Справа № 2-4253/10
Провадження № 2-4253/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гирича С.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого Акціонерного Товариства ОСОБА_5 «Надра», третьої особи ОСОБА_6 про розірвання договору поруки, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася із позовом в суд до відповідача, третьої особи про розірвання договору поруки укладеного 13 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань кредитного договору № 008/45/07-Ф від 13.06.2007р., укладеного між банком та 3-ю особою ОСОБА_7

Свої вимоги мотивує тим, що на прохання ОСОБА_7, вона уклала договір поруки з ВАТ КБ «Надра» Львівську РУ від 13.06.2007р., в забезпечення виконання взятих на себе зобовязань ОСОБА_7 відповідно до кредитного договору №008/45/07-Ф від 13.06.2007р. Перед укладенням договору поруки вона ознайомилася із умовами вказаного кредитного договору, звідки дізналася про те, що ОСОБА_7 отримала кредит в розмірі 247 000,00 доларів США на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №33889 від 13.06.2007р., житлової квартири за адресою: м. Львів, вул. Новий світ, 18/6, укладеного між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8

Крім цього, кредитним договором було передбачено надання кредиту лише за умови надання позивальником відповідного забезпечення виконання своїх зобовязань, а саме підписання та нотаріального оформлення договору іпотеки придбаної житлової квартири за адресою: м. Львів, вул. Новий світ, 18/6 застрахованої в страховій компанії акредитованій ВАТ КБ «Надра». Згідно укладеного договору іпотеки була визначена вартість предмету іпотеки в розмірі 1 661 850,00 грн. У випадку непогашення заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок майна, що обтяжене іпотекою, ОСОБА_5 повинен звертати стягнення на майно позивальника у відповідності із діючим законодавством України. Також було передбачено, що в якості забезпечення виконання своїх зобовязань позичальником щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає в день укладення кредитного договору з ОСОБА_9 договір поруки.

Вона з дитинства була знайома з ОСОБА_8, яка переконала її, що укладення договору поруки є лише формальністю, так як ОСОБА_7 є власником успішного бізнесу, платоспроможна, є вагітною і отримання кредиту їй необхідне для придбання квартири. Крім цього кредит забезпечений договором іпотеки придбаної квартири та договором поруки ОСОБА_9, а тому укладення договору поруки є лише формальністю, без якої банк відмовляється надати кредит. Вивчивши наведені обставини, вона дійшла висновку, що ОСОБА_7 мала намір добросовісно виконувати зобовязання взяті на себе згідно умов кредитного договору, зокрема здійснювати погашення кредитних коштів. При цьому вона була впевнена, що кредитний договір забезпечений договором іпотеки, вартість предмету іпотеки становила 1 661 850,00грн. і у випадку непогашення заборгованості по кредитному договору, банком буде проводитися стягнення заборгованості з предмету іпотеки. Також у відповідності до умов п.4.3.10 кредитного договору було передбачено, що позичальник зобовязаний надати банку додаткове забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану, невиконання умов або визнання недійсним договору застави, зниження вартості забезпечення за цим договором. А тому вважала, що до неї претензії банку, як до поручителя, могли бути виставлені лише у випадку недостатності вищевказаних умов і способів забезпечення виконання зобовязань позичальником. Такі ж висновки зробили працівники банку при укладенні договору поруки.

Однак в подальшому, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2008р. договір купівлі-продажу №33889 від 13.06.2007р. житлової квартири АДРЕСА_1, визнано недійсним у звязку із тим, що він був укладений під впливом обману ОСОБА_7 щодо ціни квартири. Внаслідок цього заставлене майно вибуло із власності позичальника, іншого майна ОСОБА_7 в заставу банку не передала, а по факту заволодіння квартирою шляхом шахрайства в особливо великих розмірах за її зверненням порушено кримінальну справу за ст. 190 ч.3 КК України. Настання вказаних обставин призвело до збільшення обсягу її відповідальності, так як істотно змінився спосіб і форма забезпечення основного зобовязання за кредитним договором. На це вона своєї згоди не давала, а тому відповідно до вимог п.1 ст. 559 ЦК України таку поруку слід вважати припиненою.

Отже, обставини, які існували при укладенні договору поруки істотно змінилися по відношенню до обставин які настали на даний час настільки, що якби їй було відомо про їх настання в майбутньому на момент укладення договору поруки, вона б ніколи не укладала такий договір. Зокрема, нею ніколи б не укладався договір поруки, якби вона не була впевнена, що у випадку невиконання умов кредитного договору, кредитні зобовязання будуть забезпечені в першу чергу заставою. Крім цього, вона докладала усіх зусиль аби відвернути настання вказаних змін, оскільки подавала апеляційну та касаційну скарги на рішення Франківського районного суду м. Львова, звернулася у правоохоронні органи із заявою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 За таких обставин вважає, що договір поруки слід розірвати в порядку ст. 652 ЦК України.

В судовому засіданні позивач, її представники позовні вимоги підтримали у повному обємі, дали пояснення аналогічні вище наведеним. Просять врахувати, що банк своїми діями допустив загрозу вибуття переданого у забезпечення виконання кредитних зобовязань іпотечного майна - квартиру АДРЕСА_2, оскільки видав кредит на придбання вказаної квартири у сумі 247000 доларів США, а позичальник уклала договір купівлі-продажу №33889 від 13.06.2007р. житлової квартири АДРЕСА_3 та згідно договору сплатила покупцю лише 40000 грн., але банк на порушення цільового використання коштів ніяк не відреагував, що в послідуючому привело до визнання цього договору купівлі-продажу недійсним. Також банком не вживалося жодних заходів до передачі позичальником під іпотеку іншого нерухомого майна, банк навіть не звертався у правоохоронні органи для притягнення до кримінальної відповідальності позичальника, яка отримала кредитні кошти та не передала їх покупцю, кримінальну справу по цьому факту було порушено лише за її зверненням. Тому істотна зміна обставин на даний час по відношенню до обставин, які існували на час укладення договору поруки відбулися і внаслідок недобросовісних дій банку.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.11.2010р. позовні вимоги заперечив, пояснив, що 13.06.2007р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладеного договір поруки, яким забезпечувалося виконання кредитних зобовязань ОСОБА_7 згідно кредитного договору №008/45/07-Ф від 13.06.2007р. Згідно умов кредитного договору ОСОБА_7 отримала кредит в сумі 247 000,00 доларів США до 05.06.2037р. з оплатою за користування кредитом 12,9% річних. Кредит був наданий з метою проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 13.06.2007р. квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до п.1.1. договору поруки, позивач поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_7 взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору, та відповідно до п.1.2 договору поруки відповідає перед кредитором в повному обсязі, та на рівні з позивальником несе солідарну відповідальність. Відповідно до п.1.3 договору поруки відповідальність поручителя виникає, як у випадку невиконання позичальником зобовязань в частині, так і в цілому. Відповідно до п.1.5 договору поруки зазначено, що поручитель несе відповідальність перед банком за виконання кредитних зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Оскільки позивач договір поруки підписала та була ознайомлена з його умовами, та з обсягом своєї відповідальності за договором, а тому її посилання на ст. 652 ЦК України вважає безпідставним. Крім цього, на його думку позивачем не представлено доказів обовязку банку в першу чергу звертати стягнення по невиконаному кредитному зобовязанню на предмет іпотеки, а лише після того заявляти вимогу до поручителів. Оскільки позивач несе із позичальником солідарну відповідальність, а тому банк має право вимагати від поручителя виконання кредитних зобовязань незалежно від того, з якої причини позичальник не виконує цих зобовязань. А тому вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову.

В останнє судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що слід завершувати розгляд справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку через оголошенні в пресі, причин неявки суду не повідомила, а тому суд вважає, що слід розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд задовільняє позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2007р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 008/45/07-Ф від 13.06.2007р. (а.с.10-11) укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_7

Як вбачається із п.1.1 вказаного кредитного договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 247 000, 00 доларів США в порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 кредитного договору передбачено цільове використання кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №3389 від 13.06.2007р., що укладений між позичальником та ОСОБА_8, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1; витрати страхувальника по договору страхування нерухомого майна, визначеного у п.2.1 цього договору; витрати, повязані з оформленням кредиту. Відповідно до п.1.3 кредитного договору передбачено, що відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,49% річних.

Згідно п.1.5 кредитного договору, надання кредиту відбувається лише за умови надання позичальником відповідного забезпечення виконання своїх зобовязань по цьому договору, а саме підписання та нотаріального оформлення договору іпотеки наступного нерухомого майна: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 127,8 м.кв., застрахованого акредитованою ВАТ КБ «Надра» страховою компанією, де вигодо набувачем за договором страхування є ВАТ КБ «Надра».

Відповідно до п.1.2 договору поруки від 13.06.2007р. (а.с.44), поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Разом з тим, Розділом 2 кредитного договору було визначено забезпечення повернення кредиту. Зокрема у відповідності до п.2.1 договору зазначено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених цим договором, позичальник( майновий поручитель) укладає із банком договір іпотеки наступного нерухомого майна: двокімнатної квартири що знаходиться за адресою АДРЕСА_5, загальною площею 27.8 м.кв. в день укладення цього договору .

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 договору передбачено, що при непогашенні заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок майна, що обтяжено іпотекою, банк звертає стягнення на майно позичальника у відповідності з діючим законодавством України. І лише у відповідності до п.2.4 Розділу 2 визначено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає в день укладання цього договору з ОСОБА_9 Вячеславіною та ОСОБА_2 (надалі поручитель) договір поруки.

Згідно договору іпотеки від 13.06.2007р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 (а.с.13-14) вбачається, що ОСОБА_7 передала іпотекодержателю ВАТ КБ «Надра» в іпотеку предмет договору нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до п.1.6 договору іпотеки, визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 1 661 850, 00 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладення цього договору складає 329 079 доларів США.

В судовому засіданні представник відповідача визнав, що вказаний кредит ОСОБА_7 банком не був би наданий у випадку, якби він забезпечувався лише договорами поруки укладеними між банком та ОСОБА_9 і ОСОБА_2 Основним забезпеченням виконання зобовязань по кредитному договору був договір іпотеки нерухомого майна. На час укладення договору поруки забезпечення виконання по кредитному договору в першу чергу здійснювалося майновим поручителем, а потім поручителями.

Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 укладаючи договір поруки із ВАТ КБ «Надра» від 13.06.2007р. була переконана у платоспроможності особи ОСОБА_7, за яку вона поручалася перед банком, усвідомлювала, що кредитний договір укладено на засадах добросовісності і розумності намірів позичальника, що кредитні зобовязання є належно забезпечені предметом іпотеки, яка по вартості значно перевищує суму самого кредиту. Інша сторона кредитного договору та договору поруки - банк, видаючи ОСОБА_7 вказаний кредит та укладаючи на виконання нею кредитних зобовязань договір поруки із позивачкою виходив із того, що основним забезпеченням договору позики є договір іпотеки. Сторони в судовому засіданні визнали, що якби можна було передбачити, що іпотека вибуде із забезпечення по цьому кредитному договору ні кредитний договір, ні договір поруки з позивачкою не був би укладений.

В судовому засіданні встановлено, що отримавши кредит на придбання квартири у сумі 247000 доларів, ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 13.06.2007р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 (а.с.12) придбала у ОСОБА_8 житлову квартиру АДРЕСА_1 за ціною 40 000 грн.

В подальшому рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2008р. (а.с.15-16) задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третіх осіб та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, та зареєстрований у реєстрі за №3389. Визнано недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7

Як вбачається із змісту рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2008р., підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 стало умисне введення в оману ОСОБА_8 покупцем ОСОБА_7 щодо обставин договору, які мають істотне значення, а саме ціни договору купівлі-продажу.

Таким чином суд вважає, що внаслідок вибуття із забезпечення кредитних зобовязань майнової поруки відбулася істотна зміна обставин настільки, що якби сторони могли такі зміни передбачити, вони б не уклали вказаний договір.

Незважаючи на настання таких обставин, відповідач безпідставно не бажає розірвати вказаний договір поруки, а тому його слід розірвати у відповідності до ч.2 ст.652 ЦК України на вимоги позивача, виходячи із наступних підстав.

Дійсно, в судовому засіданні встановлено, що як позивачка так і банк в момент укладення договору виходили з того, що істотна зміна обставин не настане. Тобто, банк, уклавши договір іпотеки усвідомлював, що зобовязання забезпечене майновою порукою і не міг передбачити, що договір іпотеки буде визнано недійсним.

Крім цього, судом встановлено, що позивач вживала усіх заходів передбачених законодавством України, з метою відвернення настання істотних змін обставин кредитного договору, оскільки зверталася із апеляційною, а згодом касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2008р., також зверталася із заявою в правоохоронні органи з приводу порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за вчинення шахрайства в великих розмірах.

Як вбачається, із листа Залізничного РВ ЛМУ ГМВСУ у Львівській області від 30.11.2010р., в провадженні старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 перебуває кримінальна справа №140-2546, порушена за фактом заволодіння квартирою №6 по вул. Новий Світ, 18 в м.Львові, шляхом шахрайства у великих розмірах, за ознаками складу злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

А тому суд вважає, що позивач не могла відвернути настання істотної зміни, обставин за яких був укладений кредитний договір, з причин, що не залежали від її волі.

Крім цього, суд визнає, що вибуття із забезпечення кредитних зобовязань майнової поруки не з вини позивача порушить співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні позивач ствердила, що укладаючи договір поруки, вона розуміла, що зобовязання також забезпечені майновою порукою і у випадку покладання обовязку на неї виконати передбачені договором поруки зобовязання, вона у відповідності до ст. 544 ЦК України мала право на зворотну вимогу і відшкодування понесених витрат за рахунок майна майнового поручителя. Однак внаслідок припинення майнової поруки, виконання нею обовязків передбачених договором поруки істотно погіршить її майновий стан, але повернути сплачені кошти з ОСОБА_7 вона не має можливості.

Також, згідно умов договору поруки від 13.06.2007р. (а.с.44) вбачається, що позивач ОСОБА_2 не брала на себе ризик істотної зміни обставин кредитного договору, зокрема нести відповідальність по кредитних зобовязаннях після вибуття предмету іпотеки.

При цьому суд враховує, що оскільки банк не вживав заходів передбачених договором іпотеки для отримання в іпотеку від ОСОБА_7 іншого майна, не вживав заходів до повернення нею кредиту до звернення позивачки із цим позовом, а також не звертався у правоохоронні органи для припинення протиправних дій ОСОБА_7, яка отримала в банку кредит на купівлю квартири в сумі 247000 доларів США, а сплатила покупцю лише 40000грн. і в такий спосіб заволоділа майновими коштами банку, що в послідуючому привело до вибуття із майнової поруки заставленого майна, позивач не може нести ризик зміни обставин, оскільки вона не була стороною договору іпотеки.

А тому з врахуванням наведених обставин та за наявності одночасно усіх чотирьох умов визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та розрізати договір поруки укладений 13 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 008/45/07-Ф від 13.06.2007р.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 60, 74, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.15, 16, 559, 652, 653 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити. Розірвати договір поруки укладений 13 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_13 в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 008/45/07-Ф від 13.06.2007р., укладеного між банком та 3-ю особою ОСОБА_7.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу в порядку та в строки передбачені ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя :