Справа №2-0-302/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2010 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Якубіної В.Б.

народних засідателів Петрової Л.І.

ОСОБА_1

при секретарі Тарадюк О.В.

за участю прокурора Цалкіної Р.Є.

за участю лікаря-психіатра ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою головного психіатра управління охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації ОСОБА_3 про госпіталізацію в психіатричну лікарню в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Головний психіатр Комунальної установа «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної Ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню в примусовому порядку, посилаючись на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ясногорська, буд. 10, страждає психічним захворюванням з 1999 р. Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР, з приводу психічного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку складного ґенезу. В клінічній картині галюцинаторно-маячні переживання релігійного характеру, прояви імперативного вербального галюцинозу. Останнє стаціонарне лікування з 29.07.2010 р. по 08.09.2010 р. з діагнозом: «Психічний розлад в наслідок органічного ураження головного мозку (Дісциркуляторна енцефалопатія, гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт), галюцинаторно-параноїдний синдром.

Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням стану. Як стало відомо від дружини, після виписки підтримуючої терапії не приймав. Через тиждень психічний стан різко погіршився, почав чути «голоси», не спав, називав себе Богом, стверджував, що ним керують темні сили. Почав «очищуватися» від посуду, речей, які вважав диявольськими. 13.10.2010 р. перерізав телефон, світло, газ, радіо та телевізор.

У звязку з такою поведінкою ОСОБА_4 був доставлений психіатричною бригадою ШМД № 3 у приймальне відділення КУ «Обласна психіатрична лікарня» в стані психомоторного збудження. У приймальному відділенні був збуджений, агресивний. Називав себе Іісусом. Розмовляв сам з собою, кричав. Продуктивного контакту не склав. Відмічалися розірванність мислення та мови, емоційна неадекватність. Переживань не розкрив. Після огляду чергового лікаря ОСОБА_5, яка підтвердила хворобливий стан ОСОБА_4, його було госпіталізовано у примусовому порядку 13.10.2010 р. з діагнозом «Галлюцинаторно-параноїдний синдром».

14.10.2010 р. ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР, за висновками якої ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі хронічного галлюцинаторно-маячного психозу внаслідок органічного ураження ЦНС складного ґенезу (дісциркуляторна, атрофічна енцефалопатія, ішемічний інсульт лівій лобній долі, постінсультна кіста в лівій підкорковій ділянці). За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, тому госпіталізація його у психіатричну лікарню у примусовому порядку була доцільною. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, який вважає, що заява підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР, за висновками якої ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі хронічного галлюцинаторно-маячного психозу внаслідок органічного ураження ЦНС складного ґенезу (дісциркуляторна, атрофічна енцефалопатія, ішемічний інсульт лівій лобній долі, постінсультна кіста в лівій підкорковій ділянці). За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, тому госпіталізація його у психіатричну лікарню у примусовому порядку була доцільною. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489- ІП передбачено, що амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що є відомості для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоров'ю або здоровю оточуючих у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 240, 241 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489-ІІІ, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ясногорська, буд. 10, госпіталізувати в психіатричну лікарню в примусовому порядку.

Рішення допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Якубіна

Народні засежателі ОСОБА_7

ОСОБА_1