Яготинський районний суд Київської області
____________________________________________________________________
Справа № 2-229/2010
РІШЕННЯ
Іменем України
12 квітня 2010 року Яготинський районний суд
Київської області в складі:
головуючого судді Бугіль В.В.
при секретарі Моргун О.В.
за участю представника позивача адвоката Кощій М.Н.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про стягнення грошових коштів (вихідної допомоги при звільненні зі служби) в сумі 22352 грн. 89 коп.,

Встановив:
Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що він проходив військову службу з 03.07.1986 по 08.04.2000 року в 206 авіаційно-штурмовій базі військово-повітряних сил республіки Білорусь, а за період з 16.06.2002 по 07.03.2008 року був співробітником Лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління Міністерства внутрішніх справ України на транспорті, що підтверджується записами в трудовій книжці та наказами.
Наказом Лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті від 06.03.2008 року № 17 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) з 07.03.2008 року за ст. 64 п. б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114. Відповідно до зазначеного наказу його вислуга років складає: календарна 19 років 05 місяців 27 днів, пільгова 21 рік 11 місяців 08 днів.
Відповідно до довідки № 37/8-13/ш від 27.01.10 наданої Управлінням МВС України на залізничному транспорті, отримав одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 6996 грн. 10 коп., за 5 повних календарних років. Вважає, що йому не було виплачено вихідну допомогу в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову.
Представник відповідача проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що при останньому звільненні (на пенсію) позивачу, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, а саме ст. 9 була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в сумі 6996 грн., 10 коп.
Відповідно до п. 64 Постановления Совета Министров Республіки Бєларусь от 10 сентября 1993 г. № 614 Об утверждении Положення о прохождении военной службьі офицерским составом Вооруженньїх Сил республики Бєларусь і Положення о порядке і условиях заключения контракта на прохождение военной службьі офицерским составом Вооруженньїх Сил Республики Бєларусь - офицерам, уволенньїм с военной служби по возрасту, вьіслуге лет, болезни, состоянию здоровья или сокращению штатов, виплачивается вьіходное пособие в размере шести месячньїх окладов денежного содержания, а уволенньїм по другим основаниям (кроме уволенньїх за совершение проступков, дискредитирующих звание офицера, и при осуждении судом за совершение преступления) - в размере двух месячньїх окладов денежного содержания.
Тобто, Законодавством республіки Білорусь теж передбачена грошова допомога при звільненні, але у інших розмірах.
При цьому звертає увагу на те, що до Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» неодноразово вносились зміни і згідно редакцій цього Закону які діяли на момент першого і другого звільнення, тобто відповідно на 1997 та 1999 роки, було зазначено, що порядок і розмір виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ на пенсію чи за іншими обставинами визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог зазначеного вище Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, а саме абзацом № 3 п. 10, який діяв на момент звільнення Позивача у 2000 році, Законодавством України було визначено, що забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим з військової служби або органів внутрішніх справ через сімейні обставини або інші поважні причини, виплачується грошова допомога у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вважаючи, що вихідна допомога позивачу була виплачена в межах законодавства, та просив відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки з особової справи № 1860 позивач проходив військову службу 08.1990 по 08.04.2000 року в 206 авіаційно-штурмовій базі військово-повітряних сил республіки Білорусь. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2000 року № 80 та витягу з наказу Міністра оборони Республіки Бєларусь від 28.03.2000 року позивач був звільнений з військової служби за власним бажанням. Згідно вказаних витягів з наказів, вихідна допомога при звільненні йому нарахована та виплачена не була.
Відповідно наказу № 17 о/с від 06.03.2008 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити з органів внутрішніх справ у запас з постановкою на військовий облік за п. 64 б (через хворобу). Вислуга років складає: календарна 19 років 05 місяців 27 днів, пільгова 21 рік 11 місяців 08 днів. З довідки Управління МВС України на залізничному транспорті вбачається, що позивачу було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу із розміру грошового забезпечення встановленого на день звільнення та з урахуванням періоду календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби в розмірі 50 %, за кожен календарний рік в сумі 6996 грн., 10 коп.
Згідно ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.01.2000 року № 12, було внесено зміни в постанову КМУ № 393 від 17.07.1992 року, а саме абзац 4 п. 10 викладено в такій редакції: строк календарної військової служби, служби в органах внутрішніх справ для визначення розміру зазначеної грошової допомоги обчислюється згідно з пунктом 1 цієї постанови. При цьому у разі наявності перерви у службі до вислуги строку календарної служби зараховується тільки період з дня останнього прийому на військову службу або службу в органи внутрішніх справ.
Указом Президента України Про скасування деяких положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, зазначено, що Кабінет Міністрів України 8 січня 2000 року прийняв постанову № 12, якою виклав у новій редакції пункт 10 постанови від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.
Абзацами третім і четвертим зазначеного пункту встановлено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів грошова допомога нараховується відповідно до посадового окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, і її загальний розмір не повинен перевищувати п`яти місячних окладів. При цьому в разі наявності перерви у службі до вислуги строку календарної служби зараховується тільки період з дня останнього прийому на військову службу чи службу в органах внутрішніх справ.
Установлені положення суперечать статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, статтям 5 і 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Згідно з нормами названих Законів така допомога виплачується у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, а не посадового окладу. Зазначені Закони не містять і норм, які давали б можливість не зараховувати у строк військової служби чи служби в органах внутрішніх справ попередню службу в разі її переривання, не наділяють таким правом і Кабінет Міністрів України. Тому вказаним указом абзац третій та друге речення абзацу четвертого пункту 10 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 скасовано.
Враховуючи, що позивач мав право на вихідну допомогу при першому звільненні, однак йому вона виплачена та нарахована не була, того, що до строку календарної військової служби зараховуються усі повні роки служби, а не тільки період після перерви у службі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача зазначеної у позові суми вихідної допомоги з урахуванням інфляції та річних простроченої суми.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Постановою Кабінету Міністрів України від 08.01.2000 року № 12, Указом Президента України Про скасування деяких положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці про стягнення грошових коштів (вихідної допомоги при звільненні зі служби) в сумі 22352 гривень 89 копійок, задовольнити.
Стягнути з Управління МВС України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 22352 гривні (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят дві) гривні 89 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Бугіль