Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.

суддів Франовської К.С.

ОСОБА_1

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської обласної ради на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2009 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 січня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирської обласної ради, КП „Чуднівська друкарня про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановила:

У вересні 2009 р. ОСОБА_3Г звернулась з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що за період її роботи в КП „Чуднівська друкарня з 1959 року по 29.07.2009 року, в порушення чинного трудового законодавства з нею не проведений остаточний розрахунок, сума заборгованості становить 26465,85грн.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_3 18783 грн.98 грн. заборгованості по заробітній платі, на користь держави 187,84 грн. державного мита, 120 грн. витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 січня 2010 року в позові ОСОБА_3 до КМ „Чуднівська друкарня про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з даними рішеннями, Житомирська обласна рада подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову відносно позовних вимог до них, посилаючись на його невідповідність дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги Житомирська обласна рада зазначила, що суд не дав належної оцінки тій обставині, що позивачка працювала директором КП „Чуднівська друкарня, ліквідаційною комісією цього підприємства визнанозаборгованість перед позивачем із заробітної плати в розмірі 18783,98грн. Вважають, що заборгованість по заробітній платі має виплатити друкарня, а не Житомирська обласна рада.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення, апелянт порушує питання про його скасування, як такого, що постановлене в порушення норм процесуального законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

-стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали прояснення, не ухвалено рішення;

-суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

-суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

-судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.12.2009 року №14 „Про судове рішення , додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містить в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засідання.

Законодавцем визначено, що додаткове рішення є невідємною частиною основного рішення і не повинне йому суперечити.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вирішуючи даний спір та постановлюючи додаткове рішення від 25.01.2010 року по суті змінив своє основне рішення від 24.11.2009 року, досліджуючи одні і ті ж докази по справі, в судових рішеннях дав їм різну юридичну оцінку.

Так, в мотивувальній частині рішення суду від 24.11.2009 року суд зазначає, що ОСОБА_3, згідно даних її трудової книжки, перебувала у трудових відносинах із комунальним підприємством „Чуднівська друкарня, а в додатковому рішенні від 25.01.2010 року зазначає, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з органом управління майном комунального підприємства „Чуднівська друкарня, яким являється Житомирська обласна рада.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення процесуального права, які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Житомирської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2009 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 січня 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Судді:

Справа № 22ц-620/10 Головуючий у 1 інстанції Мельничук О.О.

Категорія 53 Доповідач Широкова Л.В.