Р І Ш Е Н Н Я № 2-243/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі:

головуючого судді Лузана В.В.

при секретарі - Демененко М.М.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідача № 1 - ОСОБА_3,

представника відповідача № 2 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_5» про визнання незаконним звільнення та наказу про звільнення, зміни дати та формулювання причини звільнення та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2009р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_5», яке під час розгляду справи змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ВТБ ОСОБА_5» (надалі ОСОБА_5...), в якому просила поновити її на посаді керівника відділення по м. Маріуполю Донецької регіональної дирекції Банку... У січні та червні 2010р. уточнила первинні вимоги та просила визнати незаконним наказ Банку... №219-к від 18.09.2009 року (далі за текстом наказ...) та її звільнення по п.1 ст. 40 КЗпП України, змінити дату та формулювання причини звільнення за рішенням суду, зобов*язавши відповідача внести запис до трудової книжки про звільнення її, ОСОБА_1, по ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, зазначивши датою звільнення дату винесення судом рішення по справі, а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні підтримала позовні вимоги в кінцевому варіанті та в обґрунтування позову зазначила, що з січня 2001р. працювала на посаді начальника відділення Банку..., який протягом її роботи мав різні назви та переіменовався на момент звільнення в ВАТ «ВТБ ОСОБА_5» Донецька філія, в якому вона займала посаду директора відділення № 1 в м. Маріуполі. Наказом... від 18.09.2009р. по Банку... вона була звільнена з роботи по п.1 ст. 40 КЗпП України у зв*язку зі скороченням штату працівників з виплатою вихідної допомоги та компенсації, про що зроблено запис у трудовій книжці, яка їй видана, а також здійснені відповідні грошові виплати. Скорочення її з роботи вважає незаконним, т.я. адміністрація Банку... під виглядом скорочення штату ліквідувала її посаду директора відділення та не запропонувала наявні на момент звільнення вакантні посади, у тому числі в інших містах області, а саме в м. Горлівка. У зв*язку з тим, що через два тижня поступила на роботу в інший банк, змінила первинну вимогу та відмовилась від поновлення в попередній посаді, однак просила судовим рішенням зобов*язати адміністрацію Банку... змінити формулювання причини звільнення на власне бажання з дати прийняття судом рішення за її позовом, а також стягнути втрачений за час вимушеного прогулу заробіток, вважаючи часом прогулу весь час, що пройшов з дати звільнення до прийняття судом рішення, тобто 11 місяців. Розрахунок втраченого заробітку провести на підставі довідки про її доходи за останні 6 місяців до звільнення, розрахувавши середній денний заробіток та помноживши на кількість робочих днів з моменту звільнення до дня прийняття судом рішення.

Представник позивачки ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру, підтримав позов, стверджуючи, що відповідач припустив порушення процедури звільнення, не запропонувавши позивачці вакантні посади та перевищив строк її перебування на посаді більше 2 місяців, та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначив, що у червні 2009р. Правлінням банку було прийнято рішення про припинення діяльності Донецької філії Банку... та створення на її базі відділення «Донецька регіональна дирекція», тобто на підприємстві були проведені зміни, що пов*язані з реорганізацією підприємства, наслідком чого стало скорочення штату працівників. На виконання цього рішення, керівництво Донецької філії Банку... відповідно до положень ст. 492 КЗпП України, персонально письмово попередило працівників, у тому числі ОСОБА_1, про наступне вивільнення, про що позивачка була повідомлена під розпис 26.06.2009р. Станом на 18.09.2009р. ОСОБА_1 Банком... було запропоновано наявні вакантни посади з метою переведення на ту, на яку побажає позивачка, для продовження роботи, від яких вона відмовилась, про що також підписала акт. Інших вакантних посад, у тому числі в інших містах області на підприємстві не було, у зв*язку з чим наказом № 219-к від 18.09.2009р. ОСОБА_1 була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, порушень порядку звільнення позивачки адміністрація Банку... не допустила, а згода профспілкового комітету не вимагалась, оскільки профспілкової організації в Банку... не має.

Представник відповідача № 2 ОСОБА_4 позов не визнала з тих же підстав, стверджуючи, що позивачка була звільнена з посади на законних підставах відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, тому підстав змінити підставу звільнення на власне бажання не має. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано у випадку змін в організації виробництва та праці, зокрема реорганізації підприємства.

Як встановлено судом, Правлінням Банку... 11.06.2009р. протокол № 77 було прийнято рішення припинити діяльність Донецької філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_5», встановивши останній день роботи філії 18.09.2009р., а з 21.09.2009р. на базі цієї філії створити Відділення «Донецька регіональна дирекція ВАТ «ВТБ ОСОБА_5», про що затверджено відповідне положення та створена комісія з питань припинення діяльності Донецької філії. Наслідком цього рішення явилось закриття Донецької філії ВАТ «ВТБ ОСОБА_5», про що голова правління Банку... листом від 15.06.2009р. повідомив ОСОБА_5 України в особі Департамента реєстрації та ліцензування банків. Відповідно листа від 25.09.2009р. директору цього департаменту Донецьку філію ВАТ «ВТБ ОСОБА_5» виключено з державного реєстру банків 21.09.2009р. та на її базі створено Відділення «Донецька регіональна дирекція» ВАТ «ВТБ ОСОБА_5». Таким чином, в діяльності Банку... мали місце зміни в організації виробництва, наслідком чого стало скорочення штату працівників.

Відповідно положень ст. 492 КЗпП України власник зобов*язаний виконати встановлені законодавством процедури, які передують звільненню працівників з цієї підстави, а саме своєчасно та письмово попередити працівника про звільнення та запропонувати працівнику наявні на час звільнення вакантні посади з метою переведення на одну з них та продовження роботи в іншому підприємстві. Судом встановлено, що 26.06.2009р. ОСОБА_1 була письмово попереджена про звільнення, яке трапиться через 2 місяці; безпосередньо перед звільненням 18.09.2009р. їй були запропоновані наявні вакантні посади, від зайняття яких позивачка відмовилась, що підтвердила своїм підписом в попередженні від 18.09.2009р. Таким чином, передбачені законом процедури при звільненні по даній підставі Банком... виконані.

Суд не приймає до уваги посилання позивачки та її представника на те, що в Банку... були інші посади, на яких працювали виконуючи обов*язки керівники та які могли бути запропоновані їй, ОСОБА_1, як вакантні посади, оскільки такі посади не можуть бути розглянуті як вакантні.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та зміни формулювання звільнення на іншу та стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому відмовляє в позові у повному обсязі.

Оскільки при зверненні з позовом позивачка звільнена від сплати судових витрат та в задоволенні її позову суд відмовляє, то судові витрати відносяться на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 196, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 40п.1, 150, 221, 232, 235 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_5» про визнання незаконним наказу № 219-к від 18.09.2009р. про звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України, зміни дати та формулювання причини звільнення та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лузан В.В.