Фастівський міськрайонний суд Київської області
P 1 Ш E H H >1 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Науменка М.А.. при секретарі Момот J1.C., з участю адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Триліської сільської ради про визнання права користування присадибною земельною ділянкою,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Гриліської сільради від 15.07.93. йому у приватну власність для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства надано земельну ділянку площею 0.45 га за адресою: с.Триліси, вул..М.Вовчка. В квітні 2009 року він звернувся до Триліської сільради з заявою про надання дозволу на приватизацію цієї ділянки, однак в цьому йому відмовлено, оскільки згідно запису в погосподарській книзі за ним числиться земельна ділянка площею 0.31 га. За інформацією управління земельних ресурсів у Фастівському районі згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.10.06. та рішення Гриліської сільради від 29.12.06. земельна ділянка площею 0.31 га передана у власність ОСОБА_4, яка отримала державні акти на право власності на землю: площею 0.25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та площею 0.0582 га для ведення особистого селянського господарства. Вважаючи, що у власність ОСОБА_4 передана частина належної йому земельної ділянки, оскільки згідно ст.377 ЦК України в користуваня ОСОБА_4 мала відійти тільки та частина земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування придбаного нею будинку, та що прилягаюча до придбаного ОСОБА_4 будинку присадибна земельна ділянка з його користування не вилучалась, просить визнати незаконними рішення Триліської сільради від 29.12.06. та від 25.08.07. про передачу у власність І ОСОБА_5 земельної ділянки, а також державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0.25 га та 0.0582 га, видані на ім.»я ОСОБА_4, визнати за ним право користування земельною ділянкою площею 0.45 га по вул..М.Вовчка, 7 в с.Триліси га зобов»язати Триліську сільраду винести рішення про наданя йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність.
Представник відповідачки позову не визнав, суду пояснив, що позивач не оспорює законність придбання будинку відповідачкою, яка має право приватизувати присадибну земельну ділянку. Відповідачка скористалась цим правом, при приватизації землі мати позивача погодила межі земельної ділянки своїм підписом на відповідному акті. Відповідачка не допустила неправомірних дій. тому позов є безпідставним.
Представник Гриліської сільради позову не визнав, суду пояснив, що раніше земельна ділянка по вул..М.Вовчка, 7 площею 0.46 га належала батьку позивача, після будівництва на цій ділянці нової хати утворились два двори: № 5 і № 7, за якими закріплені земельні ділянки площею відповідно 0.15 га та 0.31 га. Після продажу будинку № 7 попередній його власник втратив право на земельну ділянку, яка перейшла до покупця ОСОБА_4, яка приватизувала ділянку, яка числиться за будинком в розмірі 0.31 га. Рішення сільради по цій ділянці вважає правильними
Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.10.06. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_4 купила жилий будинок № 7. розташований в с.Триліси Фастівського району на неприватизованій земельній ділянці, площа якої в договорі не вказана /а.с.37/. Рішенням Триліської сільради № 4 від 29.12.06. ОСОБА_4 у власність безкоштовно передана земельна ділянка площею 0.31 га, в т.ч. 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та 0.06 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Триліси по вул..М.Вовчка,7 між сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а.с.71/. Згідно акту погодження меж від 02.02.07. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодили з
11 ятаковою А.В. межі земельної ділянки по вул..М.Вовчка,7 в с.Триліси. В переліку суміжчих землекористувачів чи сусідів ОСОБА_3 позивач ОСОБА_2 не значиться /а.с.77/. Рішенням
Iриліської сільради № 4 від 25.08.07. -затверджено технічну документацію на передану у власність
ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0.3082 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку га споруд - 0.25 га га для ведення особистого селянського господарства - 0.0512 га, яка розташована в с.Триліси по вул..М.Вовчка.7 /а.с.69/. 16.11.07. ОСОБА_3 видам Державні акти на право власності на ці земельні ділянки, ці акти 'зареєстровані в Книзі записі, реєстрації державних актів на право власності на землю. З опису меж цих земельних ділянок всжчаєгься. що позивач ОСОБА_1110. не є землекористувачем жодної з суміжних з ОСОБА_3 земельних ділянок а.с.21-24/.
Статтею 381 ЦК »України встановлено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими приміщеннями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 120 ЗК України га ст. 377 ЦК України в разі набуття права власності на житловий будинок, до особи, яка набула це право, переходить право власності або право користування -земельною ділянкою, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення та на тих же у мовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
При укладенні 14.10.06. договору купівлі-иродажу жилого будинку по вул..М.Вовчка,7 в с. І риліси будь-які обмеження П'я такової А.В. в присадибному землекористуванні не зазначались, законом жодні обмеження для особи, яка кугіує житловий будинок, також не встановлені.
І аким чином, оскільки право власності на жилий будинок № 7 по вул.М.Вовчка в с.Триліси. Фастівського району на законних підставах перейшло до відповідачки ОСОБА_3, до неї без будь-яких обмежень перейшло також право користування неприватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0.31 га. на якій розташований вказаний будинок і яку вона приватизувала на підставі законних і обгрунтованих рішень 1 риліської сільради, підстави для визнання яких незаконними та їх скасування відсутні.
Суд вважає, що для вилучення або поділу цієї земельної ділянки на користь ОСОБА_2, який до спірної земельної ділянки не має жодного відношення, чи застосу вання інших обмежень для II ятаковоїА.В. в землекористу ванні спірною ділянкою будь-які правові підстави відсутні.
Що стосується доводів ОСОБА_2 відносно його права землекористування ділянкою по вул.. МІ Вовчка. 7, то суд вважає їх бездоказовими, оскільки жодного доказу щодо права на то земельну ділянку ОСОБА_2 суду не надав. Посилання позивача на рішення сільради від 18.08.92. /насправді від 15.07.93. - див. а.с. 12.92/ не може прийматись судом як доказ існування у ОСОБА_2 права на спірну земельну ділянку, оскільки в тексті вказаного рішення зазначено: «Згідно ст.ст.7,9 Земельного кодексу України передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, утримання ж/будинку /присадибна ділянка/: ...163. ОСОБА_2 розміром 0.45 га, що знаходиться по вул..М.Вовчка між сусідами» /а.с. 105-106/, тобто в рішенні сільради конкретне місцезнаходження виділеної ОСОБА_2 земельної ділянки не вказане, що позбавляє це рішення ознак правовстановлюючого документа.
11а підставі наведеного в позові необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 60. 212, 209 ЦПК України, ст.ст. 81. 120, 121 ЗК України, ст.ст. 377. 381 ІІК України, суд,-
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня виготовлення повного рішення - заяви про його апеляційне оскарження та протягом насту пних 20-ти днів - апеляційної скарги.

Суддя