Справа №2-3943-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

при секретарі Киркач Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман Донецької області

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 простягнення суми боргу, за участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.201 Ороку позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов визнав, вважає, що позов підлягає задоволенню. Добровільно сплатити суму позики не може, оскільки зазначеної суми грошових коштів не теперішній час не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розписки наданої 07.08.2010 року, власноручно відповідачем, ОСОБА_2, одержав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 70 920грн (дев*ять тисяч доларів США), та зобов*язався до 01.09.2010 року повернути позивачу зазначену суму .

Відповідно до ст.104б ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту

передання грошей.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у належній формі досягнуті згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоч однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Надана суду позивачем, як доказ договору позики, розписка містить зазначені у ст. 1047 ЦК України умови, зокрема про отримання грошей ОСОБА_2, який зобов*язався їх повернути до 01.09.2010 року. До теперішнього часу позичальник грошові кошти позикодавцю не повернув.

ОСОБА_1 у вересні 2010 року звернувся до суду за захистом своїх прав.

З наданих матеріалів справи, пояснень учасників судового процесу, вбачається, що договір позики, укладений між сторонами став правовою формою (засобом) погодження волі двох сторін, направленим на досягнення визначеного результату.

Відповідач не заперечує, що отримав від позивача суму позики - 70 920 грн, останній

стверджує, що грошові кошти ним були передані, ОСОБА_2 отримані та надав докази -

письмову розписку. ........

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 88, 209, 211,214-215, 218 ЦПК України, ст..ст.1046,1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 70 920 грн. ( сімдесят тисяч дев*ятьсот двадцять грн); суму витрат, понесених: на сплату судового збору - 709,20 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: