Кузнецовський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 1999 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №35 та видано подружжю свідоцтво про одруження серії І-ГЮ №020298. Подружжя спільних дітей від шлюбу немає.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Згідно доводів позивачки відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та припинив брати участь у веденні домашнього господарства. Проживати із відповідачем однією сім'єю ОСОБА_1 не бажає. З цих мотивів позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, так як розірвати шлюб через орган РАГСу неможливо із-за неявки відповідача.

У судове засідання сторони не з'явилися.

У письмовій заяві від 16 листопада 2010 року позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб і розглянути справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача в суд не надходило.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зі змісту позову і доводів ОСОБА_1 слідує, що спільне життя між подружжям не склалося. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Позивачка бажає розірвати шлюб, примирення вважає неможливим.

Отже, судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує. подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як цс суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч.ч.І. 4 ст.55 СК України передбачають, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.З, 4 ст.5б СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, суд вважає, що в разі небажання, навіть, одного з подружжя проживати спільно у шлюбі - такий шлюб не може бути збереженим.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З наведених підстав суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

Враховуючи наведене, на підставі ч.І ст.24, ч.ч.І, 4 ст.55. ч.ч.З, 4 ст.56, ч.2 ст. 104, ч.З ст. 105, ч.І ст. 110. ст. 112 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.ч.І, 2 ст.88. ч.З ст.208, ч.ч.І. 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.І ст.218, ч.2 ст.222, ч.І ст.223. ч.І ст.294 ІДПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 05 березня 1999 року, актовий запис за №35, - розірвати.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору (державного мита) на підставі її. 18 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року №7-93.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір (державне мито) в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО (тридцять) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: О.І.Горегляд