Справа 2-136/10
Номер провадження 2-136/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_9 третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4

про

визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви вбачається, що позивачка після смерті чоловіка ОСОБА_10 б/б залишилася проживати одна і потребує стороннього догляду. У смт.Ясіня проживає її внук ОСОБА_9. На початку вересня 2008 року він запропонував їй свої послуги по забезпеченню позивачки доглядом, харчуванням, утриманням та пообіцяв переїхати проживати до неї, а замість цього просив відписати йому належний позивачці будинок №39 по вул. Возз'єднання у смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Позивачка погодилася і 25 вересня 2008 року уклала з ним у приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу договір, тексту якого вона не читала, вважаючи, що у ньому передбачені всі права та обов'язки, про які вони домовилися. Перші чотири місяці після укладання договору відповідач сумлінно виконував свої зобов'язання, а на початку січня 2009 року припинив забезпечувати її харчуванням і доглядом і поїхав на роботу до Чехії. Після його від'їзду позивачка знову залишалася проживати одна і вимушена була звернутися за допомогою до сторонніх людей. Вважає, що укладаючи зазначений вище договір вона помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, тому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку №39 з надвірними спорудами по вул. Возз'єднання у смт.Ясіня, Рахівського району, що був укладений 25 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу за №1646 від 25.09.2009 року та стягнути з відповідача в її користь судові витрати, що складаються з 51 гривні сплаченого судового збору, 37 гривень витрат на інформаційно-технічне-забезпечення розгляду справи в суді та 300 гривень оплати платних юридичних послуг.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Пояснили, що внук позивачки ОСОБА_9 обіцяв допомагати їй у всьому, тому її дочка ОСОБА_5 попросила, щоб вона подарувала йому будинок. При посвідченні договору дарування не чула щоб нотаріус зачитував договір.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що підстав для визнання недійсним договору дарування не має. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа - ОСОБА_4, пояснила, що вона являється приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу. Дійсно до неї зверталася ОСОБА_1 та ОСОБА_9 про посвідчення договору дарування житлового будинку №39 разом з надвірними спорудами, по вул.Возз'єднання у смт.Ясіня, Рахівського району. Нею особисто було вголос прочитано договір дарування, роз'яснено сторонам наслідки укладання такого договору, на що сторони відповіли, що розуміють його значення. Позивачка договір підписувала сама особисто без жодного примусу у її присутності в робочому кабінеті.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона просила свою маму - ОСОБА_1 щоб подарувала будинок ОСОБА_9Я, тому вони пішли до нотаріальної контори для укладання та посвідчення такого договору. У нотаріальній конторі добровільно і мати, і ОСОБА_9 підписали договір дарування.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що приїхала ОСОБА_5 і сказала, що ОСОБА_1 хоче подарувати ОСОБА_9 будинок. Вона та її чоловік ОСОБА_9 постійно допомагали ОСОБА_1 по господарству. У них була домовленість, що після закінчення нею навчального закладу, вони разом з чоловіком переїдуть проживати до ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що чула розмову від ОСОБА_1 про те, що вона має намір саме подарувати будинок внуку ОСОБА_9, а не передавати іншим чином.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_9 являється її зятем. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прийшли і сказали, що дарують зятю будинок.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

25 вересня 2008 року ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_9 прийняв у дар будинок з надвірними спорудами №39, що розташований по вул..Возз'єднання у селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4 Зазначений договір підписаний особисто сторонами. При укладанні договору ОСОБА_1 була присутня особисто, зробила нотаріусу письмову заяву про те, що вона усвідомлює значення своїх дій та має можливість ними керувати, розуміє обставини, які мають істотне значення, дарування здійснене нею за доброю волею.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання недійсним договору дарування, за яким вона подарувала ОСОБА_9 належний їй житловий будинок, посилаючись, що помилялася у природі правового договору і діяла під впливом помилки, оскільки мала на меті укласти договір довічного утримання, бо була домовленість, що ОСОБА_9 отримавши нерухомість, буде надавати їй допомогу матеріального та морального характеру.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, правочин може бути визнано недійсним, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка при вчиненні договору дарування мала намір укласти саме договір дарування домоволодінння, позивачка усвідомлювала та розуміла, який саме договір підписує, про що свідчить її заява нотаріусу. Посилання позивачки на те, що вона помилялася щодо природи договору, прав та обов'язків сторін за договором не були підтверджені у судовому засіданні, а здобуті судом докази, зокрема і покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, спростовують доводи позивачки. ОСОБА_12 не надала суду доказів, що підтверджували б про домовленість між нею та ОСОБА_9 про укладення договору довічного утримання. У той же час при укладенні договору дарування, дарувальник ОСОБА_1 розуміла значення своїх дій та наслідки договору дарування, оскільки про бажання подарувати будинок вона неодноразово йому говорила.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними містить вказівку на те, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Пунктом 8 вказаної постанови передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Таким чином, в ході розгляду справи було встановлено, що договір дарування від 25 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 був укладений у відповідності до ст.203 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому вимога про визнання договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 до задоволення не підлягає.

У відповідності до ст.88 ЦПК України не підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,58,60,88,209,212,213,223 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст.202,203,215, 638-640,655 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_9, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним - в цілому.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Тулик І.І.