Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2-1247/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2010 р. с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулько О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовами

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області про визнання бездіяльності та відмови протиправною, зобовязання нарахувати та здійснити виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовами, в яких просять визнати бездіяльність та відмову відповідача в частині виплати їм щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни протиправною, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі нарахувати та виплатити їм недоплачену державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2010 року та стягти з відповідача на їх користь понесені ними судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони належать до соціальної групи «Дитина війни» і згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Одначе всупереч вимогам діючого законодавства відповідач не здійснив нарахування та виплату їм зазначеної допомоги за вказаний період.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області заперечень проти позову до суду не подав.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 21.09.2010 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 01 жовтня 2009 року по липень 2010 року закрите.

В судове засідання позивачі та представник відповідача не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних у ній доказів судом встановлено наступне:

із копій пенсійних посвідчень № 114744, серії АБ № 702250, серії АА № 944697, серії АА № 944697 та серії АА № 327486 та паспортів позивачів вбачається, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підпадають під дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Із позовних заяв вбачається, що у 2009-1010 роках розмір цих виплат був меншим, ніж це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Стосовно нарахування та виплати передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії позивачам за 2009 рік та по 01.10.2010 року, слід зазначити, що протягом цього періоду зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилися, а тому протягом цього періоду відповідач мав діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і нараховувати та здійснювати виплату позивачам передбачене цим законом підвищення до пенсії.

Вирішуючи питання щодо порядку здійснення виплат, суд виходить з необхідності застосування до спірних правовідносин положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. При цьому суд виходить з того, що гідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір, або встановлював інший розмір, немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачами конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України, та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи питання щодо органу, на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, що мають статус дітей війни, суд керується Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2002 року № 121/2001, згідно якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивачів, передбаченої 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на УПФУ в Решетилівському районі Полтавської області.

Посилання відповідача на відсутність джерела фінансування спірного підвищення до пенсії суд також не приймає до уваги і визнає їх безпідставними, оскільки відсутність коштів не може бути обґрунтуванням правомірності невиконання своїх законних та конституційних зобовязань перед позивачами.

Право позивачів на отримання зазначеного підвищення гарантоване ч.2 ст. 6, ст. 22, ч.1 ст. 46 Конституції України, статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а обовязок відповідача здійснити нарахування та виплату позивачам цього підвищення до пенсії, крім того, визначається і Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Положенням про Пенсійний фонд України.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачам підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною відмову відповідача у виплаті позивачам зазначеного вище підвищення у розмірі, передбаченому законом, суд зазначає, що позивачами не надано суду жодних доказів на підтвердження свого звернення до відповідача із вимогою про проведення перерахунку підвищення до пенсії та відмови відповідача у здійсненні такого перерахунку і вважає позовні вимоги в цій частині безпідставними.

Стосовно позовних вимог в частині покладення на відповідача обовязку сплатити позивачам вказане вище підвищення до пенсії не ґрунтуються на законі, оскільки вказані кошти відповідачем, як органом, якому державою делеговані повноваження по призначенню та виплаті пенсій, нараховані не були.

Враховуючи те, що даний спір виник у сфері соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, судовим рішенням повинні відновлюватися права особи шляхом накладення на відповідача обовязку провести відповідні нарахування (перерахування) належних позивачам сум відповідно до спеціальних законів.

Тому позовні вимоги в частині покладення на відповідача обовязку виплатити позивачам не нараховане підвищення до пенсії суд вважає безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області в частині невиконання за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2010 року вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при нарахуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підвищення до пенсії, а позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 01 серпня 2010 року по 01 жовтня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням підвищення пенсії, здійсненого у 2009 - 2010 роках, за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням підвищення пенсії, здійсненого у 2010 році, за період з 01 серпня 2010 року по 01 жовтня 2010 року.

Стягти з управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп., та з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн.

Стягти з управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп., та з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн.

Стягти з управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп., та з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн.

Стягти з управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп., та з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий: