Рівненський міський суд Рівненської області
справа 2о-228
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді - Дужича С.П.,

при секретарі - Прокопчук Л.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив :

В судовому засіданні заявник заяву підтримала і повідомила, що з серпня 2004 року вона почала проживати у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2. Проживали однією сім'єю, жили разом, вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Протягом цього часу вона проживала з ним у квартирі № 15 АДРЕСА_1.

Під час спільного проживання ні вона, ні ОСОБА_2 у шлюбі з іншими особами не перебували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заявником був здійснений обряд поховання.

Внаслідок смерті, відкрилася спадщина, в тому числі на майно, яке було набуте ними за час спільного проживання і відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю жінки та чоловіка, які проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 368 Цивільного кодексу України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу,

якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину, а також визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання.

Надані позивачем письмові пояснення свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, матеріали справи, свідчать про те, що заявник дійсно проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 з 2004 року.

Оскільки, заявник не має іншої можливості, крім судової, щоб одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, в даному випадку довідку, яка б підтверджувала факт спільного проживання, даний факт породжує юридичні наслідки, суд рахує, що заява підлягає до задоволення, оскільки заявник довела факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7 4 Сімейного кодексу України, ст. ст. 355, 368, 369 ЦК України, ст. ст. 130,174,214,215 , ч.2. ст.256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту задовольнити .

Встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2004 року до 26 серпня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.П. Дужич