Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-256/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 Травня 2010 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дубини Л.А.

при секретарі Кривицькій К.Л.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОП ЗМБТІ про визнання права власності,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 21.08.2007 з ОСОБА_7 уклав договір міни ? частини жилого будинку по вул. Череповецькій №20 у м. Запоріжжі на жилий будинок №77 по вул.. Леніна у с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області. Через стан свого здоровя ОСОБА_7 ухилився від нотаріального посвідчення цього договору, і договір був визнаний дійсним постійно діючим третейським судом при Українській товарній біржі « Українська товарна біржа» рішенням від 30.08.2007 у справі №168/07, але ОП ЗМБТІ під різними приводами відмовляє зареєструвати право власності на набуту ? частину жилого будинку № 20 по вул.. Череповецькій.

Позивач просить суд визнати за ним права власності на ? частину жилого будинку № 20 по вул.. Череповецькій у м. Запоріжжі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала і пояснила суду, що за життя батька не було відомо, що він здійснив обмін належної йому частини буднику на інший будинок, а після його смерті - вона разом з іншими дітьми прийняла спадщину на цю частину будинку шляхом подачі заяви у нотаріальну контору.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не зявилися повторно, причини неявки суду не повідомили, з заявами про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, у звзку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Представник ОП ЗМБТІ просив розглядати справу без його участі, у задоволенні позову, просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, думку адвоката, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 03.09.2007 помер ОСОБА_7І, якому за життя належала ? частина жилого будинку №20 по вул. Череповецькій у м. Запоріжжі.

Позивач у своєму позові вказує, що 21.08.2007 ОСОБА_7 уклав із ним договір міни належної йому частини будинку на жилий будинок №77 по вул.. Леніна у с. Новогупалівка Вільнянського району Запорізької області.

Судом установлено, що даний договір не був нотаріально посвідчений, і як вказує позивач договір неможливо було нотаріально посвідчити через стан здоровя ОСОБА_7

Згідно рішення від 30.08.2007 у справі №168/07 постійно діючого третейського суду при Українській товарній біржі « Українська товарна біржа» цей договір міни був визнаний дійсним.

Згідно ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій формі.

Ст. 208 ЦК України установлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Позивач просить визнати за ним право власності на майно, яке він набув на підставі договору міни.

Ст.. 715 ЦК України визначає, що за договором міни кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Оскільки за даним договором обміну належали обєкти нерухомості жилі будинки, і їх вартість у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, то цей договір мав бути укладений у письмовій формі, і підлягав обовязковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Сторонами вимоги закону дотримані не були.

Відповідно до ч.1 ст.. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає. Якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно рішення від 30.08.2007 у справі №168/07 постійно діючого третейського суду при Українській товарній біржі « Українська товарна біржа» договір міни між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 був визнаний дійсним.

Вказане рішення судом до уваги не приймається, оскільки воно прийняте всупереч нормам діючого цивільного законодавства, і не є обовязковим для виконання.

Аналіз чинного законодавства та дійсних обставин справи, дають суду підстави дійти висновку, що договір міни, укладений 21.08.2007 між ОСОБА_2 і ОСОБА_8 є нікчемним, а отже, не може бути підставою для набуття позивачем права власності на ? частину жилого будинку по вул. Череповецькій №20 у м. Запоріжжі.

Всупереч приписів до ст. 60 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б доводили правомірність набуття ним у власність ? частини жилого будинку по вул. Череповецькій №20 у м. Запоріжжі.

Зважаючи на викладене суд вважає, що заявлені вимоги не грунтуються на законі, недоведені належними і допустимими доказами, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 202.208,209.220.328,715 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

В і д м о в и т и ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОП ЗМБТІ про визнання права власності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом 10 днів з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або у порядку, визначеному ч.4 ст. 295 ЦПУ України.

Суддя: