Спр.№22ц-153/10 Головуючий у І інстанції: Серьодкіна І.М.
Категорія: 28 Доповідач: Крайник Н.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю секретаря Луньо К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про повернення грошової суми, сплаченої за договором побутового підряду та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором побутового підряду,-

встановила:

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про повернення суми, сплаченої за договором побутового підряду.

ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором побутового підряду.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2009 року позов ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про повернення грошової суми, сплаченої за договором побутового підряду задоволено.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 51 200 грн., сплачених за договором побутового підряду.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором побутового підряду відмовлено.

Зобов»язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 тюлегардинові вироби згідно договору побутового підряду від 27.12.2008 року.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок експерта торгово-промислової палати, на який покликається суд, не відповідає вимогам, встановленим ст.147 ЦПК України, а тому не може бути належним доказом. При проведенні дослідження експертом не з»ясовувалось питання істотності виявлених недоліків, можливості їх усунення, причин їх походження, а тому наявність істотних недоліків в результатах виконаних робіт є недоведеною. При відсутності доказів про наявність істотних недоліків тюлегардинових виробів, суд не мав підстав для розірвання договору побутового підряду та стягнення в користь позивача сплачених за договором коштів.

Крім того, ст. 872 ЦК України, не може бути застосована при вирішенні спору, оскільки така передбачає право замовника на розірвання договору та відшкодування збитків лише у разі, якщо робота згідно договору побутового підряду виконана з матеріалу замовника. В даному випадку тюлегардинові вироби було виготовлено з матеріалу підрядника (відповідача). Вважає, що при вирішенні спору суду слід було застосувати ч.1 ст.858 ЦК України.

Зазначає, що суд безпідставно відмовив їй у задоволенні зустрічного позову, так як позивач ОСОБА_4 сплатив лише 70 % вартості виробів по договору побутового підряду, а 30 % суми договору ним не доплачено, хоча повністю всі вироби, виготовлені відповідачем за договором знаходяться в його будинку та він понад два роки їх використовує за призначенням.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову позивачу в задоволенні первісного позову та задоволити зустрічний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживача» у разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених при необхідності висновком експертизи, споживач за своїм вибором вправі вимагати від продавця розірвання договору та повернення за товар грошової суми.

Згідно ч.5 ст.858 ЦК України підрядник, який надав матеріал для виконання роботи , відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору побутового підряду від 27.12.2008 р. (а.с.4), укладеного між сторонами, відповідачка взяла не себе зобов»язання виконати роботи з пошиття гардин згідно специфікації № 259 за індивідуальним замовленням позивача до 20.02.2009 р. з часу оплати ним 70% вартості замовлення. Загальна вартість робіт за договором становить 63 416 грн.

Згідно з п.1.1 договору побутового підряду виготовлення штор та тюлегардинних виробів проводилось згідно специфікації № 259 ( замовлення 259/І, 259/ІІ, 259/ІІІ, 259/УІ, 259/У, 259/УІ, 259/УІІ, 259/УІІІ, в яких конкретно зазначено приміщення, в яких вони будуть навішуватися). На кожне замовлення за погодженням сторін, про що свідчить підпис позивача на кожному із замовлень, визначено кошторисну вартість виробу вцілому з врахуванням вартості тканини для пошиття штор, вартості тканини для пошиття тюлегардинних виробів, вартості додаткових закупок (нитки, окантовка, тасьма та інш.), вартість роботи (пошиття), вартості карнизів, послуг з їх монтажу, вартість доставки тюлегардинних виробів та карнизів.

Судом встановлено, що позивач умови договору підряду виконав частково та 27.12.2008 р. оплатив 70 % вартості замовлення, що становить 51 200 грн. Збоку відповідачки умови договору підряду належним чином не виконано.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 15.06.2010 р. (а.с.195) у виробах, виготовлених згідно замовлень 259/УІ, 259/УІІІ дефектів не виявлено ( зазначені вироби навішані в спальні та дитячій кімнаті квартири позивача, вартість цих виробів становить 9752 грн.). На інших виробах ( згідно специфікацій 259/І, 259/ІІ, 259/ІІІ, 259/УІ, 259/У, 259/УІІ ) виявлено дефекти тканин виробничого походження та дефекти, що виникли при виготовленні штор, причинами яких є неякісна тканина та порушення технології пошиття штор.

Відповідно до висновку експертизи вказані у замовленнях за специфікаціями 259/І, 259/ІІ, 259/ІV, 259/VІІ недоліки є істотними та їх усунення є неможливим. Вироби за зазначеними специфікаціями виготовлено для двох приміщень квартири позивача - вітальні (а.с.53,54) та коридора (римська штора).

Відповідно до положень ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно договору підряду відповідно до специфікації № 259 підрядник (відповідач) виготовила для позивача тюлегардинові вироби та карнизи, які є подільними речами та їх складові частини може бути відокремлено без втрати їх цільового призначення.

Крім того, претензій до карнизів, які виготовлені відповідачкою за договором позивач не пред»являв. В матеріалах справи відсутні докази того, що карнизи містять недоліки, а тому такі, на думку колегії суддів, не підлягають поверненню відповідачу.

З урахуванням зазначеного, суд безпідставно задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідачки 51 200 грн., сплачених ним по договору підряду, так як лише частина виробів містить істотні недоліки та підлягає поверненню відповідачу. Судом також не враховано, що у вартість замовлення згідно специфікації № 259 входить вартість послуг з монтажу карнизів, вартість дизайну, замірів, доставки.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що тюлегардинові вироби, які містять істотні недоліки підлягають поверненню відповідачу, однак тюлегардинові вироби, які не містять недоліків слід залишити позивачу. Карнизи по всіх специфікаціях слід залишити позивачу, так як такі виготовлялися по індивідуальному замовленню позивача, та позивач не має претензій до їх якості.

Враховуючи, що карнизи не підлягають поверненню по всіх замовленнях,, їх вартість слід розрахувати з врахуванням витрат по їх дизайну, замірах, доставці, які в свою чергу слід розрахувати виходячи з загальної вартості кожного замовлення, поділивши зазначені витрати порівну, так як виріб за договором є складною річчю гардини та карнизи, та на кожну з цих складових специфікаціями було передбачено вищезазначені витрати сумарно.

Виходячи з наведеного, сума по договору підряду, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача, повинна складатися з вартості тюлегардинових виробів, які містять істотні недоліки та половини вартості робіт по їх дизайну, замірів та доставки по кожному окремому замовленню, що становить 22 963 грн. 60 коп.

Тому, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 51 200 грн., сплачених за договором побутового підряду слід змінити в частині суми, яка підлягає стягненню з 51 200 грн. до 22 963 грн. 60 коп.

Згідно п.2.1 договору підряду загальна вартість робіт по договору складає 63 416 грн. Відповідно до п.3.1. договору замовник зобов»язувався здійснити доплату 30 % суми замовлення після прийняття виконаної роботи. Матеріалами справи встановлено, що позивач відмовився від виконання зобов»язання в односторонньому порядку та прийняв виконану роботу, не оплативши при цьому повну її вартість.

Тому, враховуючи, що вартість виробів по договору побутового підряду становить 63 416 грн., а позивачем було сплачено лише аванс в розмірі 51 200 грн., рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 12 216 грн., недоплачених по договору (з урахуванням наданої відповідачем 12 % знижки).

Керуючись п.п.2,3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317, 319 ЦПк України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2009 року в частині суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 за договором побутового підряду змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 22 963 грн 60 коп. за договором побутового підряду від 27.12.2008 року.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2009 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором побутового підряду скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором побутового підряду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 12 216 грн. за договором побутового підряду від 27.12.2008 року

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 122 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 30 грн. витрат на ІТЗ та в користь держави 229 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: