Фастівський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У КР Аї НИ

16 квітня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Науменка М.М.. при секретарі Момот Л.С., з участю прокурора Скрипки М.В., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку та відшкодування моральної шкоди і за зустрічним позовом Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка Паніко 0.1. звернулась до суду з даним позовом до відповідачки, посилаючись на те. що згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від

23.07.9.вона придбала у відповідачки квартиру № 7 по вул.Куйбишева. 17 в м.Фастів, яка згідно з домовленістю повинна була знятись з реєстрації в цій квартирі та звільнити її до 30.07.09., однак до цього часу квартири не звільнила, з реєстрації не знялась, більш того - звернулась до правоохоронних органів з скаргою про відібрання у неї квартири шахрайським шляхом. Вважаючи, що неправомірними діями відповідачки їй заподіяна моральна шкода, на її відшкодування просить стягнути з відповідачки 5 000 грн.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, суду пояснила, що квартира була їй запропонована Агентством нерухомості «Наш дім», квартиру їй показувала дівчина, яка представилась внучкою власниці квартири, яка з слів дівчини в той час проживала в її квартирі в м.Києві. Квартира мала вигляд нежилої, всі речі були спаковані. Через день вона з сім»єю приїхала в Агентство, туди ж приїхала ОСОБА_3 з внучкою ОСОБА_4, яка після перерахування грошей написала розписку про їх одержання, а ОСОБА_3 підписала її. Перед цим працівник Агентства ознайомила ОСОБА_3 з змістом розписки і пояснила їй. що гроші будуть передані їй після підписання договору. В нотаріальній конторі нотаріус роз»яснила ОСОБА_3, який договір оформляється та запитала, чи не передумала вона продавати квартиру, ОСОБА_3 сказала, що згодна продавати квартиру, підписала договір. Після цього вона передала ОСОБА_3 прозорий пакет з грошима, яка поклала їх собі в сумку. Після оформлення договору вона обмінялась з ОСОБА_4 номерами телефонів, щоб та повідомила, коли звільнять квартиру від речей. Вона телефонувала ОСОБА_4, телефон якої не відповідав, а потім її викликали до міліції, де повідомили, що ОСОБА_3 написала заяву, що вона шахрайським шляхом заволоділа її квартирою.

Відповідачка ОСОБА_3 позову не визнала, суду пояснила, що 10 чи 12 липня 2009 року вона пустила до себе на квартиру жінку, яка приїхала з Білорусі, щоб розпочати тут своє виробництво. Жінка сказала, що не має громадянства України і також запитала її, чи можна на її ім»я відкрити рахунок в банку для отримання грошей, які вона чекає. ОСОБА_3 погодилась і такий рахунок був відкритий в банку «Київська Русь». Через декілька днів їй по телефону повідомили, що на її рахунок надійшли гроші. Через деякий час прийшла та жінка з своєю начальницею ОСОБА_5 і сказали, що треба зняти з рахунку в банку ЗО тисяч. 23 липня вони її забрали з квартири, щоб отримати гроші, машиною вона і ОСОБА_6 приїхали до «Нашого дому», вона залишилась сидіти в машині, а ОСОБА_6 зайшла в приміщення. її довго не було, а потім вийшла і дала підписати якусь бумагу. Після цього іншою машиною поїхали до нотаріальної контори, де довго чекали, до них виносили якийсь документ, читали його, потім їх покликали до нотаріуса, де вона розписалась у двох місцях на двох листах і ОСОБА_6 дала їй чорний пакет. У нотаріуса ніхто нічого їй не зачитував і не говорив, що вона продає квартиру. Коли вийшли від нотаріуса, Ганя цей пакет забрала, щоб у неї його не вихватили. Потім їх підвезли на вул..Соборну, Таня сказала, що знайде ОСОБА_5 і прийде до неї, але не прийшла, вона побачила, що в тумбочці перевернуті документи і звернулась в міліцію. Вважає, що була під гіпнозом або під дією психотропних речовин, бо була безвольною і робила все, що говорили ОСОБА_6 і ОСОБА_5, не розуміючи своїх дій.

Фастівський міжрайпрокурор заявив позов в інтересах ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, оскільки його укладення вчинено з явними порушеннями законодавства та порушує конституційне право ОСОБА_3 розпоряджатись своїм майном, зокрема, одна з сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Підставою для визнання вказаного договору недійсним є висновок спеціаліста № 129 від 13.08.09.. згідно з яким у договорі від 23.07.09. купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: м.Фастів, вул..Куйбишева. 17, кв.7. підпис виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Після закінчення слухання справи та оголошення за клопотанням представника ОСОБА_3 перерви для підготовки до судових дебатів ОСОБА_3 та її представники в судові засідання 30.03.10. та 16.04.10. не з»явились. про причини неявки суд не повідомили, але ОСОБА_3 двічі передала до суду копію одного і того ж витягу з медичної карти амбулаторного хворого від 29.03.10., з якого слідує, що вона має хронічні захворювання: хворобу Паркінсона та цукровий діабет, від госпіталізації категорично відмовляється, на підставі чого суд вважає можливим закінчити розгляд справи без ОСОБА_3 та її представників, які безпідставно затягують завершення розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а позов Фастівського міжрайпрокурора в інтересах ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.06. належала двокімнатна квартира № 7 по вул.Куйбишева. 17.

14 липня 2009 року ОСОБА_3 в присутності жінки, яка її супроводжувала і яку вона представила як свою внучку, уклала з Фастівським Mb ТІ договір та оформила термінове замовлення на обстеження належної їй квартири та видачі документів, необхідних для пред»явлення в нотаріальну контору для оформлення договору купівлі- продажу цієї квартири /а.с.51-53/. Одержавши в БТІ замовлені документи. ОСОБА_3 виставила свою квартиру на продаж через Агентство нерухомості «Наш дім». Агентство вказану квартиру, а також інші 4 квартири, запропонувало потенційному покупцю ОСОБА_2, яка ще 12 червня 2009 року уклала з Агентством договір про надання послуг, згідно з яким Агентство зобов»язувалось здійснювати пошук варіантів купівлі-продажу квартири /а.с.55-56/. З запропонованих квартир ОСОБА_2 обрала квартиру ОСОБА_3 та уклала з Агентством договір про надання послуг по оформленню договору купівлі-продажу цієї квартири /а.с.57-58/.

23 липня 2009 року в приміщенні Агентства нерухомості «Наш дім» відбулась зустріч продавця ОСОБА_3 і її внучки та покупця ОСОБА_2!, і членів її сім»ї, під час якої ОСОБА_3 підтвердила намір продати квартиру і підписала написану її внучкою розписку про те, що вона одержала за продану квартиру 34 тис. доларів США га що проживати вона буде у своєї внучки ОСОБА_4 з якою її ознайомила представник Агентства, /а.с.61/.

Одразу після підписання цієї розписки та перерахування наявних у покупця ОСОБА_2 грошей сторони в приміщенні Фастівської міськдержнотконтори за встановленою процедурою оформили договір купівлі-продажу квартири, ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_2 пакет з грошима. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовились, що ОСОБА_3 звільнить квартиру та передасть ключі від квартири Пашко до ЗО липня, батько чоловіка позивачки своїм автомобілем відвіз ОСОБА_3 та її внучку на вул.Соборну. В указаний термін ОСОБА_3 квартиру не звільнила та звернулась в міліцію з заявою про те. що у неї шахрайським способом відібрали квартиру.

Наведені обставини підтверджуються дослідженими судом доказами.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в середині червня 2009 року до них в агентство звернулась Пашко 0.1. з проханням підібрати їй для придбання квартиру.

20.07.9.до них в агентство зателефонувала жінка, яка сказала, що треба терміново продати квартиру. Під час заповнення бланку про технічні дані квартири в трубку було чути, як жінка з словом «бабуля» звертається до когось та уточнює ці дані. Домовились за ціну, жінка дала їй номер свого телефону. Вона запропонувала шо квартиру матері позивачки, домовились піти та подивитись на квартиру. В квартиру їх запустила молода жінка, яка сказала, що квартира належить її бабусі. Квартира була нежила, всі речі були упаковані в ящики. Жінка сказала, що бабуся живе в Києві разом з нею, поряд подається однокімнатна квартира, яку вона хоче придбати для бабусі, тому цю квартиру треба продати терміново. У жінки були всі документи на квартиру, в т.ч. і з БТІ, тому у неї не виникло ніяких підозр. ОСОБА_2 погодились купити цю квартиру. Коли збирали документи, їй в ЖЕКУ сказали, що для БТІ ОСОБА_3 сама брала у них потрібну довідку. 23 липня біля офісу Агентства ОСОБА_3 сказала, що довіряє ОСОБА_4 написати розписку, після її написання ОСОБА_3 підписала розписку, вона пояснила ОСОБА_3, що гроші вона отримає у нотаріуса. На питання, чи знає вона, за яку суму продає квартиру. ОСОБА_3 відповіла, що знає. Для сплати податку потрібні були гроші, тому ОСОБА_3 відкрила свою сумку, з якої ОСОБА_4 взяла гроші не рахуючи їх.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працює таксистом. 23.07.09. біля «Вечірнього ринку» до нього в машину сіли дві жінки, попросили підвезти до Агентства «Наш дім» для оформлення «сделки». В приміщення Агентства вони зайшли вдвох, потім молодша вивела старшу і посадила в машину, а сама повернулась. Жінка, яка сиділа в машині, сказала, що довго оформляють документи. на його питання жінка сказала, що продає квартиру, що дівчина - це її внучка з Києва, доглядає за нею і вона їй повністю довіряє. Потім з офісу вийшли працівник Агентства з внучкою, на питання працівника відповіла, що та що вийшла, її внучка і вона довіряє їй оформляти угоду та зауважила «а кому мені ще довіряти». Працівник їй роз»яснила, що після укладення угоди вона залишається без квартири, що потрібно підписати розписку про одержання грошей за квартиру і ОСОБА_3 поставила свій підпис на розписці.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 21.07.09. після 18 год. їй зателефонувала ОСОБА_7 і попросила приїхати на Куйбншева.17 оформити договір. Вона поїхала на квартиру з директором, там вже були Пашко з матір»ю, ОСОБА_10 та ОСОБА_4, яка представилась внучкою ОСОБА_3. якої в квартирі не було. ОСОБА_4 передала їй оригінали техпаспорту на квартиру та витяг з реєстру прав власності і тут же оформили договір доручення між Пашко та Агентством. Наступного дня по телефону домовились з ОСОБА_4 про зустріч 23 липня в офісі. 23 липня до офісу приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка залишилась в таксі, а ОСОБА_4 зайшла в офіс та надала додаткові документи крім власного паспорту, пояснивши, що забула його. В конференц-залі офісу перерахували гроші, на її прохання ОСОБА_4 привела в офіс ОСОБА_3, з якою в коридорі говорила директор Агентства, після розмови ОСОБА_3 повернулась в машину. Перераховані гроші положили в прозорий файл, перев»язали скотчем. ОСОБА_4 написала розписку про одержання грошей, оскільки ОСОБА_3 забула окуляри, на розписці ОСОБА_3 поставила свій підпис. Біля нотконтори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чекали в машині, поки готувався проект договору, коли він був готовий вона винесла його і прочитала його. Потім нотаріус запросила в кабінет Пашко з чоловіком та ОСОБА_3, прочитала договір та тричі запитала ОСОБА_3, чи вона дійсно продає квартиру і вона відповідала, що продає та перша поставила свій підпис на оригіналі га копії договору. Після цього Пашко передала ОСОБА_3 пакет з грошима, яка поклала його в свою сумку, і всі вийшли з кабінету нотаріуса.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що пам»ятає. як до неї в БТІ прийшла ОСОБА_3 з молодою жінкою, яку вона представила своєю внучкою. ОСОБА_3 замовляла документи на продаж своєї квартири, власноручно підписувала договір та термінове замовлення, оскільки є покупець квартири, тому хочуть виготовити документи швидко.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в липні 2009 року звернулись в Агентство «Наш дім» з приводу придбання квартири. 21 липня пішли дивитись запропоновану квартиру АДРЕСА_1. Двері в під»їзд їм відкрила ОСОБА_6, яка представилась внучкою хазяйки квартири. Оглянувши квартиру, вирішили її купити і домовились зустрітись 23 липня в офісі Агентства. В офісі він з батьком, дружиною та її матір»ю чекали в конференц-залі, до них зайшла ОСОБА_6, ОСОБА_3 залишилась в машині. Коли перераховували гроші, ОСОБА_6 завела в приміщення ОСОБА_3, з якою стала говорити директор Агентства, він чув, як ОСОБА_3 сказала, що довіряє внучці порахувати гроші. Після цього ОСОБА_6 написала розписку про отримання коштів за квартиру, з ОСОБА_7 понесли її до машини на підпис ОСОБА_3. яка поставила свій підпис. Потім поїхали до нотаріуса, де він підписав заяву, що не заперечує проти покупки квартири дружиною. Потім в кабінет нотаріуса зайшли дружина, ОСОБА_3 та ще хтось, а він залишився на вулиці. Коли ОСОБА_3 вийшла на вулицю, він хотів допомогти їй спуститись по східцях, але вона сказала, що може бігти по них. Вони обмінялись телефонами, запропонували підвезти до вокзалу, але вони попросили підвезти до «П»ятачка». і батько їх туди відвіз. Ввечері дружина телефонувала ОСОБА_6, але та не відповідала.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 21 липня 2009 року ОСОБА_7 попросила її приїхати на вул.Куйбишева. 17 оформити договір завдатку за квартиру, але такого договор/ не оформили, оскільки власниця квартири була відсутня, а у її внучки не було всього пакету документів. 23 липня в офіс Агентства прийшла покупець, внучка привела ОСОБА_3, на її питання «хто ця дівчина» ОСОБА_3 відповіла, що то її внучка, вона їй довіряє рахувати гроші за квартиру і написати розписку.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що влітку 2009 року він оглядав квартиру № 7 по вул.Куйбишева. 17 з покупцем, який хотів купити її для дітей. В будинок їх впустила молода жінка, яка представилась родичкою продавця. Терміновість продажу та зниження ціни на квартиру жінка пояснила тим, що в м.Києві їм уступають квартиру за підходящу ціну. Цей покупець від придбання квартири відмовився, пізніше йому стало відомо, що ця квартира вже продана.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 23.07.09. вона нотаріально посвідчувала договір купівлі-продажу квартири, були присутні продавець ОСОБА_3 з внучкою та покупець Пашко з чоловіком, який давав згоду на це придбання. Вона запитала ОСОБА_3, де вона буде жити, і внучка сказала, що забирає її до себе та що поряд продається квартира. Вона також запитала ОСОБА_3, чи ознайомилась вона з договором, переконалась, що ОСОБА_3 розуміє його зміст і ОСОБА_3 підтвердила свій намір продати квартиру та поставила свій підпис і їй віддали гроші. У неї не виникло сумніву, що ОСОБА_3 все розуміла.

Позовні вимоги підтверджуються також письмовими доказами в справі: договором купівлі-продажу спірної квартири, посвідченим державним нотаріусом Фастівської міськдержнотконтори 23.07.09.. реєстр № 1-3835. витягом з реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.7-9/; копією технічного паспорта на спірну квартиру /а.с.12-14/; довідкою ЖЕК /а.с. 15/; постановою Фастівського міжрайпркурора від 25.08.09. про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом обману /шахрайства/ /а.с.29-31/; терміновим замовленням ОСОБА_3 від 14.07.09. на видачу витягу з реєстру прав для оформлення в нотконторі договору купівлі-продажу належної їй квартири та договором на виконання робіт відповідно до цього замовлення /а.с.51-53/; договором про надання послуг та договором доручення, укладеними відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_14 з ТОВ «Наш дім» на пошук варіантів придбання квартири та надання послуг по оформленню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 /а.с.55-58/; копією розписки, згідно з якою ОСОБА_3 отримала від Пашко 0.1. 34 000.00 доларів США за квартиру № 7 по вул.. Куйбишева. 17 в м.Фастів та що опіку над нею бере її внучка ОСОБА_4, в якої вона буде проживати /а.с.61/; висновком № 10973 від 26.01.10. судово-почеркознавчої експертизи, згідно з яким підписи від імені ОСОБА_3 в оригіналі першого примірника договору купівлі-продажу квартири в м.Фастові, вул..Куйбишева. 17 кв.7. посвідченого 23.07.09. державним нотаріусом Фастівської міськдержнотконтори в рядку «ПРОДАВЕЦЬ» та в оригіналі розписки від імені ОСОБА_3 про отримання грошових коштів від 23.07.09. виконано ОСОБА_3Р./144-146/.

Аналізуючи докази в справі, суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги доведеними, виходячи з наступного.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.ст.334,331 ЦК України право власності на майно за договором, який, підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає також державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ст.ст.386.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Суд вважає безспірно встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_15 в результаті укладення з попереднім власником квартири ОСОБА_3 договору купівлі- продажу в установленому законом порядку набула право власності на двокімнатну квартиру № 7 по вул.Куйбишева. 17 в м.Фастів. Зокрема, вказаний договір 23.07.09. відповідно до вимог цивільного законодавства був укладений та посвідчений в нотаріальному порядку, право власності на придбану квартиру ОСОБА_15 24.07.09. зареєструвала, як того вимагає закон, в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, в зв»язку з чим та відповідно до п. 12 договору купівлі-продажу з цього дня є єдиним законним власником вказаної квартири і має право вимагати усунення будь-яких перешкод в користуванні квартирою. Таке право їй гарантовано також ст.ст. 150,155 ЖІ< України, згідно з якими громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, власника не може бути позбавлено права користування квартирою.

Крім того, суд враховує, що відповідно до сг.ст.662,663 ЦК України продавець зобов»язаннй передати покупцю товар, визначений договором купівлі-продажу, в строк, встановлений цим договором. Пунктом 13 договору купівлі-продажу квартири від 23.07.09. передбачено, що продавець зобов»язується зняти з реєстрації всіх зареєстрованих у вказаній квартирі та звільнити її до 30 липня 2009 року. Договір з цією умовою підписаний відповідачкою ОСОБА_3 як продавцем, що свідчить про те. що договір прочитаний нею особисто, зміст договору їй зрозумілий і відповідає її дійсним намірам.

За таких обставин суд позов ОСОБА_15 в частині виселення ОСОБА_3 з проданої нею квартири, зняття її з реєстрації в цій квартирі та зобов»язання її звільнити квартиру від належного їй майна є обгрунтованим та доведеним.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 позивачці заподіяна моральна шкода, оскільки вона протягом тривалого часу позбавлена можливості вселитись в придбану нею квартиру та використовувати її за призначенням, що особливо актуально було в період вагітності позивачки та залишається не менш актуальним після народження дитини, яка потребує створення належних побутових умов, відповідачка безпідставно звинуватила її в шахрайстві та змусила звертатись за юридичною допомогою, що потягло за собою значні моральні страждання, виходячи з чого та враховуючи вимоги розумності і справедливості суд розмір заподіяної їй моральної шкоди вважає обгрунтованим в сумі З тис.гри.

Що стосується позову Фастівського міжрайпрокурора в інтересах ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, то суд вважає його безпідставним з таких міркувань.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається: на ст.203 ЦК України, якою встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; на ст.207 ЦК України, якою передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/; на ст.638 ЦК України, відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; на ст.215 ЦК України, згідно з якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, встановлених частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього кодексу: на ст.230 ЦК України, згідно з якою якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається недійсним;

на ст.65 I ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В обгрунтування своїх позовних вимог прокурор послався, як на доказ недійсності договору, на висновок спеціаліста № 129 від 13.08.09.. згідно з яким підпис на договорі від

23.07.9.купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: м.Фастів, вул.Куйбишева. 17, кв.7 виконаний не ОСОБА_3. а іншою особою.

Статтею 60 ІДПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Протягом всього періоду слухання справи представником прокуратури не було надано суду жодного доказу порушення покупцем квартири ОСОБА_2 норм закону, зазначених в позовній заяві.

Зокрема, констатуючи, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, прокурор не довів відсутність такого волевиявлення у ОСОБА_3. З іншого боку, суд вважає доведеним, що волевиявлення ОСОБА_3 було направлено саме на відчудження квартири. Про це свідчить те, що ОСОБА_3 особисто брала в ЖЕК довідку, необхідну для оформлення договору купівлі-продажу, особисто укладала в БТІ договір термінового замовлення на виготовлення витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, в ЖЕК. БТІ. Агентстві нерухомості та в нотаріальній конторі особисто пояснювала, що має намір продати квартиру, це саме вона говорила свідкам, які спілкувались з нею 23 липня 2009 року.

Посилаючись на сг.638 ЦК України, відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, прокурор не зазначив, з яких саме істотних умов договору сторони не дійшли згоди. Разом з тим, по справі встановлено, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договорі, а саме - ціни квартири, порядку розрахунку та строків передачі квартири покупцю.

Вказуючи, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, встановлених частинами 1-3.5 та 6 ст.203 ЦК України, прокурор не зазначив, які ж саме вимоги ст.203 ЦК України порушені Пашко 0.1.

Посилаючись на ст.230 ЦК України, згідно з якою правочин визнається недійсним якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, прокурор разом з тим не вказав, в чому саме полягає обман з боку ОСОБА_2, та які обставини вона перекрутила з метою введення в оману ОСОБА_3. Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, не Пашко шукала та знайшла квартиру, яка продається, ця квартира була їй запропонована посередником в особі агентства нерухомості, якому про продаж квартири заявила внучка ОСОБА_3, умови договору узгоджувались не Пашко та ОСОБА_3 особисто, а з участю працівників агентства. Жодного доказу щодо обман> ОСОБА_3 з боку Пашко в ході слухання справи прокурором суду не надано.

Зазначаючи, що договір може бути змінено або розірвано у разі істотного порушення договору другою стороною, прокурор не вказав та не уточнив в ході слухання справи, які ж істотні порушення договору допущені з боку Пашко. Навпаки, саме істотне порушення ОСОБА_3 умов договору, яке полягає в тому, що вона безпідставно відмовляється звільнити квартиру, за яку особисто під час підписання договору в присутності свідків одержала від Пашко обумовлену суму, з якою вийшла з ног контори в супроводі своєї внучки, послужило реальною підставою для звернення Пашко до суду з даним позовом.

Відносно обґрунтування прокурором позовних вимог висновком спеціаліста від

13.08.9.№ 129. згідно з яким підпис в договорі купівлі-продажу квартири № 7 за адресою

м.Фастів, вул.Куйбишева. 17 від 23.07.09. виконаний не ОСОБА_3. а іншою особою, то суд не приймає до уваги цей висновок, оскільки відповідно до ст.54 ЦПК України спеціаліст може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій. висновок спеціаліста не є процесуальним документом і не замінює висновку експерта, виходячи з чого суд вважає вказаний висновок спеціаліста неналежним доказом. По справі за ухвалою суду експертом проведена судово-почеркознавча експертиза, висновок якого про те. що підписи на договорі купівлі-продажу та на розписці про одержання грошей виконані особисто ОСОБА_3. у суда сумніву не викликає.

Керуючись ст.ст. 10, 54. 58. 60. 169. 212, 209 ЦПК України, ст.ст. 16. 23, 203, 207. 21Л. 230. 328, 331, 334. 386. 387. 638. 651, 662, 663. 1 167 ЦК України, ст.ст. 98, 150, 155 ЖК України, суд,-

В И Р І 111 И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з двокімнатної квартири № 7 по вул..Куйбишева. 17 в м.Фастові, Київської області без надання іншого жилого приміщення.

Зобов»язати ОСОБА_3 звільнити вказану квартиру від належного їй на праві власності майна.

Зобов»язати відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Фастівського МРВ МВС України в Київській області зняти ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: м.Фастів. вул..Куйбишева. 17. кв.7.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 000.00 грн., судові витрати в розмірі 2 998.50 гри. всього 5 998.50 грн.

В задоволенні зустрічного позову Фастівського міжрайпрокурора в інтересах ОСОБА_3 до Пашко 0.1. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 11.02.10. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2К> йбишева в м.Фастів скасувати, арешт з квартири зняти.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі: протягом 10 днів з дня виготовлення повного рішення - заяви про його апеляційне оскарження та протягом наступних 20 днів - апеляційної скарги.