Справа №2-18/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року м.Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

при секретарі Страшній Т.П., Дасюк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача СЗАТ «Грандвіс» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Таксосервіс», Страхового закритого акціонерного товариства «Грандвіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив:

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ВАТ «Таксосервіс», просить стягнути з відповідача 59163 грн. 11 коп. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 1050 грн. витрат на правову допомогу, а також понесені судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2009 року, близько 16 год. 30 хв. в м.Чернігові на перехресті вулиць пр.Перемоги-вул.Мстиславська, трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Рута 17 СПВ» д.н.з. СВ 1876АА під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався зі сторони вул..Горького в напрямку пр.ОСОБА_5, стан здоровя якого погіршився, втратив контроль над керуванням автомобіля «Рута 17 СПВ» та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по вул.Мстиславська зі сторони вул.. Чернишевського в напрямку пр.Перемоги та зупинився перед перехрестям для надання переваги в русі автомобілям, що рухалися по пр.Перемоги. Відповідно до висновку спеціаліста автотехнічного дослідження від 09.06.2009 року, у дорожній ситуації, що потягла за собою вказану дорожньо-транспортну пригоду, дії водія автомобіля «Рута 17 СПВ» ОСОБА_4 суперечили вимогам пунктів 11.1, 12.1, 10.1, 13.1, 13.3 ПДР та знаходяться у причинному звязку з виникненням ДТП. За інформацією Чернігівського МРЕВ, джерело підвищеної небезпеки автомобіль «Рута 17 СПВ» д.н.з. СВ 1876АА належить ВАТ «Таксосервіс». Внаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а він та його син ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Розмір матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 57 278 грн. 98 коп., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження. Крім того, він поніс витрати на лікування в сумі 876 грн. 56 коп. та витрати, повязані з підготовкою документів для страховика, досудових матеріалів, в сумі 1884 грн.13 коп. Позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях через факт ДТП, у незручностях, повязаних із неможливістю користуватись власним автомобілем через його пошкодження, погіршенні фізичного стану, відносин у родині. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 10000 грн.

Ухвалою суду від 17.09.2009 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Страхове закрите акціонерне товариство «Грандвіс».

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, при цьому посилалися на обставині зазначені в позові. Позивач зазначив, що на даний час його автомобіль відремонтовано, за ремонт якого він сплатив 48 511 грн. 21 коп.

Представник відповідача ВАТ «Таксосервіс» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (т.2 а.с.1), про поважні причини неявки суду не повідомив, заява про відкладення розгляду справи до суду не надходила. Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.

У судовому засіданні 07.12.2009 року представник відповідача ВАТ «Таксосервіс» позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ВАТ «Таксосервіс». Вказав, що ДТП сталася не з вини ОСОБА_4, оскільки згідно постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 26.05.2009 року в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник відповідача СЗАТ «Грандвіс» в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, просив в позові відмовити в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях, які залучено до матеріалів справи (т.1 а.с.125-127). Суду пояснив, що відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про страхування», договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. 24.03.2009 року між СЗАТ «Грандвіс» та ВАТ «Таксосервіс» було укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, страховий платіж ВАТ «Таксосервіс» внесено 31.03.2009 року, тобто після настання ДТП, а тому відповідальність страховика не наступила і відсутні жодні правові підстави для виплати страхового відшкодування.

Залучений до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 (т.1 а.с.86) в судове засідання не зявився, про згоду на участь у справі не заявив, відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення проти позову представника відповідача СЗАТ «Грандвіс», дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши матеріали адміністративної справи № 3-1687/09 про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4, матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи № 5212 від 28.03.2009 року, судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

По справі встановлено, що 24.03.2009 року о 16 год. 30 хв. в місті Чернігові на перехресті проспект Перемоги вулиця Мстиславська відбулося зіткнення автомобілів «Рута 17» державний номерний знак НОМЕР_2, що зареєстрований за ВАТ «Таксосервіс» (т.1 а.с.10) під керуванням водія ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з власником автомобіля (т.2 а.с.16-17), та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який є його власником, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.06.2008 року (т.1 а.с.9). У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження.

За даним фактом ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АГ № 894105 від 05 квітня 2009 року (а.с. 2 справи № 3-1687/09). Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16 квітня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП (т.1 а.с.99). Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 26.05.2009 року, вищевказану постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1 а.с.73-74).

З наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 слідує, що виконуючи поворот праворуч на нерегульованому перехресті, він зупинив автомобіль «Мазда» на межі проїзної частини пр.Перемоги для надання переваги в русі пішоходам, які переходили проїзну частину пр.Перемоги, а також транспортним засобам, які рухалися по пр.Перемоги по смузі того напрямку, в якому він мав намір рухатися, тобто ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог п.16.2, 16.3 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_4 (а.с.7 відмовного матеріалу № 5212 від 28.03.2009 року), він керував автомобілем СПВ-17 Рута і рухався по головній дорозі по пр.Перемоги в напрямку пр.ОСОБА_5, на перехресті з вул..Мстиславською його транспортний засіб не пропустив автомобіль «Мазда», який рухався до другорядній дорозі по вул..Мстиславській, він здійснив зіткнення та у нього погіршилося самопочуття.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи № 3-1687/09 про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4, матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи № 5212 від 28.03.2009 року, висновок спеціаліста № 26 автотехнічного дослідження від 09.06.2009 року (т.1 а.с.155-160), висновок № 1748-1751-Ц судової автотехнічної експертизи від 30.03.2010 року (т.1 а.с.233-245), суд приходить до висновку про те, що саме невиконання вимог п.п.10.1,13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 і стало причиною ДТП, яка трапилась 24.03.2009 р.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.2 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль ОСОБА_1, перебував у трудових відносинах з ВАТ «Таксосервіс». 24 березня 2009 року між ВАТ «Таксосервіс» та СЗАТ «Грандвіс» було укладено договір №102/1 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1 а.с.128 - 130).

У відповідності до п.9.1 вказаного договору та ч.3 ст. 18 Закону України «Про страхування», договір набирає чинності з моменту внесення на користь страховика першої частини страхового платежу у розмірі і в термін, обумовлені цим договором.

Як вбачається із реєстру кредитових платіжних документів від 31.03.2009 року, ВАТ «Таксосервіс» внесено на рахунок СЗАТ «Грандвіс» частину страхового платежу в сумі 3 583 грн 90 коп лише 31.03.2009 року (т.1 а.с.132).

За даних обставин, суд приходить до висновку, що шкода, заподіяна ОСОБА_1 у звязку з ДТП, підлягає відшкодуванню саме власником джерела підвищеної небезпеки - ВАТ «Таксосервіс».

Судом встановлено, що в результаті вищевказаної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділу ДАІ УМВС України в Чернігівській області (т.1 а.с.184).

Позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріального збитку, якого йому було завдано внаслідок пошкодження транспортного засобу на суму 57 278 грн. 98 коп., що підтверджується висновком № Т-9298 автотоварознавчого дослідження спеціаліста Експертної фірми «Еталон» від 15.05.2009 року (т.1 а.с.187-195).

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи (т.1 а.с.177-179), на даний час автомобіль НОМЕР_1 відремонтовано, на відновлення якого позивач поніс витрати в розмірі 48 511 грн. 21 коп., що підтверджується квитанціями від 04.08.2009 року та від 08.05.2009 року (т.1 а.с.180,182).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з ВАТ «Таксосервіс» на користь ОСОБА_1 слід стягнути заподіяну шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 48 511 грн. 21 коп.

У результаті ДТП водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, котре виникло від дії тупого, твердого предметів, або при ударі, що могло утворитися 24.03.2009 року, за обставин викладений у направленні і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, що підтверджується актом судово-медичного дослідження № 600 від 28.03.2009 року (а.с.18-19 відмовного матеріалу № 5212 від 28.03.2009 року).

Внаслідок отриманих ушкоджень, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 3 з 26.03.2009 р. по 10.04.2009 року (а.с.13-14).

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт понесених позивачем витрат на лікуванні у звязку з ушкодженням здоровя на суму 851 грн. 56 коп., що підтверджується квитанцією, фіскальними та товарними чеками на придбання ліків (т.2 а.с.5, 7-11), відшкодуванню підлягає 611 грн. 56 коп. витрат на придбавання ліків та медикаментів та 240 грн. 00 коп. витрат за проведене обстеження. Решта - 25 грн. 00 коп. відшкодуванню не підлягає, оскільки відсутні підстави щодо відшкодування внесених позивачем благодійних внесків (т.2 а.с. 4).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до платіжних доручень (т.2 а.с. 12, 14-15)), ОСОБА_1 поніс витрати для відновлення свого порушеного права у розмірі 1884 грн. 13 коп. за складання висновків спеціалістів автотоварознавчого та автотрасологічного досліджень, які підлягають також стягненню з ТОВ «Таксосервіс».

Отже, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП позивачу, яка підлягає відшкодуванню з ВАТ «Таксосервіс» становить 51 246 грн. 90 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм ст. 1172 ЦК та розяснень, що містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обовязків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Вирішуючи питання щодо відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди, враховуються характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, тривалість негативних наслідків морального характеру, ступінь вини відповідача та обставини справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 зазнав моральних страждань внаслідок пошкодження належного йому майна, ушкодження здоровя, позивач певний час був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, звичний спосіб його життя змінився, що змусило докладати зусиль для його нормалізації, відповідач в добровільному порядку не відшкодував матеріальну шкоду.

В той же час, суд вважає, що розмір моральної шкоди заявлений позивачем підлягає зменшенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також адекватності завданим душевним та моральним стражданням. Суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1Г підлягає визначенню в сумі 4 000 гривень.

Виходячи із Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року за №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ» та розміру мінімальної плати, вимоги позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу обґрунтовані, оскільки як вбачається із журналів судових засідань (т.1 а.с.79-85, 108-113, 134-136, 162-166, 214-217, 224-225; т.2 а.с.18-20), представник ОСОБА_2 (т.1 а.с.60-62, 80, 96) приймав участь у судових засіданнях за усною заявою позивача більше 6 годин. Однак, сплачені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1050 грн (т.2 а.с.14), у відповідності до ст.. 79 ЦПК України відносяться до судових витрат, а тому, з урахуванням приписів ст.. 88 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема: з відповідача ВАТ «Таксосервіс» слід стягнути на користь позивача 838 грн. 73 коп. витрат на правову допомогу (55 246,9х1050/69 163,11).

Крім того, з відповідача ВАТ «Таксосервіс» підлягають стягненню на користь позивача, у відповідності до ст..88 ЦПК України, 479 грн. 38 коп. судового збору (55 246,9х600,13/69 163,11) та 95 грн. 85 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (55 246,9х120/69 163,11).

Надлишкову сплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 130 грн, які сплачені по квитанції №11/13 від 24.06.2009 року (т.1 а.с. 2), у відповідності до ст..83 ЦПК України, слід повернути позивачу ОСОБА_1

Крім того, з ВАТ «Таксосервіс» на користь Київського науково дослідного інституту судових експертиз Чернігівське відділення слід стягнути витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 1 950 грн 24 коп (т.1 а.с.232).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 56-60, 83, 88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товарова «Таксосервіс» на користь ОСОБА_1 51 246 (пятдесят одну тисячу двісті сорок шість) грн. 90 коп. матеріальної шкоди, 4 000 грн моральної шкоди, 1 413 грн 96 коп судових витрат, а всього на суму 56 660 (пятдесят шість тисяч шістсот шістдесят) грн. 86 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товарова «Таксосервіс» на користь Київського науково дослідного інституту судових експертиз Чернігівське відділення 1 950 (одну тисячу девятсот пятдесят) грн 24 коп витрат за проведення судової автотехнічної експертизи (розрахунковий рахунок 0242 в УДК Чернігівської області, код 25955674, МФО 853592).

Повернути ОСОБА_1 надлишкову сплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 130 грн, які сплачені по квитанції №11/13 від 24.06.2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду м.Чернігова Н.В. Маслюк