Справа № 2-769/10 Провадження № 22-3355/2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 рокум. Вінниця

19 серпня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Луценка В.В.

Суддів: Гуцола П.П., Денишенко Т.О.

При секретарі: Зозуля Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницької філії ВАТ комерційний банк «Хрещатик» про визнання договору недійним за апеляційною скаргою директора Вінницької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ВАТ комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницької філії ВАТ комерційний банк «Хрещатик» про визнання договору недійсним зазначивши в заяві, що

16.08.2007року її чоловік ОСОБА_2 без її згоди отримав в комерційному банку «Хрещатик» кредит для споживчих цілей в сумі 65 000 доларів США. Оскільки ОСОБА_2 приховав факт отримання ним кредиту, а погашення кредиту проводив за рахунок спільних сімейних коштів, просила визнати даний кредитний договір недійсним.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2010 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано кредитний договір №60/767/07фо від

16.08.2007року укладений між ОСОБА_1 та ВАТ комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницької філії ВАТ комерційний банк «Хрещатик» - недійсним.

Стягнуто з ВАТ комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницької філії ВАТ комерційний банк «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті

судового збору в розмірі 8 гривень 50 копійок та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 гривень.

В апеляційній скарзі директор публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення по справі посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги судова колегія підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним суд виходив з того позивачка не давала своєї згоди на укладення її чоловіком ОСОБА_2 кредитного договору з ВАТ «КБ «Хрещатик» та отримання коштів для споживчих цілей в розмірі 65 000 доларів США.

Однак до такого висновку суд прийшов в звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Суд також при розгляді справи допустився порушень вимог процесуального права, які є підставою для скасування рішення.

Так, матеріалами справи встановлено, що 16.08.2007 року між ВАТ комерційний банк «Хрещатик» (правонаступник ПАТ «КБ «Хрещатик») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №80/767/07фо, згідно якого останній отримав кредит для споживчих цілей у сумі 65 000 доларів США з остаточним погашенням до 15.08.2010 року та з сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,0% річних.

Відповідно до ч. З ст. 65 СК України та ст. 215 ЦК України, договір кредиту не є угодою щодо розпорядження спільним майном подружжя, яке потребує письмові згоди іншого із подружжя.

Частина 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно подружжя за договором, використане в інтересах сімї.

Тому, вимоги ст. 65 СК України стосуються розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності подружжя, і не стосується права одного із подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна, зокрема на

отримання кредиту, оскільки кредитний договір являється угодою про отримання грошових коштів у власність і не створює обовязків для другого із подружжя.

Правовідносини, що виникли між сторонами в даному випадку регулюються ст. 1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Вимоги ст.ст. 1055 та 1056 ЦК України сторонами при укладенні кредитного договору дотримані.

При укладенні кредитного договору ОСОБА_2 являючись підприємцем зобовязався перед банком повертати отриманий ним кредит за рахунок доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності.

В розясненнях п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Враховуючи наведене, посилання суду першої інстанції на порушення ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 65 СК України щодо відсутності згоди дружини ОСОБА_1 на укладення кредитного договору являються помилковими та безпідставними.

Окрім цього кредитний договір «80/767/07фо від 16.08.2007 року був укладений між ВАТ комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

В своєму ж рішенні суд розірвав зазначений вище кредитний договір з позивачкою ОСОБА_1, яка не являється стороною за кредитним договором, (а.с. 57, 58-59).

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу директора Вінницької філії публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» задовільнити частково.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2010 року скасувати.

Постановити нове рішення по справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» в особі Вінницької філії про визнання недійсним кредитного договору №80/767/07фо від 16.08.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницької філії, відмовити.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду на протязі 20 днів.

Головуючий:

Судді: