АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-858/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кіктенко Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ 15 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Баранніка О.П.

Суддів: Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.

При секретарі: Лещинській О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

В жовтні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся.до суду з позовом до відповідача ВАТ «Марганецький ГЗК» та просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 1978 року він працював на ВАТ «Марганецький ГЗК» на посаді підземного гірничого робітника. За час праці він захворів хронічним професійним захворюванням. Висновком міжрайонної профпатологічної МСЕК від 23 жовтня 2006 року йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 60% і він визнаний інвалідом третьої групи. Відповідно до Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Марганці йому назначена та виплачена одноразова допомога. Компенсація моральної шкоди йому не виплачена. Вважає, що трудовим каліцтвом йому заподіяна моральна шкода, а тому, посилаючись на діюче законодавство, просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення по справі нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ВАТ «Марганецький ГЗК» є неналежним відповідачем по справі в звязку з тим, що з 01 квітня 2001 року відшкодування шкоди внаслідок виробничої травми Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а відповідач, як страхувальник сплачував Фонду внески.

Але з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що за час роботи на підприємстві відповідача позивач захворів на професійні захворювання, через що йому за висновком МСЕК від 23 жовтня 2006 року встановлено 60% втрати професійної працездатності та його визнано інвалідом третьої групи (а.с.9).

Відповідно до ч.іст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч.2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237і КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо

порушення його законних інтересів, прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В звязку з цим, відшкодувати працівнику моральну шкоду, спричинену негативними виробничими факторами покладено на власника або уповноважений ним орган.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», не порушило їх права на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст. 237і КЗпП України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права; а тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись "Ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2009 року скасувати.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 000 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: