Справа № 2-151/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2010 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

за участю представників ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах малолітньої ОСОБА_12, Львівської міської ради, третіх осіб без самостійних вимог Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БТІ та ЕО», ОСОБА_13, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйовані приміщення у будинку № 23 на вул.Заозерній у м.Львові зустрічною заявою ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах малолітньої ОСОБА_12 до ОСОБА_8, третіх осіб МЕТІ та ЕО, ОСОБА_13, комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про поділ житлового будинку 23 на вул.Заозерна у м.Львові в натурі, -

установив:

14.11.2008 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив визнати за ним право власності на 2/5 ідеальних частин будинку № 23 по вул. Заозерній у м. Львові та визнати за ОСОБА_9 право власності на 3/5 ідеальних частин будинку № 23 по вул. Заозерній у м. Львові.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що будинок № 23 на вул.Заозерній у м.Львові належить: 1/6 частина будинку йому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2008 року, зареєстрованого в ОКПЛОР "БТІ та ЕО" від 26.06. 2008р. та ОСОБА_9: 1Л частина будинку на підставі Свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя від 24 травня 1983 року, 1/3 частина будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 24 травня 1983 року. Рішенням № 947 виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих від 14 серпня 1959 року за будинковолодіння № 23 по вул. Заозерній у м. Львові закріплено земельну ділянку площею 0,1424 га.

Згідно технічної документації будинок складається з двох поверхів, загальною площею 176,2 кв.м. До будинку належать господарські будівлі, а саме сарай Б та сарай В. За час користування об'єктом нерухомого майна в період з 1997 року по 2008 рік, Позивачем, за власний рахунок, проводилась реконструкція приміщень в будівлі, а саме: в приміщенні І встановлено санвузол 1-3 пл. 4,7 кв.м., приміщення підвалу переобладнано в житлову 1-5 площею 12,4 кв.м., приміщення кухні переобладнано в житлову 1-2 площею 17,6 кв.м., пригодовано тамбур al-і площею 9,2 кв.м. Вбиральню розміщену на прибудинковій території переобладнано в сарай В площею 2,2 кв.м. та інші роботи по ремонту будівлі, а саме: до будинку проведено каналізацію, встановлено газовий котел та окремий газовий . ' пильник, утеплено фасад та виконано ряд інших робіт з реконструкції,

що підтверджується документами про купівлю будівельних матеріалів. Однак, до початку реконструкції, ним у встановленому законом порядку не було погоджено проекту та отримано дозволу на проведення будівельних робіт, таким чином проведена ним реконструкція є самочинною.

Після реконструкції будинок складається з наступних приміщень:

- перший поверх: тамбур а-1 площею 9,2 кв.м., кухні 1-1 площею 10,1 кв.м., житлових кімнат 1-2, 1-5, 1-6 з відповідними площами 17,6 кв.м., 12,4 кв.м., 17,6 кв.м., санвузла 1-3 площею 4,7 кв.м., приміщень спільно користування II, III з відповідним площами 1,7 кв.м. та 12,4 кв.м. Загальна площа першого поверху 85,7 кв.м.

- другий поверх: тамбур IV площею 9,1 кв.м., коридору 2-1 площею 7,5 кв.м., кухні 2-2 площею 9,2 кв.м., житлових кімнат 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 з відповідними площами 18,4 кв.м., 10,1 кв.м., 19,2 кв.м., 13 кв.м., ванни 2-8 площею 2,9 кв.м., комірки 2-7 площею 1,1 кв.м. Загальна площа другого поверху 90,5 кв.м.

Він зі своєю сімєю користується приміщеннями першого поверху, а саме, кухнею 1- 1, житловими кімнатами 1-2, 1-5, 1-6, санвузлом 1-3, загальною площею 62,4 кв.м., рештою приміщень в будинку користується Відповідач. Згідно довідки ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 31.10.2008 року вищевказані приміщення становлять 39,5% (що складає 2/5 ідеальних частин) будинку № 23 по вул. Заозерній у м. Львові. Відповідач по справі - ОСОБА_9 заперечує проти того, щоб він погодив самочинне будівництво у встановленому законом порядку. А тому посилаючись на ст. ст. 376 Цивільного кодексу України, просить за ним визнати право власності на самочинне будівництво.

В подальшому, 25.11.2009 року подав заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати за ним право власності на самочинно реконструйовані приміщення під літ. 1-1, 1-2, 1-3, 1-5, al-і у будинку № 23 на вул.Заозерній у м.Львові.

Адвокат ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_10 подав письмове заперечення на позовну заяву (а.с.142-143) та доповнення до заперечення (а.с.151-154), яким просив у позові відмовити.

У березні 2010 року ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах малолітньої ОСОБА_12 подали зустрічний позов до ОСОБА_8 про поділ житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 26 січня 2010 року ОСОБА_14 на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_15, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за р. № 181 отримала у власність частину - 5/6 (п'ять шостих) житлового будинку №23, що знаходиться у м. Львові по вул. Заозерній. Право власності Позивача на частину Будинку зареєстровано Обласним Комунальним Підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про що видано ОСОБА_6 про Реєстрацію права Власності на нерухоме майно № 25164717 від 28.01.2010 року. Іншим співвласником вказаного будинку є ОСОБА_8

Перебування Будинку у спільній частковій власності Сторін істотно перешкоджає реалізації прав Позивача щодо володіння, користування та розпорядження Будинком. Позивач не може вчиняти жодних юридично значущих дій щодо майна без згоди Відповідача - ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України. Окрім цього, позивач не може продати належної йому частки без додержання переважною права купівлі Відповідача (ст. 362 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З моменту оформлення права власності на вказаний Будинок між Сторонами не склалось домовленості про розподіл приміщень, що надаються у користування кожній із Сторін. Зокрема на даний момент сторони фактично займають наступні приміщення Будинку: Позивач на другому поверсі тамбур, позначений на плані номером 2-ІУ, площею

9.1 кв.м., коридор, позначений на плані номером 2-1, площею 7.5 кв.м., кухня, позначена на плані номером 2-2, площею 9,2 кв.м., житлова кімната, позначена на плані номером 2-

3, площею 18.4 ки м., житлова кімната, позначена на плані номером 2-4, площею 10.1 кв.м., житлова кімната, позначена на плані номером 2-5, площею 19.2 кв.м., житлова кімната, позначена на плані номером 2-6, площею 13.0 кв.м., кладова, позначена на плані номером 2-7, площею 1.1 кв.м., ванна, позначена на плані номером 2-8, площею 2.9 кв.м., підвал на першому поверсі, позначений на плані номером 1-Ш, площею 12.4 кв.м., коридор, між поверхами із сходами, позначений на плані номером II, площею 1.7 кв.м.,

- відповідач і11 першому поверсі веранда, позначений на плані номером І, площею

9.2 кв.м., коридор, позначений на плані номером 1-1, площею іО.1 кв.м., кухня, позначена на плані номером 1 -2. що переобладнана у житлову кімнату, площею 17.6 кв.м., коридор, позначений на плані номером 1-3, площею 1.8 кв.м., ванна, позначена на плані номером 1-

4, площею 3.4 кв.м., житлова кімната, позначена на плані номером 1-5, площею 12.4 кв.м., житлова кімната, позначена на плані номером 1-6, площею 17.6 кв.'м.

-Вказаний спосіб поділу Будинку (належних до нього частин) не відповідає вимогам чинного законодавства та інтересам обох Сторін виходячи із співвідношення часток у праві спілі мої часткової власності на вказаний будинок, а тому позивач вважає за необхідне обгрунтувати наступні показники площ приміщень Будинку у співвідношенні до часток, які є у власності співвласників (Позивача та Відповідача), виходячи з такого:

- за Позивачем необхідно закріпити: тамбур, позначений на плані номером 2-IV, площею 9,1 кв.м., коридор, позначений на плані номером 2-1 площею 7,5 кв.м., кухню, позначену па плані номером 2-2, площею 9,2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-3, плой ю 18.4 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-4, площею 10,1 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-5, площею 19.2 кв.м., житлову кімнату, ш значену на плані номером 2-6, площею 13,0 кв.м., кладова, позначену на плані номером 2-7„ площею 1,1 кв.м., ванну, позначену на плані номером 2-8., площею 2.9 кв.м., підвал на першому поверсі, позначений на плані номером І-ІІІ, площею 12,4 килі., коридор між поверхами із сходами, позначений на плані номером II, площею 1,7 квль, кухню, пози: єну на плані номером 1-2, що переобладнана у житлову кімнату, площею 17,6 кв. м.

- за Відповідачем необхідно закріпити: веранду, позначений на плані номером І, площею 9.2 кв.м., к чщор, позначений на плані номером 1-1, площею 10,1 кв.м., коридор, позначений на плаї номером 1-3, площею 1,8 кв.м., ванну, позначену наслані номером 1-4, площею 3.4 кі і., житлову кімнату, позначена на плані номером 1-5, площею і 2.4 кв.м., житлову кімп у, позначену на плані номером 1-6, площею 17.6 кв.м.,

Спірний Буд ;ок має два окремих входи, спеціально облапггованих для обслуговування Сг онами (їх сім'ями) своєї частини Будинку. Вказана обставина зокрема підтвердж; ться Технічним паспортом на житловий будинок. Для поділу немає необхідності здійс свати переобладнання чи перепланування Будинку, відтак, не вимагається одерж; ати додатково дозвільні документи у виконавчого комітету міської ради.

Окрім цього, : нує технічна можливість облаштувати у Будинку окремо для кожної із Сторін газо-, вод - та теплопостача я, що свідчить про можливість використовувати кожну із частин Бу; іку як окрему житлову квартиру.

Відтак, запро юваний Позивачем варіант поділу Будинку та належних до нього частин відповідає v огам чинного законодавства та інтересам Сторін, жодною мірою не зачіпає інтереси тр х сторін. Співві. піення розміру частин Будинку, що пропонується передати у власній ь кожної із Ст ін, дорівнює співвідношенню часток Сторін у нерухомості,зафікс піих у правової клюючих документах. А тому просять поділити в натурі між Сторон ін житловий бу. юк №23, що знаходиться у м. Львові на вул. Заозерна, з наступи І розподілом час; чи:

ОСОБА_10' пфії ОСОБА_11: і передати у власність:

тамбур, позначений на плані номером 2-IV, площею 9.1 кв.м., коридор, позначений ва плані номером 2-1, площею 7.5 кв.м., кухню, позначену на плані номером 2-2, площею

9,2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-3, площею 18.4 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-4, площею 10,1 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-5, площею 19,2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-6, площею 13,0 кв.м., кладова, позначену на плані номером 2-7, площею 1.1 кв.м., ванну, позначену на плані номером 2-8, площею 2,9 кв.м., підвал на першому поверсі, позначений на плані номером І-ІП, площею 12.4 кв.м., коридор між поверхами із сходами, позначений на плані номером II, площею 1.7 кв.м., кухню, позначену на плані номером 1- 2. що переобладнана у житлову кімнату, площею 17.6 кв.м.

ОСОБА_16 передати у власність: веранду, позначений на плані номером І, площею 9.2 кв.м., коридор, позначений на плані номером 1-1, площею 10.1 кв.м., коридор, позначений на плані номером 1-3, площею 1,8 кв.м., ванну, позначену на плані номером 1-4, площею 3.4 кв.м., житлову кімнату, позначена на плані номером 1-5, площею 12.4 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-6, площею 17,6 кв.м. та стягнути з відповідача судові витрати.

В подальшому неодноразово уточнювали позовні вимоги та останнім уточненням до зустрічної позовної заяви від 22.06.2010 року зазначали, що у ході судового засідання по даній справі, яке відбулось 26.05.2010 року, судом частково задоволено Клопотання представника Позивачів та винесено Ухвалу про витребування доказів, якою було зобов'язано ОКП ЛОР «БТІ та БО» за зверненням ОСОБА_11, що є законним представником Позивача - малолітньої ОСОБА_10-С.В, виготовити Висновок про розмір ідеальних часток у житловому будинку № 23 по вул. Заозерній у м.Львові. 17.06.2010 року ОКП ЛОР «БТІ та БО» на виконання ухвали суду виготовило висновок №5424 про визначення ідеальних часток у будинку між співвласниками. З. даного Висновку випливає, що частина площ, яку займає ОСОБА_9Й, зокрема: веранда, позначена на плані номером І. площею 9.2 кв.м., кухню, позначену на плані номером 1-1. площею 10.1 кв.м., санвузол, позначений на плані номером 1-3. площею 4.7 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-5, площею 12.4 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-6. площею 17,6 кв.м., у процентному співвідношенні до площі та вартості всього будинку, складає 30%, або 3/10 ідеальних часток, що є перевищенням розміру ідеальної частки 1/6, як це зазначено у його правовстановлюючих документах. При цьому частина площ, які займає сім'я Позивачки ОСОБА_10-С.В. згідно даного Висновку, зокрема: тамбур, позначений на плані номером 2-IV. площею 9.1 кв.м., коридор, позначений на плані номером 2-1, площею 7,5 кв.м., кухню, позначену на плані номером 2-2, площею 9,2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-3. площею 18.4 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-4. площею 10,1 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-5. площею 19.2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-6, площею 13.0 кв.м., кладову, позначену на плані номером 2-7. площею 1.1 кв.м., ванну, позначену на плані номером 2-8. площею 2.9 кв.м., підвал на першому поверсі, позначений на плані номером 1-І II, площею 12.4 кв.м., коридор між поверхами із сходами, позначений на плані номером II, площею 1,7 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-2. площею 17.6 кв.м. в сукупності складає 70%. або 7/10 ідеальних часток, що є значно менше ідеальної частки в 5/6. як це зазначено у її правовстановлюючих документах. А тому з врахуванням площ, які фактично займає співвласник ОСОБА_16 розмір частки складає 1/3 всього будинку, а його ідеальна частка згідно нравовстановлюючих документів складає 1/6 частину, що є у двічі меншою.

З врахуванням наведеного просять поділити в між Сторонами житловий будинок №23 іцо знаходиться у м. Львові на вул. Заозерна, з наступним розподілом приміщень:

- Визнати за ОСОБА_17 на праві спільної часткової власності наступні приміщення, що знаходяться за адресою -Львів, вул. Заозерна, буд. 23: тамбур, позначений на плані номером 2-1V, площею 9,1 кв.м., коридор, позначений на плані номером 2-1, площею 7,5 кв.м., кухню, позначен) на плані номером 2-2. площею

9.2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-3, площею 18.4 кв.м., житлову кімнат)', позначен) на плані номером 2-4, площею 10,1 кв.м., житлову кімнат), позначену на плані номером 2-5. площею 19,2 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 2-6, площею 13.0 кв.м., кладову, позначену на плані номером 2-7. площею 1.1 кв.м., ванну, позначену на плані номером 2-8. площею 2,9 кв.м., підвал па першому поверсі, позначений на плані номером І-Ш, площею 12,4 кв.м., коридор між поверхами із сходами, позначений на плані номером 11. площею 1,7 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-2. площею 17.6 кв.м., підвал, що переобладнано у житлову кімнату, позначену на плані номером 1-5. площею 12.4 кв.м.

- визнати за ОСОБА_16 на праві спільної' часткової власності наступні приміщення, що знаходяться за адресою Львів, вул. Заозерна, буд. 23: веранду, позначений на плані номером І, площею 9.2 кв.м., кухню, позначену на плані номером 1-1. площею 10,1 кв.м., санвузол, позначений на плані номером 1-3. площею 4.7 кв.м., житлову кімнату, позначену на плані номером 1-6. площею 17,6 кв.м.,

У судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні тим, що зазначені у позовній заяві. В останні судові засідання не прибув, його інтереси представляв адвокат ОСОБА_6, а тому суд вважає, що розгляд справи слід продовжувати у відсутності позивача.

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 27.10.2008 року (а.с.56) у судовому засіданні підтримав викладене у позовній заяві та додатково пояснив, що позивач є співвласником будинку. Приміщення у яких йому дозволили проживати батьки були непридатними для проживання. Він провір реконструкцію та прибудував веранду, а тоді виникла потреба узаконення. Приміщення на які претендує позивач на час його вселення не існували, а він їх сам збудував. До оформлення права власності на будинок не виникало жодних проблем між сторонами. Батьки проживали у даному будинку та дозволяли позивачеві здійснювати реконструкцію у своїй частині. ОСОБА_18 також готувала документи у 2007 році на узаконення самочинного будівництва та бажала оформити власність.

Зустрічний позов про поділ будинку в натурі заперечив,оскільки такий поділ передбачає припинення права власності на будинок, а оскільки співвласники користуються ним не по вертикалі, а роздільно по горизонталі, то такого вчинити технічно неможливо. Має бути встановлений порядок користування - права власності.

Відповідач ОСОБА_9 будучи у судовому засіданні первісний позов заперечила та пояснила, що даний будинок вони будували разом з чоловіком та вселилися у нього у 1953 році. У будинку з самого початку проживала сестра, а потім почав проживати її син з сімєю. Вони - батьки пустили сина проживати на перший поверх. Як син вселився, то до тепер такий стан приміщень і є, жодного ремонту не зроблено. На даний час вона все переписує своїй доньці ОСОБА_10 В останні судові засідання не прибула та не повідомила суд про причину неявки, а тому суд вважає, що розгляд справи слід продовжувати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_10, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_12, будучи у судовому засіданні первісний позов заперечила та пояснила, що позивач її брат проживав внизу, так як мама дала йому 1 кімнату і кухню, більше кімнат сказала не чіпати та не робити жодного ремонту. Коли брат вселявся, то будинок був збудований і всі приміщення були. Дружина і донька не проживали за даною адресою, а він також проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1 В останні судові засідання не прибула та не повідомила суд про причину неявки, її інтереси у судовому засіданні представляє адвокат ОСОБА_7, а тому суд вважає, що розгляд справи слід продовжувати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_11, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_12, будучи у судовому засіданні первісний позов заперечив, а зустрічний підтримав. В останні судові засідання не прибув та не повідомив суд про при- чину неявки, його інтереси у судовому засіданні представляє адвокат ОСОБА_7, а тому суд вважає, що розгляд справи слід продовжувати у відсутності відповідача.

Представник відповідачів ОСОБА_7, який діє на підставі договорів № 07/12/09 від

07.12.2009 року (а.с.123) та договору № 09.02.10 від 09.02.2010 року (а.с.169) у судовому засіданні первісний позов заперечив повністю, а уточнений зустрічний позов просив задовольнити та підтримав викладені у запереченнях на позовну заяву мотиви, а також мотиви зустрічної позовної заяви. Додатково пояснив, що позивач набув право власності на частину будинку тільки у 2008 році, а тому не мав права без письмового погодження власників будинку проводити будь-які ремонтні роботи.

Представник Львівської міської ради ОСОБА_19, яка діє на підставі довіреності від 14.01.2009 року (а.с.94) у судовому засіданні позов заперечує, оскільки немає згоди співвласників та позивач не звертався до міської ради про узаконення.

Представник третьої особи без самостійних вимог Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» ОСОБА_20, яка діє на підставі доручення від 12.05.2009 року (а.с.114) надала суду інвентаризаційну справу на будинок та в пояснила, що інвентаризація будинку проведена у 1958 році, вже при обстеженні у 1983 році відмічено переобладнання приміщень під кухню та житлові кімнати. У 2004 році позивача притягнуто до адмінвідповідальності за проведення самочинного будівництва. 26.06.2008 році зареєстровано 1/6 частка за позивачем. 28.12.2009 року було подаровано 4/6 частин будинку ОСОБА_10, а у січні 2010 року 5/6 частин - малолітній ОСОБА_5 М-С. При визначенні часток не може враховуватись самочинне будівництво, про це навіть зазначено у договорах дарування. У подальшому подала клопотання (а.с.125) про розгляд справи у її відсутності, та оскільки інтереси третьої особи не зачіпаються вирішення спору залишила на розгляд суду.

Третя особа ОСОБА_13 у судовому засіданні первісний позов підтримала повністю, а у задоволенні уточненого зустрічного позову просила відмовити та додатково пояснила, що вона з позивачем одружилися у 1971 році і батьки їм дозволили зробити ремонт на першому поверсі, з таким розрахунком, що у одній половині проживала сестра, а вони у другій - на першому поверсі. Здійснивши ремонт їхня сімя у 1973 році переїхала проживати у даний будинок. Після смерті батька мама дозволили провести каналізацію, встановити ванну, дозволила збудувати комірки. У 1990-х роках збудували веранду, при цьому мама не заперечувала, але просила робити вихід на схід. На час вселення підвал був засипаний землею, вивозили землю, а також вибирали землю зі сторони схилу. В подальшому дізналися випадково, що ОСОБА_10 розпочала приватизацію усього будинку, тому її чоловік звернувся до суду та юридично визнав право власності на 1/6 частину будинку.

Представник третьої особи без самостійних вимог Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_21, який діяв на підставі довіреності від 28.02.2008 року (а.с.65) у судовому засіданні вирішення позову залишив на розгляд суду. В останні судові засідання представник адміністрації не прибув, та не повідомив суд про причину неявки, а тому суд вважає, що розгляд справи слід продовжувати у відсутності представника третьої особи.

Представник третьої особи без самостійних вимог, комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_22, який діє на підставі довіреності від 05.01.2010 року (а.с.175) подав до суду заяву (а.с.174) якою просив завершувати розгляд справи у його відсутності, рішення у справі ухвалити в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_12

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до висновку, що первісний позов слід задовольнити повністю, а у зустрічному відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2007 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третіх осіб ОСОБА_10, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на частину будинку, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення, встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на будову від 30.04.59 року ОСОБА_23 належав будинок № 23 по вул. Заозерній у м. Львові. Оскільки даний будинок було придбано у шлюбі з ОСОБА_9, 24.05.83 р. ім."я ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину вказаного будинку. Відтак, по смерті ОСОБА_23 відкрилась спадщина, що складалась з 1/2 частини будинковолодіння по вул. Заозерній, 23 у м. Львові. Спадкоємцями по смерті ОСОБА_23 є : дружина ОСОБА_24, син ОСОБА_8, та донька ОСОБА_10

Рішенням також встановлено, що позивач - ОСОБА_8 з 1971 року постійно проживає та зареєстрований за адресою спірного будинковолодіння, що не заперечила в судовому засіданні представник відповідачки, вона ж третя особа. Крім того, позивачем укладені окремі договори про надання послуг з ВАТ „ Львівобленерго", ВАТ „ Львівгаз", оскільки як ствердили сторони в судовому засіданні системи газопостачання та електропостачання в частині будинку, яку займає позивач, обладнані окремо від системи будинку та відповідно кожен проводить оплату за використані ним послуги.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_8 виразив свою волю щодо прийняття спадщини та фактично прийняв її з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті батька -20.11.1982 року.

Відповідно до ст. 113 ЦК України (у редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом.Не може бути встановлено такий порядок користування жилим будинком, при якому учаснику спільної часткової власності виділяються в користування тільки непридатні для проживання або підсобні приміщення (підвал, коридор, комора тощо).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з часу вселення у будинок сімї позивача за згодою батьків, власники будинку не заперечували про його реконструкцію та приведення приміщень до стану, придатного для проживання, таке підтверджується показаннями свідків у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_25, показала що вони у 1960-х роках проживали на першому поверсі у будинку 23 на вул.Заозерній за згодою батьків ОСОБА_26, тоді у приміщеннях не було ні підлоги, ні штукатурки, а тільки вікна і двері. Батьки говорили, що перший поверх має бути для сина, а другий для доньки.

Показаннями свідка ОСОБА_27, про те що їй відомо, що ОСОБА_16 та ОСОБА_13 проводили ремонт, а її батько ОСОБА_27 допомагав їм у ремонті. При цьому батьки ОСОБА_8 не заперечували проти такого ремонту.

Показаннями свідка ОСОБА_28, що її мама є рідною сестрою ОСОБА_18. Її тато з сімєю у яких було троє дітей проживали у спірному будинку на першому поверсі приблизно до 1970 років. Десь на початку 1971 року їх попередили, що ОСОБА_8 прийде з армії та буде одружуватись, то необхідно звільняти приміщення. Коли вони жили на першому поверсі, то в одній кімнаті була тільки пічка і ще одне приміщення використовувалось як кухня у решті приміщень бігали кури та тримали тварин. Внизу було дві кладочки, які батьки дозволили ОСОБА_8 розбити та приєднати до кімнати. Після смерті батька вже зробили другу кімнату. У сімї трималася дисципліна, без згоди мами ОСОБА_18 нічого не робилося. За згодою мами

позивач розбив кухню та зробив кімнату, ванну. ОСОБА_18 тішилася сином, дозволила віддати частину приміщення - сходової клітки, яка веде з другого поверху на перший у приміщення, яке займають відповідачі, а також дозволила приєднати приміщення, де були розміщені стилажі.

Згідно норм законодавства, перепланування і переобладнання жилих і підсобних приміщень, балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може здійснюватися тільки з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в цьому будинку.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно Державних будівельних норм України ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» визначено, що реконструкція - це перебудова існуючих обєктів цивільного призначення, пов'язана з поліпшенням умов експлуатації та проживання.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 76 від 17 травня 2005 року ремонт будинку - це комплекс будівельних робіт, спрямованих на відновлення, з можливим поліпшенням експлуатаційних показників елементів будинку. Також правила визначають, що реконструкція жилого будинку - це комплексбудівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщеньжитлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Відповіднодо п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05. 2001 N 127 та зареєстрованої в Мін'юсті України 10.07.2001 за N 528/5773 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Мінбуду від 08.02.2006 N 42, не належать до самочинного будівництва: при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштування фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площі.

З наведеного убачається, що позивач провів реконструкцію приміщень, здійснивши значне їх поліпшення та збільшення їх вартості за згодою співвласників, що підтверджується висновком № 450 від 24.07.2009 року судової будівельно-технічної експертизи, товарними чеками та іншими письмовими документами (а.с.24-53).

З висновку № 450 від 24.07.2009 року судової будівельно-технічної експертизи (а.с.73-85), проведеної за ухвалою суду вбачається, що самочинно реконструйовані ОСОБА_8 приміщення у житловому будинку № 23 на вул. Заозерній у м. Львові, а саме під літ. А1-1 (веранда), 1-1, 1-2, 1-3, 1-5 не суперечать вимогам державних будівельних норм, приміщення під літ. 1-5 використовується, як підсобне (Н=2,35м), а згідно Методичних рекомендацій дане приміщення може використовуватись, як житлова кімната.

Згідно інвентаризаційної справи тамбур - це прибудова до житлового будинку зі сторони дворового фасаду під літ.а-1 для влаштування входу в приміщення другого поверху відповідача по справі, відноситься до другої квартири, і для огляду і досліджений експерту не надано.

Можлива подальша експлуатація зазначених приміщень відповідно до вимог державних будівельних норм - ДБН В. 2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення ".

Як вбачається з копії рішення Львівської міської ради депутатів трудящих № 947 від 14.08.1959 року «Про розгляд матеріалів по обміру земель по кварталах нр.нр.... 1060...» за землекористувачем буд.23 на вул.Заозерна у мЛьвові ОСОБА_23 залишено у користуванні земельна ділянка площею 1424,00 кв.м. л

У відповідності до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. З ст. 376 Кодексу право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 слід задовольнити та визнати за ним право власності на самочинно реконструйовані приміщення під літ. І - веранду пл. 9,2 кв.м., 1-1 кухню пл..10,1 кв.м., 1-2 - житлову кімнату пл. 17,6 кв.м., 1-3 санвузол пл. 4,7 кв.м., 1-5 житлову кімнату пл. 12,4 кв.м. у будинку № 23 на вул.Заозерній у м.Львові.

Щодо вимог по зустрічному позові, то такі не підлягають до задоволення. Так, судом встановлено, що реконструкція приміщень здійснювалася позивачем ОСОБА_8 за згодою його батьків - власників будинку.

28.12.2009 року згідно договору дарування ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_10 отримала у дар 4/6 частин житлового будинку. 26 січня 2010 року ОСОБА_14 на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_15, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за р. № 181 отримала у власність частину - 5/6 (п'ять шостих) житлового будинку №23, що знаходиться у м.Львові на вул. Заозерній. Право власності Позивача на частину будинку зареєстровано ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про що видано ОСОБА_6 про Реєстрацію права Власності на нерухоме майно № 25164717 від

28.01.2010 року. Іншим співвласником вказаного будинку є ОСОБА_8 Згідно п.1 даного Договору, дарування здійснюється без врахування самочинного будівництва.

Станом на час набуття права власності ОСОБА_10-С.В. - січень 2010 року, порядок користування приміщеннями був встановлений. Позивач за зустрічним позовом просить визнати право часткової спільної власності в т.ч. і на приміщення: житлову кімнату, позначену на плані номером 1-2. площею 17.6 кв.м., підвал, що переобладнано у житлову кімнату, позначену на плані номером 1-5. площею 12.4 кв.м. Однак, зазначені приміщення перебувають у користуванні ОСОБА_8, переобладнані ним, технічно відєднані від приміщень власника другого поверху (окреме електро-, газопостачання, і використовуються як єдине ціле з іншими житловими приміщеннями першого поверху. До того ж як вбачається з технічного паспорту на будинок від 07.06.2010 року (а.с.222- 226) у приміщеннях другого поверху, які займають відповідачі мається самовільне переобладнання. З вимогою про визнання права на самочинне будівництво відповідач не звертався, а також не представив будь-яких висновків щодо відповідності такого переобладнання нормам ДБН та можливості їх експлуатації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 169,209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

вирішив:

реконструйовані приміщення під літ. І - веранду пл. 9,2 кв.м., 1-1 кухню пл..10,1 кв.м., 1-2 - житлову кімнату пл. 17,6 кв.м., 1-3 санвузол пл. 4,7 кв.м., 1-5 житлову кімнату пл. 12,4 кв.м. у будинку № 23 на вул.Заозерній у.м.Львові.

У зустрічному позові ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах малолітньої ОСОБА_12 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_29