Справа №2-2255/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретар - Махоня Н.Ю.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ часток із майна, що є у спільній сумісній власності у звязку із прийняттям спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ часток із майна, що є у спільній сумісній власності у звязку із прийняттям спадщини,

В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло за № С-43 від 12 жовтня 1993 року, орган приватизації - Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської Ради, виданого згідно з розпорядженням № С-41 від 08.09.1993 року, власниками квартири АДРЕСА_1 у спільній сумісній власності є: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 01.08.2009 року помер її чоловік - ОСОБА_4

В отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, нотаріусом їй було відмовлено і розяснено, що відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст.15 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та ст.16 ЦК України, - кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А оскільки вона отримала відмову у вирішенні питань повязаних з прийняттям спадщини, вважаю, що маю право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно ст. 370 ЦК України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тобто кожному із співвласників квартири належить по У частки квартири.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримку вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, звернувшись з заявами про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин.

Згідно свідоцтва про право власності на житло за № С-43 від 12 жовтня 1993 року, орган приватизації - Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської Ради, виданого згідно з розпорядженням № С-41 від 08.09.1993 року, власниками квартири АДРЕСА_2 у спільній сумісній власності є: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.7), яка є спільною сумісною власністю і мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

01.08.2009 року помер ОСОБА_4 чоловік позивача (а.с. 5,6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина: частка квартири АДРЕСА_3, яка є спільною сумісною власністю.

Позивач зверталася до Управління Житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про визначення частки померлого у спільній сумісній власності за адресою: вул. Доватора, 25/11. Але, їй було надано відповідь, що визначити частку за померлим можливо лише у судовому порядку, якщо за життя між співвласниками такий договір укладений не був (а.с. 12). Також вона отримала відповідь з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом до визначення (виділення) судом частки померлого у спільній сумісній власності (а.с.8).

Відповідно до ст.15 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та ст.16 ЦК України, - кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, згідно з вимогами ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісній власності є рівними, а тому суд вважає необхідним визначити із майна, що є у спільній сумісній власності по 1/2 частки у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_4 за кожним, з них померлим 01.08.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 15,16, 370 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130. 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Виділити за ОСОБА_4 померлим 01 серпня 2009 року, ОСОБА_1, за кожним з них , по 1/2 частки квартири АДРЕСА_5, згідно свідоцтва про право власності на житло за № С-43 від 12 жовтня 1993 року, орган приватизації - Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської Ради, виданого згідно з розпорядженням № С-41 від 08.09.1993 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровськ: області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошенню рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: