Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-839/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Доніна В.Є.

при секретарі Кириловій С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17 липня 1975 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1975 року липня місяця 17 числа зроблено запис за № 13, місце реєстрації шлюбу - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється подавати до органів РАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинились рік тому через конфлікти та непорозуміння. Отже ставлення відповідача до сім'ї привело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджує свідоцтвом про укладання шлюбу І-ЖД № 286753, місце реєстрації шлюбу - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області.

Від шлюбу сторони неповнолітніх та непрацездатних дітей не мають.

Отже сторони не проживають разом не проживають протягом п'ятнадцяти років, спільним побутом не пов'язані,

Сім'ю складають особи, які спільно поживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч.1 ст. 3 СК України).

Позивач на примирення не згодний, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки зазначені обставини унеможливлює примирення з відповідачем.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що відповідає ст. 16 Загальної Декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною ч. 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки (ст. 1 СК України).

Питання щодо відновлення дошлюбного прізвища після реєстрації розірвання шлюбу та застосування положень ст. 113 Сімейного кодексу України судом не з'ясовувалось, оскільки суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.14 ст. 11 ЦПК України). Частиною 2 ст. 10 ЦПК встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Обставини, на які посилалася позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне розірвати шлюб зареєстрований 19 липня 1975 року між ОСОБА_2, який народився 30 грудня 1954 року, і ОСОБА_1, яка народилась 09 серпня 1954 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1975 року липня місяця 09 числа зроблено запис за № 13, місце реєстрації шлюбу - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області.

Відповідно до ст.. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 та необхідності встановлення порядку виконання рішення суду у відповідній частині.

Керуючись ч.2 ст. 104, ч.3 ст.105, ст.110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 15, 60, ч.4, 212-215,218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 19 липня 1975 року між ОСОБА_2, який народився ЗО грудня 1954 року, і ОСОБА_1, яка народилась 09 серпня 1954 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1975 року липня місяця 09 числа зроблено запис за № 13, місце реєстрації шлюбу - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області.

Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ст.. 115 СК України).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брати участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя