Справа № 2-0859-2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про повернення майна, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив витребувати у ОСОБА_2 транспортний засіб легковий автомобіль ЗАЗ 110377-40, колір FD1351RP Королівський синій, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 на їх користь. В обґрунтування позову вони вказали на те, що відповідно до медичного висновку ОСОБА_3 потребував забезпечення автомобілем, як інвалід від трудового каліцтва. Згідно Наказу управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області від 22 березня 2007 року № 126 „Про видачу автомобілів 23 березня 2007 року управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області придбало та передало ОСОБА_3 у користування, згідно акту приймання-передачі, транспортний засіб легковий автомобіль марки М1 ЗАЗ 110377-40 колір FD1351RP Королівський синій. Зазначений транспортний засіб є власністю управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області з усіма правами відповідно до діючого законодавства. Він знаходився на обліку в управлінні виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області та включений до оборотної відомості по розділу автомобілів для інвалідів. 25 травня 2008 року ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3 був одружений з 1975 року з ОСОБА_2 Вони в 2008 році звернулися письмово до відповідачки про повернення автомобіля чи сплати його вартості з урахуванням ступеня його зношення та суми сплаченої за нього інвалідом, але відповіді вони не отримали. Таким чином вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що автомобіль був зареєстрований на імя її чоловікові, вона бажає автомобіль залишити у сімї на згадку про нього, але суму за нього в розмірі 23 986 грн. 14 коп. вона сплатити не має можливості, оскільки грошей не вистачає навіть на продовження навчання дитини, крім того вважає, що сума за вказаний автомобіль позивачем завищена, оскільки автомобіль в 2007 році потрапив в ДТП, в результаті чого йому було завдано механічних ушкоджень. Від проведення експертизи вона відмовилася, оскільки не бажає сплачувати кошти за її проведення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У судовому засіданні встановлено, що згідно акту приймання передачі серії МВЧ № 896183 від 23 березня 2007 року ОСОБА_3, як інваліду від трудового каліцтва та згідно Наказу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 444 від 09.06.2008 року, було передано в користування транспортний засіб легковий автомобіль ЗАЗ 110377-40, колір FD1351RP Королівський синій, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. ОСОБА_3 зареєстрував зазначений автомобіль в ДАІ МВС України та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 794665 і реєстраційний номер НОМЕР_3. 25 травня 2008 року ОСОБА_3 помер. 28 листопада 2008 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області сімї ОСОБА_3 було надіслано листа № 1429/08 з вимогою про повернення транспортного засобу наданого в користування інваліду ОСОБА_3 або сплати його вартості з урахуванням ступеня його зношення та суми сплаченої за нього інвалідом, яка згідно довідки-рахунку складає 23 986 грн. 14 коп. Відповіді на вказану вимогу надано не було.

Згідно п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більш ніж 10 років, залишається члену сімї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк якого менш ніж 10 років, після смерті інваліда залишається іншому член сімї померлого інваліда, у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сімї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Як встановлено в судовому засіданні, строк експлуатації спірного автомобіля складає 1 рік 3 місяці, ступінь зношення відповідно довідки-розрахунку, наданої позивачем, становить 12,52 %, вартість автомобіля з урахуванням зношення та суми сплаченої за нього інвалідом складає 23 986 грн. 14 коп., яку відповідачка відмовилася сплатити, а оскільки автомобіль є власністю Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Українив Дніпропетровській області, то суд вважає за необхідне витребувати у ОСОБА_2 транспортний засіб легковий автомобіль ЗАЗ 110377-40, колір FD1351RP Королівський синій, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Що стосуються посилань позивачки на те, що сума вартості автомобіля позивачем значно завищена, оскільки автомобіль в 2007 році потрапив в ДТП, в результаті чого йому було завдано механічних ушкоджень, то судом вони не приймаються до уваги, оскільки відповідачкою не було надано доказів, стосовно своїх стверджень, крім того, їй судом розяснювалося право на проведення експертизи для встановлення вартості автомобіля з урахуванням його зносу та пошкодження при ДТП, але відповідачка відмовилися від проведення такої експертизи, з посиланням на те, що вона не буде сплачувати кошти за її проведення.

Що стосується посилань відповідачки на те, що автомобіль був власністю її чоловіка, оскільки реєстраційні документи на автомобіль були оформлені на його імя, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам на їх законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права керування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. Також з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 8 грн. 50 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 317, 321, 387 ЦК України, Постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про повернення майна задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 транспортний засіб легковий автомобіль ЗАЗ 110377-40, колір FD1351RP Королівський синій, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Т.О. Дубіжанська