Справа № 22ц-1277 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Категорія: 79 Доповідач: Павлишин О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Зубарєвої К.П.,

суддів Бакуса В.Я., Павлишина О.Ф.,

при секретарі Безпятко О.І.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Ухвалу суду оскаржила заявниця ОСОБА_1 В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала не відповідає вимогам процесуального права. Вказує, що вона не викликалась в судове засідання на розгляд подання державного виконавця про розяснення рішення суду, повістку від останього не отримувала, чим порушено ч.3 ст.369 ЦПК України. Просить скасувати ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно зі ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 30 листопада 2007 року (справа № 2-35/2007 р.) частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов'язано відповідачів не чинити перешкод позивачеві у користуванні присадибною земельною ділянкою на вул.Космічній, 25 в м.Львові та зобов'язано їх зняти паркан на земельній ділянці, на якій встановлений земельний сервітут, по всій земельній ділянці з їхнього боку, перенісши його на попереднє місце. Рішення суду сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили та звернуто до виконання.

16 липня 2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до актів державного виконавця від 6.08.2008 року та від 28.08.2008 року рішення суду боржниками не виконано.

Згідно з актом державного виконавця від 28.10.2008 року рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 30.11.2007 року боржниками не виконано, оскільки у виконавчому документі не визначено попереднє місце, на яке необхідно перенести паркан.

28.10.2008 року державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ звернувся до суду з поданням про роз'яснення порядку та способу виконання виконавчого документу.

30 квітня 2009 року Шевченківським районним судом м.Львова подання розглянуто та постановлено ухвалу, якою відповідно до ст.221 ЦПК України роз"яснено рішення цього ж суду від 30.11.2007 року.

Постановою державного виконавця Назаровець А. Т. від 2 червня 2009 року № 9276/09-15 поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 19 червня 2008 року.

В звязку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України "Про державну виконавчу службу" та Закону України " Про виконавче провадження".

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Посилання апелянта на те, що вона не викликалась в судове засідання на розгляд подання державного виконавця про розяснення рішення суду, повістку від останього не отримувала, чим порушено ч.3 ст.369 ЦПК України є безпідставним, оскільки відсутність звязку розгляду судом подання державного виконавця та дій державного виконавця щодо поновлення виконавчого провадження є очевидним.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307 , ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою суду апеляційної інстації.

Головуючий:

Судді: