_5 Крім того, ОСОБА_4 згідно посадової інструкції має право надати керівнику установи клопотання про здійснення порушення трудової дисципліни працівниками бухгалтерії для прийняття керівником відповідного рішення, її функціональними та посадовими обовязками не передбачено прийняття рішень та наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вона не має права підпису зазначених документів.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Статтею 23 ЦК України визначено поняття моральної шкоди, в чому вона полягає, порядок визначення та стягнення. Крім того, в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року є розяснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України - власник або уповноважений їм орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральнихстраждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено неправомірних дій відповідача і не доведено факту спричинення такими діями моральної шкоди, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 77 грн. 43 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та з ОСОБА_5 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 87 грн. 16 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 147, 147-1, 233, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57-61, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 освіти Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4 про визнання наказів щодо дисциплінарних стягнень у вигляді доган недійсними, стягнення суми та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір по справі у розмірі 77 грн. 43 коп. та на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір по справі у розмірі 87 грн. 16 коп. та на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська