Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа 2-3784/10
02 грудня 2010 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
секретаря Затуливітер Н.В.
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Нікопольський кранобудівний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на такі обставини.
Він працював у відповідача з 04.02.2010 року. 26.03.2010 року його було звільнено, однак при звільнені з ним не було проведено розрахунку. Сума заборгованості по заробітній платі складала 1389,00 грн., яка була виплачена йому лише 13.10.2010 року.
Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8867,43 коп. за період з 26.03.2010 року по 13.10.2010 року.
Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Суд, зі згоди позивача, його представника, розглянув справу заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, оглянувши трудову книжку ОСОБА_1, прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що позивач працював у закритому акціонерному товаристві «Нікопольський кранобудівний завод» з 04.02.2010 року контролером контрольно-пропускного пункту в охороні заводу. 26.03.2010 року його було звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (а.с.6). Цього ж дня позивач отримав трудову книжку.
При звільненні відповідач не провів з позивачем розрахунку, заборгованість по заробітній платі складала 1389,00 грн. (а.с.2). На його неодноразові вимоги, відповідач відмовлявся провести розрахунок за відсутністю коштів. Розрахунок проведений лише 13.10.2010 року (а.с.20), що також підтвердилося у судовому засіданні поясненнями позивача.
Частиною 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Статтею 117 КЗпП України, встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 року № 13, (п.20) не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування судом відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших обставин справи.
Суд не бере до уваги довідку від 22.11.2010 року (а.с.21), надану позивачем, так як відомості зазначені в ній не збігаються з відомостями, зазначеними в довідці, наявної в матеріалах справи на а.с.2, яку позивач не оспорював, розмір зазначеної в ній заборгованості 1389,00 визнав.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 6 міс. 12 днів в розмірі 5001,66 грн. (4360,62 грн. (6 міс. х 726,77 грн.(середньомісячний доход позивача, виходячи з довідки а.с.2) + 641,04 грн. (12 днів х 53,42 грн.(середньоденний дохід позивача, виходячи з довідки а.с.2) = 5001,66 грн.). В іншому в позові слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.221,232,233,116,117 КЗпП України,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з закритого акціонерного товариства «Нікопольський кранобудівний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 5001,66 грн. (пять тисяч одна грн. 66 коп.).
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з закритого акціонерного товариства «Нікопольський кранобудівний завод» судовий збір на користь держави в розмірі 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.В. Рибакова