Справа №22-8207/10 Головуючий у 1-й інстанції Едер П.Т.
Категорія: 48 Доповідач в апел. інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 р. м.Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.,

за секретаря Качмар М.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2010 року (з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2010 року про виправлення описки в означеному рішенні) частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд стягнув з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п?ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 19 травня 2010 року й до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допустив негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Суд стягнув з ОСОБА_3 в доход держави державне мито в сумі 51 гривні та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць, та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 230 грн. на місяць.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не врахував матеріального становища відповідача та всіх обставин, що мають істотне значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, та його представника ОСОБА_4, на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що її слід відхилити з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с 3).

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд підставно виходив з положень цієї норми Закону, взявши до уваги, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку надати.

Визначаючи розмір аліментів, суд, врахувавши, що відповідач офіційно не працює, правильно прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, оскільки цей розмір буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі, що суд не врахував матеріального становища відповідача не заслуговують на увагу, оскільки доказів щодо врахування обставин для зменшення аліментів, як того вимагає стаття 182 СК України, ОСОБА_3 не подав і таких не встановлено судом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Районний суд розглянув справу у відповідності з встановленим статтею 11 ЦПК України принципом диспозитивності.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в межах заявлених позовних вимог, висновки суду ґрунтуються на доказах, яким суд дав правильну оцінку, застосував матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини і не порушив норм процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення.

Керуючись ст.303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.