Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2010 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.,

при секретарі судового засідання Ісауловій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», Лисичанської міської ради, ліквідатора Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Чорноморка» ОСОБА_2, Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» про стягнення компенсації за опалення та електроенергію, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що у червні 1993 року був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію з підприємства вугільної промисловості шахти «Чорноморка», яка входила до складу Виробничого об'єднання «Лисичанськвугілля». Відповідно до п.10 ст. 43 Еірничого Закону України, п.2, 4 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» він, як особа, що проживає у будинку з центральним опаленням, має право на грошову компенсацію за опалення та електроенергію. Неодноразово звертався до відповідача з приводу виплати йому компенсації, а також в інші інстанції, однак до цього часу компенсацію не отримав. Просив суд, змінивши позовні вимоги, зобов'язати Державне підприємство «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація» перерахувати на його ім'я у місцевий бюджет м. Лисичанська грошову компенсацію за опалення та електричну енергію за період з 01 січня 2006 року по травень 2009 року у сумі 2855 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене у позові, прохав суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ВАТ «Лисичанськвугілля» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У письмових запереченнях позов не визнав, пославшись на те, що ВАТ «Лисичанськвугілля» є неналежним відповідачем у справі, так як ДВАТ «Шахта Чорноморка» була самостійною юридичною особою, не входила і не входить до складу відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», а тому ВАТ «Лисичанськвугілля» не має зобов'язань перед позивачем за ст. 43 Гірничого Закону.

Представник Лисичанської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Ліквідатор ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений напежним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» у судове засідання не з'явився, допитаний за дорученням суду позов не визнав, надав письмові заперечення, у яких зазначив, що ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» не є належним відповідачем у справі, оскільки не є вугледобувним або вуглепереробним підприємством, а тому норми ст. 43 Гірничого Закону на нього не поширюються. У своїй роботі керується ст. 48 Гірничого Закону України, якою передбачено право осіб на безоплатне забезпечення вугіллям, однак не передбачено компенсацію за комунальні послуги.

Представник третьої особи УПСЗН Лисичанської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач працював в Шахтоуправлінні імені 60-річчя Радянської України Виробничого об'єднання «Лисичанськвугілля» з 10.05.1982 року по 22.08.1993 року. Згідно наказу №287к від 19.12.1991 року Шахта імені 60-річчя Радянської України перейменована в Шахту «Чорноморка». Згідно наказу №399-к від 18.10.1993 року позивач звільнений за ст. 38 КЗпП України на пенсію за віком, має 11 років 3 місяці стажу підземних робіт. Зазначене підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Згідно Посвідчення №160767 (а.с.5) позивачу 18.06.1993 року була призначена пенсія за віком безстроково.

Відповідно до Довідки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АГ №572761 (а.с.57-58) ДВАТ «Шахта «Чорноморка» перебуває у стадії ліквідації за рішенням засновника. До цього часу запису про ліквідацію товариства до реєстру не внесено.

Згідно наказу Міністерства вугільної промисловості №592 від 06.12.1996 року (а.с. 19), наказу Міністерства палива та енергетики України №775 від 29.12.2002 року (а.с.21-22), наказу Міністерства палива та енергетики України №91 від 12.02.2004 року (а.с.23) Відкрите акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» не є правонаступником ДВАТ «Шахта «Чорноморка», оскільки після реорганізації ВАТ ДХК «Лисичанськвугілля» у Державне підприємство «Лисичанськвугілля» до складу новоутвореного підприємства ДВАТ «Шахта «Чорноморка» не увійшла, залишившись самостійною юридичною особою. ВАТ «Лисичанськвугілля» є правонаступником прав та обов'язків ДП «Лисичанськвугілля».

Таким чином, позовні вимоги до ВАТ «Лисичанськвугілля» є необгрунтованими, враховуючи, що ВАТ «Лисичанськвугілля» є неналежним відповідачем, так як не є правонаступником ДВАТ «Шахта «Чорноморка».

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №711 від 29 грудня 2001 року (а.с.74) прийнято рішення про ліквідацію ДВАТ «Шахта «Чорноморка» та визначено правонаступником Державну компанію «Укрвуглереструктуризація» на час ліквідаційних процедур.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 05.06.2003 року №280 (а.с. 133) було реорганізовано державні підприємства «Укрвуглереструктуризація» та «Вуглеторфрестреструктуризація» шляхом злиття та створення на їх базі об'єднання -«Українська державна об'єднана дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних і торфодобувних підприємств», та на базі Об'єднаної дирекції «Укрвуглеторфреструктуризація» створено структурні підрозділи - «Донецька об'єднана дирекція" ДП Укрвуглереструктуризація» - державне підприємство «Донецька обласна

дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних підприємств» та «Луганська об'єднана дирекція " ДП «Укрвуглереструктуризація» - державне підприємство «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних підприємств» (ДП «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація».

Відповідно Наказу Міністерства палива та енергетики України від 23.12.2003 року №778 (а.с.134) ДП «Вуглеторфрестреструктуризація» реорганізована шляхом виділення ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних підприємств», ДП «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних підприємств», ДП «Центрально-західна дирекція «Центрвуглереструктуризація», до яких перейшли всі майнові права та обов'язки реорганізованої юридичної особи. Передбачено виключення ДК «Укрвуглереструктуризація» з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 29.12.2007 року №612 (а.с.121) створено Державне підприємство з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» та припинено діяльність ДП «Донвуглереструктуризація», ДП «Луганськвуглереструктуризація», ДП «Центрально-західна дирекція «Центрвуглереструктуризація» шляхом їх реорганізації - приєднання до ДП «Укрвуглеторфреструктуризація».

Таким чином в судовому засіданні судом було встановлено, що ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» є правонаступником прав та обов'язків ДП «Донвуглереструктуризація», ДП «Луганськвуглереструктуризація», ДП «Центрально-західна дирекція «Центрвуглереструктуризація». Отже, правонаступником ДВАТ «Шахта «Чорноморка» є Державне підприємство «Укрвуглеторфреструктуризація».

Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України (в редакції до внесення змін у частину восьму Законом №345-VІ від 02.09.2008 року, тобто в редакції, що регулює спірні правовідносини за період з січня 2006 року до вересня 2008 року) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років для жінок. Особи, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення, у розрахунках за комунальні послуги звільняються від сплати за електричну енергію та газ за рахунок коштів підприємств з видобутку (переробки) вугілля, які перераховують кошти на ці потреби до місцевого бюджету.

Отже, позивач має право на компенсацію витрат на сплату електричної енергії за період з січня 2006 року до вересня 2008 року у сумі 208, 18 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.44-51) за рахунок коштів правонаступника ДВАТ «Шахти «Чорноморка» - ДП «Укрвуглеторфреструктуризація».

Про застосування строку позовної давності жодною зі сторін заявлено не було.

Посилання представника ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» у письмових запереченнях на ст. 48 Гірничого Закону України, яка не передбачає компенсації витрат на оплату електричної енергії та опалення у випадку ліквідації вугледобувного (вуглепереробного) підприємства, суд не бере до уваги, оскільки статтею 43 Гірничого Закону України позивачу надано право звільнення від сплати за електроенергію, а статтею 48 Закону суттєво звужуються соціальні гарантії працівників вугледобувних підприємств, що порушує право позивача на звільнення від сплати за електроенергію.

Разом з тим, не підлягають компенсації витрати позивача на опалення за період з січня 2006 року по вересень 2008 року, оскільки частиною 8 ст. 43 Гірничого Закону України у зазначеній редакції визначеному колу осіб не надано право на звільнення від сплати за опалення, а лише за електричну енергію та газ.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання правонаступника вугледобувного підприємства - ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» перерахувати до місцевого бюджету м. Лисичанська грошову компенсацію за опалення та електричну енергію за період з 01 січня 2006 року по травень 2009 року у сумі 2855 грн. підлягають задоволенню частково, а саме: в частині грошової компенсації за електричну енергію за період з січня 2006 року до вересня 2008 року у сумі 208,18 грн.

Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України (в редакції Закону N 345-УІ ( 345-17 ) від 02.09.2008р.) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років для жінок. Особи, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення, отримують компенсацію за оплату електроенергії, газу та центрального опалення житла, що виплачується за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

Отже, починаючи з вересня 2008 року по цей час компенсація за оплату електроенергії, газу та центрального опалення житла фінансується за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

Порядок надання такої компенсації визначений постановою КМУ №887 від 12.08.2009 року Про затвердження Порядку надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням. Згідно зазначеного Порядку прийняття документів та перерахування коштів для компенсації за електроенергію, опалення та газ здійснюють органи праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації проживання особи за рахунок бюджетних коштів після надходження на їх рахунок, відкритий у територіальному органі Державного казначейства. До прийняття вказаної постанови КМУ від 12.08.2009 року механізм реалізації ст. 43 Гірничого Закону України визначений не був.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання правонаступника вугледобувного підприємства - ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» перерахувати до місцевого бюджету м. Лисичанська грошову компенсацію за опалення та електричну енергію за період з вересня 2008 року по травень 2009 року не підлягають задоволенню, оскільки стаття 43 Закону передбачає інші джерела фінансування надання компенсації, а саме: кошти державного бюджету, а не кошти вугледобувного (вуглепереробного) підприємства.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не заявлено позовних вимог про стягнення компенсації з державного бюджету або уповноважених на те органів, а тому суд при прийнятті рішення обмежений заявленими позовними вимогами.

Не підлягають також задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн., оскільки законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди при даних правовідносинах.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ДП «Укрвуглеторфреструктуризація» на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі: судовий збір з майнових вимог - 3,72 гри., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 2,19 грн.

З позивача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно позовним вимогам, у задоволенні яких відмовлено, а саме: судовий збір з майнових вимог у сумі 47,28 грн., з немайнових вимог про відшкодування моральної шкоди - 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 27,81 грн.

На підставі викладеного, ст. 43 Гірничого Закону України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», Лисичанської міської ради, ліквідатора Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Чорноморка» ОСОБА_2, Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» про стягнення компенсації за опалення та електроенергію, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради, задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» перерахувати до місцевого бюджету міста Лисичанська Луганської області 208 гривень 18 копійок компенсації за спожиту ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, електричну енергію за період з січня 2006 року до вересня 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Державного підприємства «З ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» на користь держави судовий збір у сумі 3 (три) гривні 72 копійки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 2 (дві) гривні 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 55 (п'ятдесят п'ять) гривень 78 копійок, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 27 (двадцять сім) гривень 81 копійки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: Рукас О.В.