Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2010 року Справа № 2-2224/10

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мірошниченко Н.В.

при секретарі Поляковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська

про поновлення пропущеного строку, визнання дій незаконними, зобовязання вчинити дії та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2010 року ОСОБА_1 (позивач) звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, у звязку з чим згідно ст. 6 того ж Закону має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на це у періоди з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року така допомога їй не виплачувалася у належному розмірі, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просила суд поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача у відповідній частині незаконними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, стягнути з останнього на свою користь заборгованість з виплати доплати до пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року в розмірі 5385 грн. 90 коп. та в майбутньому нараховувати та виплачувати щомісячну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що для нарахування та виплати підвищення дітям війни згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у спірні періоди відсутні законні підстави.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу, яка має статус дитини війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська була призначена та виплачувалася пенсія, що у 2006-2009 р. нараховувалася без врахування підвищення її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач оспорює правомірність визначення відповідачем розміру пенсії, що виплачувалася їй у 2006 -2009 р.р.

Станом на початок спірного періоду питання підвищення розміру пенсії для дітей війни були врегульовані положеннями ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою було визначено, що для осіб, які мають відповідний статус, розмір пенсії, довічного утримання або соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З 01 січня 2006 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2006 рік", п. 17 ст. 77 якого у 2006 році була зупинена дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі.

З 01.01.2007 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік", ст. ст. 71, 111 якого у 2007 році коло осіб, на яких поширюється чинність ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", було істотно звужене, для решти осіб дія згаданої норми була зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі № 6рп-2007 визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 "Про державний бюджет України на 2007 рік". У зв'язку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Оскільки згідно ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, дії відповідача за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року не можуть бути визнані неправомірними, оскільки відповідають чинному на той час законодавству, а позовні вимоги в частині, що стосується цього періоду, задоволенню не підлягають як такі, що не грунтуються на законі. В той же час позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З 01.01.2008 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", пп. 2 п. 41 розділу ІІ якого розмір підвищення пенсії був прирівняний до надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". У зв'язку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України.

Оскільки згідно ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, дії відповідача за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року не можуть бути визнані неправомірними, оскільки відповідають чинному на той час законодавству, а позовні вимоги в частині, що стосується цього періоду, задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі. В той же час позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. є обґрунтованими.

У 2009 році зміст статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не змінювався та розмір підвищення не корегувався, тому розмір підвищення до пенсії як дитині війни має бути таким як і у 2007-2008 роках. За таких обставин вимоги позову, заявлені щодо періоду з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині, що стосується зобов'язання відповідача у майбутньому нараховувати та виплачувати позивачеві щомісячну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" задоволенню не підлягають як заявлені передчасно, за відсутності спору з цього приводу та до порушення права позивача.

Строк позовної давності у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає, оскільки підвищення до пенсії, яке передбачене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, є складовою пенсії, а згідно ч. 2 ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2009 р. без урахування підвищення, встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_1 у періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2009 р. з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 171 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.В.Мірошниченко