Глухівський міськрайонний суд Сумської області
Справа №2-732/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.10 м. Глухів

Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді ДЕМЧЕНКА О.С., при секретарі Бірюк О.І., з участю позивача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування відомостей, що не відповідають дійсності та відшкодування моральної шкоди,

встановив.

За поданим до Глухівського міськрайсуду 12 квітня 2010 року підтриманим в суді позовом позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача спростувати недостовірну щодо нього інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, яка (інформація) була розповсюджена в листі відповідача від 27 жовтня 2009 року на адресу Президента України, глави Сумської обласної державної адміністрації, директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), а також директора виконавчої дирекції Управління Фонду у Сумській області, шляхом надіслання відповідних листів на імя зазначених осіб, та стягнути на його (позивача) користь з відповідача 1600 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої розповсюдженням недостовірної інформації. При цьому, на обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, порушивши його особисті немайнові права, виклав в зазначеному листі інформацію щодо нього, яка не тільки не відповідала дійсності, але й є такою, що викладена у непристойній, брутальній та принизливій щодо нього формі.

При розгляді справи судом відповідач, не визнаючи позову, послався на те, що, надсилаючи зазначеного листа на вказані у ньому адреси, він скористався своїм конституційним правом громадянина на звернення до відповідних державних органів з викладенням своїх поглядів і переконань, у даному випадку - своїх поглядів і міркувань щодо порушень трудового законодавства з боку позивача та можливих його зловживань на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Глухові, пропонуючи здійснити відповідну перевірку викладених в листі фактів.

Зясувавши обставини справи, події і факти, що передували зверненню позивача до суду з даним позовом, вислухавши доводи сторін та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сусідами ( будинковолодіння, де проживають їх сімї, межують одне з одним), раніше разом працювали у Глухівському інституті лубяних культур на керівних посадах, але тривалий час перебувають у неприязних стосунках. В наведеному листі від 27 жовтня 2009 року позивач повідомляв адресатів, що, на його думку, позивач, як керівник Глухівського відділення Фонду, дискредитує, непоправно підриває авторитет посади керівника Фонду, а за одне - і влади в цілому; що непоодинокі випадки, коли позивач зовсім не виходить на роботу, в значно переважній більшості днів на роботі буває від півгодини до декількох годин, та навіть у ці робочі години позивача можна зустріти на базарі, відпочиваючим у сквері, прямуючим з подарунками до друзів на іменини тощо. У листі також зазначається, що є підозри і ознаки можливих зловживань службовим становищем з боку позивача в корисливих цілях. Ці свої підозри відповідач (за змістом його листа) повязує з тим, що дружина відповідача щорічно відпочиває в кращих санаторіях міста Трускавця; що він (відповідач) особисто чув телефонну розмову позивача з директором підприємства «Глухівінвестбуд», в якій позивач начебто пропонував директору надати йому (позивачу) допомогу матеріалами для ремонту в будинку взамін звільнення від сплати штрафу; і що раніше прокуратурою «відкривалось» декілька кримінальних справ відносно позивача за результатами перевірки фактів його зловживань на посадах директора дослідного господарства Глухівського інституту лубяних культур та заступника глави Глухівської райдержадм іністрації.

За результатами службового розслідування, проведеного представниками обласного Управління Фонду, причетність позивача до наведених у зазначеному листі відповідача

фактів не виявлено, а за результатами перевірки, проведеної за дорученням прокуратури Глухівським MB ГУМВС України в Сумській області фактів отримання дружиною позивача санаторних путівок, не знайшли свого підтвердження й викладені у листі відповідача припущення щодо можливого зловживання позивачем своїм службовим становищем у наданні його дружині санаторних путівок.

Ці встановлені судом обставини суд визнає такими, що визначають зміст існувавших і існуючих між позивачем і відповідачем спірних правовідносин, виходячи з яких та з урахуванням відповідних щодо предмету спору положень діючого законодавства суд і має вирішувати даний спір.

Так, відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Таке право громадян передбачено й Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Аналізуючи зміст наведеного у позові дослідженого судом листа відповідача, суд вважає, що за характером використаних у ньому мовних засобів цей лист є викладенням відповідачем своїх критичних та оціночних суджень щодо відношення позивача до виконання своїх службових обовязків на посаді керівника Глухівського відділення Фонду та можливих (припущених відповідачем) зловживань своїм службовим становищем, що не можна вважати поширенням недостовірної інформації, а відтак й предметом судового захисту, передбаченого ст. 277 ЦК України.

А оскільки ці критичні та оціночні судження відповідачем були викладені у листі до державних службових осіб, і на цей лист після проведення перевірки викладеної у ньому інформації відповідачу була дана відповідь, то такий лист відповідача суд визнає зверненням, яке відповідало діючому законодавству. При цьому, застосовані відповідачем у цьому зверненні мовні гіперболи і алегорії не визнаються судом брутальними, принизливими та непристойними, як зазначає про це позивач у позові.

За таких обставин суд не може погодитись з доводами позивача про те, що зазначеним листом відповідача були порушені його (позивача) особисті немайнові права, які підлягають захисту чи поновленню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-4, 11-16, 23, 275 та 277 ЦК України, а також ст.ст. 1-5, 8, 10, 11, 16, 79, 88, 212-214 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив.

ОСОБА_4 Петровича залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на рішення суду.

Апеляція на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Глухівського міськрайсуду