Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 серпня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Харківській електромеханічний завод про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Харківській електромеханічний завод про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що він працював на підприємстві відповідача та йому офіційно була встановлена заробітна плата згідно із штатним розписом. За період з січня по листопад 2009 року на підприємстві відповідача йому нараховувалася, але не виплачувалася заробітна плата. У звязку з чим позивач звільнився на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи ДП „ХЕМЗ не розрахувалось із позивачем по заробітній платі. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом, яким просив стягнути з ДП „ХЄМЗ на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з січня по листопад 2009 року та компенсацію за її несвоєчасну виплату в сумі 10510 грн.29 коп. і середній заробіток за період затримки розрахунку з 01 грудня 2009 року по 11 січня 2010 року в сумі 2263 грн.38 коп. та просив допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати

До судового засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач до судового засідання не зявився, надіславши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, а також заперечення проти позову. В своїх запереченнях відповідач зазначав, що в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10213,37 грн. та компенсації за її несвоєчасну виплату в сумі 697,68 грн. підприємство позов визнає. Стосовно частини позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні заперечували, оскільки відносно ДП „ХЕМЗ ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року порушено провадження у справі про банкрутство. На підставі ухвали господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року діє мораторій на задоволення вимог кредиторів, в тому числі заборонено стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства та нарахування неустойки (штраф, пеня) інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань. Положення ст.117 КЗпП України передбачають покладення такої відповідальності тільки при наявності вини підприємства, якої з врахуванням зазначених вище обєктивних обставин не було.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач працював на підприємстві відповідача з 10.11.1977 року та був звільнений 01.12.2009 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки ДП „ХЕМЗ заборгованість перед позивачем становить: з січня по грудень 2009 року - заробітна плата 10213,37 грн., 697,68 - компенсація за її несвоєчасну виплату.

Остаточний розрахунок на час звільнення ОСОБА_2 адміністрацією ДП „ХЕМЗ проведений не був.

Тому суд, приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині позову та стягує на користь позивачки з підприємства відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10213,37 грн. та компенсації за її несвоєчасну виплату в сумі 698,27 грн.

Що стосується вимог позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, то вони задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року у відношенні Державного підприємства „Харківський електромеханічний завод порушена справа про банкрутство. З моменту прийняття ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. У даній ухвалі зазначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обовязкових платежів). А тому вини підприємства в несвоєчасному проведенні розрахунку з позивачем немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З положень ч.1 ст.117 КЗпП України випливає що, у випадку невиплати належних звільненому працівнику сум у день звільнення підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, однак така відповідальність може бути покладена на підприємство при наявності вини власника або уповноваженого їм органу у невиплаті.

Матеріали справи свідчать, що вини ДП „ХЕМЗ в затримці розрахунку при звільненні ОСОБА_2 немає.

Факт порушення справи про банкрутство ДП „ХЕМЗ підтверджується відповідною ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року. На період здійснення процедури банкрутства господарським судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, в тому числі заборонено нарахування неустойки та інших фінансових санкцій за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань. Даних про скасування мораторію матеріали справи не містять.

У звязку з тим, що стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку за своєю юридичною природою є фінансовою санкцією, а крім того, що заборгованість по заробітній платі не була здійснена через відсутність належного фінансування підприємства відповідача, яке відноситься до Державних підприємств, тобто не з вини відповідача, вимоги позивачки в цієї частині задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в період дії мораторію немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214 ,215 ЦПК України , ст.ст.115-117, 237-1 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства Харківській електромеханічний завод про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Харківський електромеханічний завод , що знаходиться: м. Харків, проспект Московський, 199, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: м. Харків, вул. Межлаука, б. 4/1, кв. 29, ІПН 214530959 заборгованість по заробітній платі у сумі 10213 (десять тисяч двісті тринадцять) грн. 37 коп. та компенсацію за її несвоєчасну виплату в сумі 698 (шістсот девяносто вісім) грн. 27 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -