Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
24 червня 2010 року Справа № 2-1778/10
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мірошниченко Н.В.
при секретарі Поляковій Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення аліментів на утримання дружини , -
ОСОБА_1 (позивач) в квітні 2010 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення аліментів на її утримання.
В судовому засіданні та у позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2009 року; мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; з моменту народження сина ОСОБА_4, з 27 лютого 2009 року позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною; відповідач покинув сімю, проживає окремо; матеріальної допомоги відповідач не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом; просить стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 16.01.2009 року, актовий запис № 1. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач з моменту народження сина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач покинув сімю, проживає окремо, матеріальної допомоги не надає.
Оскільки відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3, він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, він має можливість надавати таку допомогу, однак добровільно надавати її не бажає.
Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на отримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у судовому порядку у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років. Таку допомогу він має можливість надавати, так як є працездатним.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.
Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. ч.3 ст. 88, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 80, 84 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 169, 197, 208, 212, 214, 215, 224-226, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення платежу за один місяць.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Індустріального районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В.Мірошниченко