Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-6013/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Івченко І.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 УКРАЇНА, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації Київської області про вчинення дій,
До суду звернувся ОСОБА_2, який є одноособовим учасником ТзОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА і просить припинити юридичну особу, не пов'язуючи це з її банкрутством, а також зобов'язати Державного реєстратора Макарівської районної Державної адміністрації Київської області провести державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 УКРАЇНА ".
В позовній заяві позивач посилається на те, що в серпні 2009 року позивач познайомився з ОСОБА_3 , який запропонував йому розпочати та організувати спільний бізнес і, при цьому, зацікавив позивача деякими розробками майбутнього проекту у сфері виготовлення і монтажу меблів для приватних та юридичних осіб.
Позивач є одноособовим учасником Товариства з 14 жовтня 2009 року на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА" № 3 від 14.10.2009 р.
Цим же рішенням учасників ОСОБА_3 з 14.10.2009 р. був призначений директором ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА ", про що було видане Розпорядження № 3 від 14.10.2009 р. На ОСОБА_3, як на директора, також був покладений обов'язок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві, складання та подача податкової звітності до податкових органів, звітів до відповідних фондів.
Під час перереєстрації ОСОБА_3 мешкав за адресою : АДРЕСА_1. Проте, з кінця жовтня 2009 р. ОСОБА_3 раптово зник, так і не приступивши до своїх обов'язків директора ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА". У Печерській ДПІ м. Києва позивача повідомили, що директор ОСОБА_3 не надав органам ДПІ звітності у встановлені строки, не відкрив рахунку в банку, на листи не відповідає.
На телефонні дзвінки позивача ОСОБА_3 також не відповідає, за останнім відомим позивачеві місцем його проживання (АДРЕСА_2 ) позивач ОСОБА_3 застати не може. Встановити місцезнаходження переданих ОСОБА_3 документів та печатки Товариства позивачеві не вдалося.
З метою розшуку ОСОБА_3 позивач звернувся з відповідною заявою до Управління податкової міліції Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва з проханням допомогти йому в пошуках директора ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА " ОСОБА_3, але від податкової міліції позивач отримав відповідь, що ОСОБА_3 розшукати не вдалося і порадили згідно чинного законодавства звернутися до суду.
Відсутність директора ОСОБА_3, відсутність переданих йому документів ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА " позбавляє позивача можливості реалізовувати свої права учасника даного товариства, встановлені Статутом товариства та законодавством по контролю за його діяльністю. Крім того, існує реальна загроза використання зниклих документів, бланків довіреностей та векселів та печатки ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА " та інших документів для ведення незаконної діяльності від імені товариства невідомими особами.
Ліквідувати ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА " та зняти його з обліку в ДПІ в загальному порядку, шляхом подачі заяви за формою 8-ОПП, не виявляється можливим, оскільки разом з відповідачем зникли всі документи фінансово-господарської діяльності, документи бухгалтерського та податкового обліку. Внаслідок цього унеможливлюється проведення позапланової документальної перевірки, яка має бути проведена у випадку ліквідації товариства, незалежно від того, що на момент перереєстрації ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА " 07.10.2009р. не було ніякої заборгованості зі сплати податків та обов'язкових платежів, що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 07.10.2009 р. № 7788/24-016 , також рахунок в банку Товариства був закритий 2 жовтня 2009 року, а після перереєстрації ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА " ще не відкривало рахунків в установах банків та не здійснювало ніякої фінансово-господарської діяльності.
Ці вимоги підтримані в судовому засіданні представником ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1
ОСОБА_3 та представник Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 УКРАЇНА в судове засідання не зявилися хоча повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином, шляхом подання оголошення в газеті Урядовий Курєр від 17 квітня 2010 року № 71. Заперечення проти позову не подали. Повідомлення про причини неявки відповідачів у суд не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до статті 38 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане із банкрутством, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем знаходження юридичної особи для внесення відповідного запису до ЄДР.
Підставами для постановления судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійним запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, які не можна усунути, провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом, невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону, неподання протягом року органам державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, наявність в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за вказаним місцезнаходженням.
Документи для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи подаються головою ліквідаційної комісії у порядку, який встановлено частинами 1-5 статті 36 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: голова ліквідаційної комісії або уповноважена ним особа після закінчення процедури ліквідації, яка передбачена законом, але не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв'язку з ліквідацією. Оскільки за заявою позивача печатка є зниклою, то підписи голови ліквідаційної комісії на реєстраційній картці мають бути завірені нотаріально.
Виходячи з того, що позовні вимоги позивача не зачіпають суб'єктивних прав та інтересів державного реєстратора Макарівської райдержадміністрації, просить розглядати справу за його відсутності.
В разі, якщо суд своїм рішенням повністю задовольнить позовні вимоги позивача, з метою забезпечення виконання рішення суду та відповідно до частини 2 статті 105 Цивільного кодексу України, статті 59 Господарського кодексу України, частини 5 статті 38 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" просить задовольнити клопотання позивача та призначити головою ліквідаційної комісії засновника ТОВ "ОСОБА_4 УКРАЇНА" ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), встановити строк і порядок роботи ліквідаційної комісії.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з наступних обставин.
ОСОБА_2 є одноособовим учасником Товариства з 14 жовтня 2009 року на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА ", що оформлено протоколом № 3 від 14.10.2009 року.
Згідно даного протоколу ОСОБА_3 з 14.10.2009 р. був призначений директором ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА", про що було видане Розпорядження № 3 від 14.10.2009 року. При призначенні ОСОБА_3 на посаду директора, на підставі п. 6 Протоколу № 3 загальних зборів товариства, попередній директор - ОСОБА_5 - передала ОСОБА_3 по акту прийому-передачі від 14 жовтня 2009 року, всю документацію товариства, включаючи: установчі документи, довідки та повідомлення про взяття на облік ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА" в податковій інспекції, усіх фондах, фінансово-господарські документи, господарські договори та угоди, отримана товариством ліцензія Міністерства будівництва, бланки суворої звітності - довіреності та векселя, печатка, довідка про відсутність заборгованості перед держбюджетом тощо. На ОСОБА_3, як на директора, також був покладений обов'язок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві, складання та подача податкової звітності до податкових органів, звітів до відповідних фондів.
Згідно представлених позивачем документів вбачається, що під час перереєстрації ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_3, про що ОСОБА_3 передав договір на користування цим приміщенням у якості офісу та тимчасового мешкання та пояснив, що там тимчасово будуть знаходитися документи підприємства аж доки він не переїздить до Макарова.
З пояснень представника позивача встановлено, що з кінця жовтня 2009 року ОСОБА_3 раптово зник, так й не приступивши до своїх обов'язків директора ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА". У Печерській ДПІ м. Києва позивача повідомили, що директор ОСОБА_3 не надав органам ДПІ звітності у встановлені строки, не відкрив рахунку в банку, на листи не відповідає.
На телефонні дзвінки позивача ОСОБА_3 також не відповідає, за останнім відомим позивачеві місцем його проживання (АДРЕСА_1) позивач ОСОБА_3 застати не може. Встановити місцезнаходження переданих ОСОБА_3 документів та печатки товариства позивачеві не вдалося.
З метою розшуку ОСОБА_3 позивач звернувся з відповідною заявою до Управління податкової міліції Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва з проханням допомогти йому в пошуках директора ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА" ОСОБА_3, але від податкової міліції позивач отримав відповідь, що ОСОБА_3 розшукати не вдалося і порадили згідно чинного законодавства звернутися до суду.
Згідно п. 4.1. Статуту ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА ", ст. 10 Закону України „Про господарські товариства" учасник товариства має право: брати участь в управлінні товариством, брати участь в розподілі прибутку товариства, одержувати інформацію про діяльність товариства, в тому числі знайомитись з даними бухгалтерського та податкового обліку, іншими документами товариства.
Згідно ст. 116 Цивільного кодексу України учасник товариства має право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:
1)брати участь в управлінні товариством у порядку, встановленому в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;
2)брати участь в розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);
3)вийти у встановленому порядку з товариства;
4)здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у порядку, встановленому законом;
5)одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права учасника даного товариства, встановлені Статутом товариства та законодавством по контролю за його діяльністю. Крім того, існує реальна загроза використання зниклих документів, бланків довіреностей та векселів та печатки ТОВ „ ОСОБА_4 УКРАЇНА " та інших документів для ведення незаконної діяльності від імені товариства невідомими особами.
Згідно п. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно п. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Згідно п. 6 ст. 59 Господарського кодексу України підприємство ліквідується у разі скасування його держаної реєстрації у випадках, передбачених законом. Законодавством визначено, що здійснення підприємством діяльності, що суперечить установчим документам, є підставою для скасування державної реєстрації. У свою чергу, таке скасування припиняє підприємницьку діяльність і є підставою для ліквідації суб'єкта господарювання і виключення його з ЄДРПОУ. Згідно п. 2 ст. 247 Господарського кодексу України скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до ст. 59 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, визначених у п. 2 ст. 110 Цивільного кодексу України може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, і в ній зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 124 Конституції України встановлює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а стаття 8 Конституції України передбачає, що її норми є нормами прямої дії.
Суд вважає доведеним, що позивач, як учасник ТОВ „ОСОБА_4 УКРАЇНА " має право звернутися до суду з проханням ліквідувати юридичну особу.
Спеціальним законом, що регулює правовідносини, які виникають у сфері державної реєстрації створення та припинення юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, є Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" № 755-IV від 15 травня 2003 р.
Пункт 1 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачає, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абзацу першого частини другої ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", однією з підстав для винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.
Частина 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" зазначає, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є:
*визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;
*провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;
*невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;
*неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;
*наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.
З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про те, що ані стаття 110 Цивільного кодексу України, ані стаття 38 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" не встановлюють вичерпного переліку підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи. Позиція згідно з якою не є вичерпним перелік підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, встановлений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", підтверджується також в листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 7540 від 29.10.2004 р.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість припинення юридичної особи через підстави, що не пов'язані з її банкрутством, а саме - з огляду на те, що товариство зможе проводити діяльність, яка суперечить його статутній діяльності та в звязку з наявністю в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.
При цьому суд також приймає до уваги той факт, що відсутність директора товариства, установчих документів та печатки позбавляє можливості власника провести ліквідацію товариства іншим шляхом ніж через судове рішення, що підтверджено наданими суду належними та допустимими доказами.
Суд також приймає до уваги той факт, що згідно з роз'ясненнями, наведеними у листі від 29.10.2004 р. № 7540 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, перелік підстав для прийняття судового рішення щодо припинення юридичної особи, який встановлено ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не є вичерпним.
Враховуючи викладене вище, керуючись положеннями ст. ст. 8, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 16, 110 Цивільного кодексу України, ст. ст. 59, 247 Господарського кодексу України ст. ст. 33, ч. 1 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 УКРАЇНА, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації Київської області про вчинення дій - задоволити.
Призначити Головою ліквідаційної комісії засновника ТОВ «ОСОБА_4 УКРАЇНА» ОСОБА_2.
Після набрання рішенням законної сили, рішення направити Державному реєстратору Макарівської районної Державної адміністрації Київської області для виконання.
Стягнути з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 УКРАЇНА на користь ОСОБА_2, солідарно, судові витрати по справі, а саме 8,50 гривень судового збору та 37 гривень витрат на ІТЗ судового процесу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В.Рогозін

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28.04.2010 року