Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-727/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У травні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що з 09 вересня 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, відповідачем у справі.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Нормальне сімейне життя у неї з відповідачем не складається. Причиною цього є те, що її чоловік не надає достатньо коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, його лікування, навчання та оздоровлення. Хлопчик навчається у гімназійному класі, додатково вивчає три іноземні мови, відвідує індивідуальні курси з вивчення цих мов. Крім того, їхній син часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку з приводу багатьох хвороб, потребує щорічного оздоровлення на Південному березі Криму. Також сина необхідно одягати та харчувати.

Починаючи з 1995 року відповідач ОСОБА_4 утримує лише своїх дітей від першого шлюбу. Працює він заступником генерального директора Українського фонду підтримки підприємництва та отримує заробітну плату в розмірі 4679 грн. 02 коп., тому може надавати кошти на утримання малолітнього сина.

На даний час відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина від першого шлюбу в розмірі ? частки його заробітку в сумі 1169 грн. 76 коп.

Просила стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_4 коштів на утримання малолітнього сина не надає, хоча зобовязаний робити це відповідно до закону, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється, у звязку з чим вона змушена була звернутися до суду.

Після розірвання шлюбу із третьою особою: ОСОБА_5 відповідач залишив їй та їхнім дітям все своє майно, до грудня 2009 року сплачував аліменти на їхніх із ОСОБА_5 дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку. Зараз сплачує аліменти на сина від першого шлюбу в розмірі ? частки його доходу.

Просила суд задовольнити позов, оскільки всі діти мають рівні права на матеріальне утримання.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. Позов ОСОБА_3 визнає повністю. Крім того, зазначає, що він сплачує аліменти на сина від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки його заробітку.

Третя особа: ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, проживають разом, мають спільний бюджет. В даний час відповідач ОСОБА_4 сплачує на її, ОСОБА_5, користь аліменти на їхнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки його заробітку. При прийнятті рішення у даній справі та визначенні розміру аліментів на малолітнього сина просила врахувати те, що їхня з відповідачем повнолітня дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, продовжує навчання і також потребує матеріальної допомоги від батька.

Розяснивши позивачу та третій особі наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що з 09 вересня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_6, який народився 19 серпня 1998 року.

Також у судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови Путивльського районного суду Сумської області від 15 липня 1995 року із ОСОБА_4 на користь третьої особи: ОСОБА_5 з 23 липня 1995 року стягувалися аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 25 % його заробітної плати на кожну дитину, на утримання дітей: дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. В подальшому відповідач сплачував аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку.

З грудня 2009 року ОСОБА_4 сплачує аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі ? частки його заробітної плати в сумі 1169 грн. 76 коп.

У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 сплачує аліменти на неповнолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі ? частки його заробітку, матеріальний стан відповідача, його вік, визнання ним позову, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_3 та стягнення на її користь аліментів на малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, теж у розмірі ? частки його заробітку, оскільки неповнолітні діти мають рівні права щодо їх утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня подачі до суду позову з 20 травня 2009 року.

У ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з аналізу наведених вище норм СК України, суд вважає, що в першу чергу мають бути захищені інтереси малолітніх та неповнолітніх дітей щодо їхнього матеріального утримання, а вже потім повнолітніх, які продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги.

Згідно із довідкою про доходи від 10 червня 2009 року повнолітня дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, навчається на безоплатній основі на ІІ курсі Путивльського педагогічного коледжу імені ОСОБА_11, щомісячно вона одержує стипендію в розмірі 440 грн., що більше двох мінімальних розмірів аліментів на неповнолітню дитину віком від 6 до 18 років.

Крім того, будь яких доказів того, що повнолітня ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. ст. 6, 180-183, 191, 199 СК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 130, 174, 212 215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_4, який народився 26 червня 1953 року у смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, працюючого в Українському фонді підтримки підприємництва, на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 51 (пятдесят одна) грн. та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Територіального управління державної судової адміністрації в Київській області.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.