Суворовський районний суд м.Херсона
Справа № 2- 724/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Суворовський районний суд м. Херсона під головуванням

судді В.М. Палькової

при секретареві Л.Л. Волинець

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної кредитної спілки „Єдність, Треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю „Микита ЛТД, приватний нотаріус Херсонського нотаріального округу ОСОБА_2, ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона, ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона про визнання недійсним договору позики, договору застави та скасування виконавчого напису нотаріусу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідачем під час укладення договору позики не дотримано вимог закону щодо обовязкового визначення строку повернення наданих у позику грошових коштів, чим порушені ст.21 ЗУ „Про кредитні спілки та ст.1 ЗУ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, що є підставою для визнання цього договору недійсним, відповідно до положень ч.1 ст.48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ст.203 ЦК України, зазначаючи , що укладений ним з ХОКС „Єдність договір застави є похідним від основного зобовязання, не може існувати відокремлено від нього та є недійсним через недійсність договору позики, а вчинений нотаріусом виконавчий напис на договорі застави повинен бути скасований судом, як наслідок визнання недійсними договорів позики та застави, та просить постановити рішення яким визнати недійсним договір позики №115/2003 укладений 26.03.2003 року між позивачем та відповідачем по справі, визнати недійсним договір застави двокімнатної квартири №5, що знаходиться за адресою м. Херсон, вул.. Перекопська, 170-а, укладений між позивачем та ХОКС „Єдність в забезпечення виконання повернення грошових коштів за договором позики, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 26.03.2003 року, скасувати виконавчий напис вчинений 27.07.2003 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на договорі застави в звязку з невиконанням договору позики №115/2003 від 26.03.2003 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просив визнати недійсним договір позики, договір застави та скасувати вчинений нотаріусом виконавчий напис, поновити строк позовної давності в звязку з перебуванням позивача в місцях позбавлення волі та попередньому увязненні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем безпідставно пропущено строки звернення до суду, та спірний договір позики укладений з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.153, 154, 165 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)

Представник третьої особи ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД, позовні вимоги позивача визнав та просив суд їх задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 направила до суду письмове пояснення, в якому зазначила, що виконавчий напис був вчинений на договорі застави з дотриманням вимог чинного законодавства та просила розглядати справу без її участі.

Представники ВДВС Суворовського та Дніпровського РУЮ м. Херсона до суду не зявилися, про причини неявки суд до відома не поставили, зясувавши думку учасників процесу, суд розглянув справу за їх відсутності, що не суперечить вимогам ст.. 169 ЦПК України.

Дослідивши належним чином матеріали, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Так з матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ХОКС „Єдність укладено договір позики , за яким відповідач відкрив позивачу кредитну лінію загальним розміром не більше 10000,00 гривень на видачу короткострокових позичок, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а ОСОБА_1 зобовязався повертати отримані позички на умовах, що передбачені цим договором. 13.08.2003 року на підставі додаткової угоди №1 загальний розмір кредитної лінії за договором позики збільшено до 15000,00 грн.

Пунктом п.1.3 договору позики передбачено, що розмір окремих позичок, їх строки та інші особливі умови встановлюються в додатках до цього договору, тобто позивач мав право на отримання від ХОКС „Єдність грошових коштів частками, у обсягах, що не перевищують загального розміру позики та повинен був повертати їх у строки, які визначені додатковими угодами до договору, але в судовому засіданні позивач пояснив, що таких додаткових угод ним не укладалося.

Згідно вимог ст.21 ЗУ „Про кредитні спілки - кредитна спілка відповідно до свого статусу надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п.1 ч.3 ст.1 ЗУ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

За своєю правовою природою, укладений між позивачем та відповідачем договір позики є кредитною угодою, яка у відповідності до зазначених правових норм повинна містити умову щодо строку повернення грошових коштів, що надаються у строкове, зворотне користування. Умови укладеного договору позики не містять чітко визначеного строку, в який ОСОБА_1 повинен повернути ХОКС „Єдність отримані у тимчасове користування грошові кошти, що є порушенням вимог закону.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити вимогам актів цивільного законодавства. Аналогічну правову норму містить ст.48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), за якою недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Посилання відповідача на те, що згідно з вимогами ст.165 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), угода може бути укладена на невизначений строк, суд не може прийняти до уваги, оскільки, в даному випадку, слід виходити з загально правового принципу пріоритету спеціального закону перед загальним.

В даному випадку, правовідносини, що виникли на підставі договору позики врегульовані спеціальним законодавством, зокрема, ЗУ „Про кредитні спілки та ЗУ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, імперативні приписи яких вимагають від сторін кредитних угод, встановлення умов платності строковості та забезпеченості.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом також, встановлено, що в забезпечення виконання умов договору позики, між ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД та ХОКС „Єдність 26.03.2003 року укладено договір застави, двокімнатної квартири №5, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.. Перекопська, 170-а, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за умовами якого ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД є майновим поручителем позивача за виконання останнім обовязку повернення відповідачеві наданих у позику коштів. 27.07.2003 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 здійснено виконавчий напис на договорі застави за яким з ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД стягнуто 18663,17 грн. заборгованості за договором позики.

Згідно з вимогами ст. 3 ЗУ „Про заставу- застава має похідний характер від основного зобовязання, та відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Таким чином, недійсність договору позики, через невідповідність його умов вимогам закону, тягне за собою недійсність похідного, забезпечувального від нього зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ч.1 ст.216 ЦК України по недійсній угоді кожна з сторін зобовязана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Як вбачається з матеріалів справи основна заборгованість позивача за позикою перед ХОКС „Єдність становить 14862,08 грн., а відповідачем ( ХОКС „Єдність) отримано від ОСОБА_1 відсотків у розмірі 7588,18 гривень і даний факт також підтвердили сторони в судовому засіданні.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним договору позики №115/2003 від 26.03.2003 року, укладеного між ОСОБА_1 та ХОКС „Єдність підлягають задоволенню на підставі ст.48, 165 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.203 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання недійсним договору застави від 26.03.2003 року укладеного між ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД та ХОКС „Єдність, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 27.07.2003 року про стягнення з ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД 18663,17 гривень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилюється, як на підставу своїх вимог, користуючись при цьому рівними процесуальними правами на засадах змагальності сторін, згідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Суд вважає, що представником відповідача не надано суду доказів на спростування позовних вимог, які суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з підстав зазначених судом вище.

Що стосується строків звернення до суду, суд вважає, що вони пропущені позивачем з поважних причин, що підтверджено матеріалами справи, та підлягають поновленню відповідно до вимог ст.. 73 ЦПК України

Керуючись ст. 203,215,216 ЦК України., ст.. 48,165 ЦК України ( в редакції 1963 р.) ЗУ «Про кредитні спілки», ст.ст. 10,60,73,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки звернення до суду з позовом про визнання недійсними договорів позики та застави від 26.03.2003 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір позики №115/2003 від 26.03.2003 року укладений між ХОКС „Єдність та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної кредитної спілки „Єдність 14862,08 гривень отриманих за договором позики.

Стягнути з Херсонської обласної кредитної спілки „Єдність на користь ОСОБА_1 7588,18 гривень, отриманих за договором позики.

Визнати недійсним договір застави від 26.03.2003 року укладений між ТОВ „ОСОБА_3 ЛТД та ХОКС „Єдність, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3А,

Скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 27.07.2003 року про стягнення з ТОВ „Микита ЛТД 18663,17 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області протягом 10 днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Судя: ОСОБА_4