АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-970/10Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22ц-425/10 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Николишин О.М.

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення депозиту, процентів за користування депозитом та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи, що воно постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача в його користь 45000,00 грн. депозитного вкладу та процентів за користування грошовими коштами за 183 календарних дні в розмірі 2346,72 грн.

Вказує, що судом не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до необ'єктивного вирішення спору, при розгляді справи не враховані норми цивільного законодавства, висновки суду щодо існування відносин в рамках договору приєднання не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на поданих доказах, прийняті всупереч їх суті та свідченням учасників процесу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03.02.2010 року позов задоволено частково; стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 45000,00 грн. суми банківського вкладу, 120 грн. в поверненя витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з ВАТ КБ «Надра» в дохід держави 458,50 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У судовому засіданні апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, поклавшись на мотиви, викладені в ній.

Заслухавши учасника судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що має місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з банку на користь позивача вкладених ним коштів в сумі 45000,00 грн.

Із таким висновком колегія суддів погоджується.

Встановлено, що 04.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та апелянтом ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого останній розмістив на депозитному рахунку грошові кошти в сумі 45000,00 грн. строком на 12 місяців під 17,3% річних.

До закінчення терміну дії Договору 26.06.09 апелянт звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу, й листом від 09.07.09 його було повідомлено, що дійсно у Банку розміщено депозит, термін якого вийшов 04.07.09 та запропоновано переукласти депозитний договір на новий строк, однак не зазначено можливої дати отримання коштів у спосіб, визначений апелянтом у зверненні.

По закінченню терміну дії Договору строкового банківського вкладу, належні позивачу кошти вкладу в сумі 45000,00 та проценти за користування депозитними коштами в сумі 7752,50 грн. перераховано Банком апелянту на його поточний рахунок №7953779.

Поточний рахунок апелянту було відкрито відповідачем шляхом подання 04.07.08 Заяви про відкриття рахунків та підтвердження про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ВАТ КБ «Надра».

Таким чином, сторонами умови договору банківського вкладу від 04.07.08 виконанні належним чином, однак між сторонами виникли відносини в рамках договору приєднання.

Проте, Банк не видає кошти апелянту, розміщені на поточному рахунку, посилаючись на введення мораторію на виконання банком зобов'язань з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Оскільки, ВАТ КБ «Надра» обмежив право клієнта на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, суд підставно стягнув з банку 45000,00 грн. суми банківського вкладу.

Посилання апелянта на те, що суд не врахував та не вірно розтлумачив і застосував ст.634 ЦК України щодо існування в даному випадку відносин в рамках договору приєднання, перерахувавши кошти з депозитного рахунку на поточний, внаслідок чого не стягнув проценти за користування депозитними коштами, є безпідставними.

Так, по закінченню терміну дії договору строкового банківського вкладу, після 04.07.2009 року, між сторонами припинилися цивільні відносини, що врегульовувалися нормами гл. 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад» та виникли відносини, що врегульовуються нормами розділу гл. 72 ЦК України «Банківський рахунок», й такі відносини не підлягають до врегулювання Постановою НБУ від 03.12.03 №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами».

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно оцінені зібрані докази, та вірно застосовані норми матеріального і процесуального права й підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених у скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3