Спр.№22ц-5253/10 Головуючий у І інстанції: Назаркевич М.М.
Категорія:54 Доповідач: Крайник Н.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

з участю секретаря Гуняк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам»Янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов»язків ,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 32 781 грн. матеріальної шкоди та судові витрати.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивач не укладав з нею договору про повну матеріальну відповідальність, а тому суд безпідставно стягнув з неї 32 781 грн. матеріальної шкоди. У матеріалах справи відсутні докази того, що недостача в магазині, який належить позивачу мала місце з її вини.

Просить рішення суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Судом встановлено, що відповідачка перебувала в трудових стосунках з позивачем (фізичною особою підприємцем) на підставі трудового договору від 15.01.2002 р., який було належним чином зареєстровано в Личаківському РЦЗ м. Львова. Працювала реалі- затором в магазині «Господарські товари» в м.Кам»янка-Бузька Львівської області.

В матеріалах справи (а.с.42) наявний трудовий договір від 15.01.2002 р., укладений між сторонами, з п.2 якого вбачається, що працівник ( відповідачка ) зобов»язана виконувати : реалізацію промислових товарів в кіоску, щоденне ведення книги обліку, викладка товарів, підтримання чистоти в кіоску, матеріальна відповідальність.

Як встановлено в засіданні колегії, окремого договору про повну матеріальну відповідальність між сторонами не укладено.

На думку колегії суддів, зазначений трудовий договір від 15.01.2002 р. (а.с.42), на який суд першої інстанції покликався, як на підставу для задоволення позову, не може вважатися договором про повну матеріальну відповідальність працівника за шкоду, заподіяну з його вини підприємству, установі, організації, оскільки такий не відповідає вимогам ст.ст.134,135 КЗпП України..

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач передавав під звіт відповідачці матеріальні цінності для реалізації.

Акт ревізії від 20.07.2007 р. про недостачу товарів в магазині «Господарські товари» не може свідчити про те, що дана недостача виникла з вини відповідачки.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для задоволення позову немає, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 307, ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 грудня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов»язків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: