Справа № 2-0279-2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2008 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 42 687 грн. 62 коп., витрати по оплаті послуг спеціаліста в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., витрати по оплаті автостоянки в сумі 755 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 13 серпня 2008 року о 16 год. 10 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг рухався по другорядній дорозі, при цьому не надав дорогу автомобілю „ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, чим порушив п. 16.11 ПДР. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні ДТП. Автомобіль „ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача був пошкоджений, розмір матеріальної шкоди складає 42 687 грн. 62 коп. Для визначення розміру шкоди позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 700 грн. Крім того, ним були сплачені послуги по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., по оплаті автостоянки в сумі 755 грн. Крім того йому діями відповідача було спричинено моральну шкоду, яка виражається в тому, що він не міг користуватися автомобілем, втратив моральну рівновагу, переніс психологічний стрес, в результаті чого був порушений його звичайний уклад життя. Таким чином, він вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

В жовтні 2008 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на його користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн. В обґрунтування позову вказав на те, що Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні ДТП. ОСОБА_5 був постраждалим внаслідок ДТП, відповідачами йому була спричинена моральна шкода, оскільки в момент ДТП він отримав сильний стрес, фізичний біль та страждання, психічні переживання та депресія, що вплинуло на стан його здоровя.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2009 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, були обєднанні в одне провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 42 687 грн. 62 коп., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., витрати по оплаті автостоянки в сумі 4 005 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_5 в судове засіданні не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, а також зазначив, що свої позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 визнав частково та вказав на те, що заявлені ним грошові суми завищені та недоведені, моральна шкода не обґрунтована. Позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав, посилаючись на те, що у скоєному ДТП також була вина ОСОБА_5 та моральна шкода ним не обґрунтована.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні ДТП, де зазначено, що 13 серпня 2008 року о 16 год. 10 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг рухався по другорядній дорозі, при цьому не надав дорогу автомобілю „ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, чим порушив п. 16.11 ПДР (а.с. 85). Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2009 року Постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2009 залишена без змін (а.с. 87). Автомобіль „ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8). Згідно Звіту № 26-08-08-Л про вартість шкоди, спричиненої власнику дорожнього транспортного засобу від 30.08.2008 року ПП ОСОБА_7, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля „ГАЗ 330202, державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 42 687 грн. 62 коп., який необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Що стосується вимог позивача ОСОБА_4 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат по оплаті послуг спеціаліста в сумі 700 грн., витрати по оплаті телеграм в сумі 30 грн. 34 коп., витрати по оплаті транспортування евакуатором пошкодженого автомобіля в сумі 600 грн., то вони підлягають задоволенню, оскільки оплата позивачем зазначених витрат підтверджуються квитанціями (а.с. 23-28).

Що стосується вимог позивача ОСОБА_4 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрати по оплаті автостоянки в сумі 4 005 грн., то вони є необгрунтовани та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів стосовно необхідності ставити автомобіль на стоянку АКК „Каштан 2. Крім того, надані чеки на підтвердження оплати автостоянки викликають сумнів у суду стосовно їх дійсності, оскільки вони не завірені печаткою та не зрозуміло ким вони були виписані, немає штампу підприємства та номерів чеків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а також у звязку з пошкодженням автомобіля позивачу ОСОБА_4 було спричинено відповідачем ОСОБА_2 душевні страждання, він переніс психологічний стрес, оскільки було порушено його звичайний уклад життя, він не міг тривалий час користуватися автомобілем. Також у звязку з ДТП ОСОБА_8 також була спричинена моральна шкода, він отримав сильний стрес, психічні переживання та депресію, що вплинуло на стан його здоровя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачів та глибину їх душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. та на користь ОСОБА_8 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 448 грн. 68 коп. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 478 грн. 68 коп. З відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 7 грн. 50 коп. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. А також з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути недоплачені при подачі позовів позивачами витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 119 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 79, 81, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 42 687 грн. 62 коп., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 700 грн., витрати на транспортування автомобіля у розмірі 600 грн., витрати по сплаті телеграм у розмірі 30 грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. та судові витрати за подачу позову у розмірі 478 грн. 68 коп., а всього 46 496 грн. 64 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 500 грн., судові витрати у розмірі 16 грн., а всього 516 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави недоплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 119 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська