Справа №2-5173/10
Провадження №2-5173/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю :

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом державного професійно-технічного закладу «Львівський професійний політехнічний ліцей» до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням кімнат № 65,66,67 в гуртожитку за адресою: м. Львів. вул. О.Басараб, 3б.

Позовні вимоги мотивує тим, що вказаний гуртожиток знаходиться на балансі позивача, кімнати № 65,66,67 були надані для проживання відповідачу та членам його сімї. Однак ОСОБА_3 вже близько року фактично не проживає у вказаних приміщеннях. В підтвердження даного факту позивач посилається на відповідні акти від 15.09.2009 р., 03.11.2009 р. та 29.12.2009 р. Враховуючи наведене та керуючись ст. 71 ЖК України позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловими приміщеннями, оскільки він відсутній в них більше шести місяців.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні вищенаведеному. Додатково зазначила, що позивач не оспорює правомірності реєстрації відповідача в гуртожитку за адресою: м. Львів. вул. О.Басараб, 3б та не ставить вимоги про його виселення, предметом позову є визнати його втратившим право на користування житловим приміщення у відповідності до вимог ст. 71 ЖК України. Також пояснила, що факт тривалої відсутності відповідача за вказаною адресою підтверджується показами свідків та наявними в матеріалах справи доказами, а саме актами фактичного проживання та довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку. В звязку з наведеним просить суд задоволити викладені в позові вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, зазначив, що він не припиняв проживання у кімнатах № 65,66,67 гуртожитку за адресою: м. Львів. вул. О.Басараб, 3б., де також проживає його мати та сестра, однак часто відсутній за вказаною адресою, оскільки працює в м. Стрий. Графік роботи змінний, в звязку з чим періодично працює цілу ніч, не має можливості щодня приїжджати до Львова, тому змушений час-від-часу ночувати в помешканні батьків дружини в с. Крупська, Миколаївського р-ну Львівської області. Однак практично кожні вихідні проживає у вказаному вище гуртожитку, також належні йому речі зберігаються в даному помешканні, він оплачує комунальні послуги, факт його проживання можуть підтвердити члени його родини та інші свідки. Зазначив, що максимальна тривалість його відсутності по місцю реєстрації становить два місяці, іншого приміщення для проживання у нього немає. Просить відмовити в задоволенні позову в звязку з безпідставністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що відповідач проживає в приміщенні гуртожитку, жодних підстав для визнання його таким, що втратив право на використання даних приміщень немає, оскільки часта відсутність відповідача за місцем проживання повязана лише з графіком його роботи, яку він виконує у три зміни, та з тим, що місце праці відповідача знаходиться в м. Стрий. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 73 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно постанови пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

Отже виходячи із змісту наведених норм, та підстав позову вказаних позивачем, при вирішенні питання про втрату наймачем права на користування житловим приміщенням з'ясуванню підлягає термін його відсутності, а якщо такий становить більше шести місяців, поважність причин такої відсутності.

Відповідач в судовому засіданні заперечив факт його відсутності в приміщенні кімнати гуртожитку за адресою: м. Львів. вул. О.Басараб, 3б більше двох місяців. Його пояснення в судовому засіданні фактично підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та допитана в якості свідка представник відповідача ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_4, за її згодою у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України, була допитана як свідок, та повідомила суду, що являється рідною сестрою відповідача. Пояснила, що відповідач, вона з чоловіком їх донькою та її батьки проживають та зареєстровані в кімнатах № 65,66,67 гуртожитку за адресою: м. Львів. вул. О.Басараб, 3б. Відповідач дійсно періодично відсутній за вказаною адресою, оскільки працює у м. Стрий та в звязку з віддаленістю місця праці змушений ночувати в батьків його дружини. Однак належні йому особисті речі зберігаються у вказаних кімнатах гуртожитку, де він проживає у вихідні дні та деколи і під час робочого тижня. Відсутність відповідача за вказаною адресую ніколи не тривала більше двох місяців. Крім цього повідомила, що акти про відсутність відповідача за вказаною адресою, складались без фактичної перевірки кімнат гуртожитку та без її відома, хоча вона, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною, фактично постійно перебуває по місцю проживання.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що вони проживаю в сусідніх з відповідачем та його родиною кімнатах гуртожитку, за останні пів року періодично бачать відповідача в приміщенні гуртожитку. ОСОБА_6 наголосила, що зустрічає відповідача в гуртожитку досить часто, він товаришує з її сином, разом з яким неодноразово відвідував тренажерний зал, який також знаходиться в гуртожитку. Свідок ОСОБА_7 також повідомила, що вона неодноразово, а саме близько пяти разів на місяць зустрічає відповідача в приміщеннях гуртожитку загального використання, в кухні чи душовій.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що вона з 2005 р. являється комендантом гуртожитку на вул. О.Басараб, 3б. В період робочого часу з 9:00 год. до 17:30 год. не зустрічала відповідача в приміщенні гуртожитку близько двох років. Також повідомила, що вона брала участі у складанні та підписувала акти від 15.09.2009 р., 03.11.2009 р. та 29.12.2009 р. про відсутність відповідача за зареєстрованою адресою місця проживання. Однак підтвердила, що акти складались в її робочому кабінеті, який знаходиться на другому поверсі гуртожитку, без виходу до кімнат № 65,66,67 гуртожитку, та безпосередньої перевірки присутності в них відповідача. Пояснила це тим, що їй і так відомо, що відповідач в цих приміщеннях відсутній і крім цього інші мешканці кімнат не допускають її до приміщень.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомили, що також проживають в гуртожитку на вул. О.Басараб, 3б у м. Львові, їх кімнати знаходяться на цьому ж поверсі, що кімнати відповідача, якого вони зустрічали близько двох тижнів тому, а до цього в приміщенні гуртожитку не бачили біля двох років. Також свідки зазначили, що за місцем праці працюють у нічні зміни, ОСОБА_9 постійно, а ОСОБА_10 періодично. Суд вважає, що покази даних свідків не виключають можливість присутності відповідача в приміщенні гуртожитку, не спростовують свідчень даних іншими свідками: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та прямо не вказують на відсутність відповідача за місцем реєстрації більше пів року.

В довідці з місця проживання про склад сімї та прописку від 09.03.2010 р. (а.с. 6), на яку позивач посилається, як доказ, що підтверджує підставність позовних вимог, вказано, що відповідач ОСОБА_3 з 23.01.2003 р. зареєстрований в гуртожитку по вул. О.Басараб, 3б, однак в довідці зроблено відмітку, що він фактично не проживає за даною адресою понад рік. Враховуючи те, що вказана довідка видана 09.03.2010 р., викладена в ній інформація про відсутність відповідача понад рік, спростовується актом обстеження від 11.08.2009 р. (а.с. 27) в якому зазначено, що в кімнатах № 65,66,67 гуртожитку на вул. О.Басараб, 3б поживає ОСОБА_11 разом з дочкою та сином (відповідач). Крім цього дана довідка не завірена печаткою органу який її видавав.

Також в судовому засіданні встановлено, що представлені позивачем акти від 15.09.2009 р., 03.11.2009 р. та 29.12.2009 р. (а.с.8-10) про відсутність відповідача за місцем проживання складені лише за тримісячний термін та без проведення фактичної перевірки кімнат № 65,66,67 гуртожитку, що підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і не заперечується представником позивача.

Згідно довідки про працевлаштування № 1281 від 09.09.2010 р. (а.с. 28) ОСОБА_3 з 15.10.2009 р. працює монтером кабельного виробництва ТзОВ «ОСОБА_12 Системс УА ГмбХ», яке знаходиться в м. Стрий.

Довідка ОКП «БТІ та ЕО» № 5/34059 від 10.09.2010 р. (а.с. 19) підтверджує, що реєстрація права власності на нерухоме майно станом на 14.09.2020 р. за ОСОБА_3 не здійснювалась.

Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що відповідач фактично не припиняв свого проживання в приміщенні гуртожитку на вул. О.Басараб, 3б у м. Львові, жодних доказів які б підтверджували його відсутність у вказаному житловому приміщенні більше шести місяців та спростовували б його пояснення та пояснення свідків суду не представлено. Отже обставини, які у відповідності до ст. 72 ЖК України є підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в ході судового розгляду не встановлені.

Враховуючи вище наведене в задоволенні позову слід відмовити в звязку з безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову державного професійно-технічного закладу «Львівський професійний політехнічний ліцей» до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: