Справа №2-1862/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

при секретарі Боргамин К.Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором №СL-0АQ/003/2008 від 22 січня 2008 року в розмірі 10 909,89 доларів США та 41 720,75 грн. штрафних санкцій, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати (а.с.3-5).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СL-0АQ/003/2008 про надання кредиту у розмірі 29 366,34 доларів США на придбавання автомобіля, строком до 22.01.2014 року. 22.05.2009 року між ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_2 укладено додатковий договір №1 до вказаного кредитного договору, відповідно до якого ОСОБА_2 зменшено щомісячний платіж за кредитним договором, а також графік повернення кредиту та сплати відсотків був викладений в новій редакції. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, укладено 22.01.2008 року Договір поруки № SR- 0АQ/003/2008 з ОСОБА_3, яка зобовязалася відповідати в повному обсязі за зобовязаннями ОСОБА_2 по вказаному вище кредитному договору. Всупереч, договірним зобовязанням боржник ОСОБА_2 в установлені графіком терміни належні грошові суми не повертає, внаслідок чого станом на 20.04.2010 року утворилась заборгованість, з урахуванням основного боргу (кредиту), процентів, пені та штрафу, що становить 10 909,89 доларів США та 41 720,75 грн. У звязку з невиконанням умов договорів відповідачем ОСОБА_2, на імя відповідачів ОСОБА_4 направлялись письмові вимоги щодо дострокового погашення всієї суми заборгованості, які залишені без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. До викладеного в позові доповнив, що незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку відповідачі не вчиняють дій спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів, пені та штрафу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити повністю. Суду пояснив, що дійсно за кредитним договором наявна заборгованість, однак її розмір значно менший.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що транспортний засіб був під заставою, відповідач ОСОБА_2, у відповідності до п.6.1 договору застави, в рахунок погашення боргу задовольнив вимоги банку шляхом реалізації предмета застави. Вважає, що до неї, як поручителя, безпідставно предявлено вимоги щодо погашення боргу. Зазначила, що розмір заборгованості за кредитним договором позивачем завищено.

Вислухавши представника позивача та заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного:

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.25-31) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №СL-0АQ/003/2008, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 29 366,34 доларів США на придбання автомобіля SUBARU FORESTER, а позичальник зобовязався погасити кредит в строк до 22 січня 2014 року, сплатити відсотки за користування кредитом, інші платежі, передбачені договором (а.с.6-9).

22.05.2009 року між ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору (а.с.11-12).

Відповідно до п.п.1.5.1, 1.5.1.1 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до договору), шляхом внесення готівки в касу ОСОБА_4 або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в Графіку платежів.

ОСОБА_2 взяті на себе обовязки за вищевказаним кредитним договором забезпечення своєчасного погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків не виконує. Як вбачається із розрахунків Кредитора (а.с.18, 62), заборгованість по кредиту становить 10 430,40 доларів США, заборгованість по відсоткам за період з 23.05.2008 року по 20.04.2010 року становить 479,49 доларів США.

Відповідно до п.3.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити ОСОБА_4 пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушив зобовязання стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, тому згідно п.п. 3.1.1 Договору повинен сплатити банку пеню, розмір якої за період з 23.05.2008 року по 20.04.2010 року становить 41 420 грн. 75 коп (а.с.18).

Відповідно до п.п.3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів Позичальник, крім пені передбаченої п.3.1.1 Договору, додатково сплачує на користь ОСОБА_4 штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів Позичальник, крім пені та штрафу передбачених п.3.1.1, 3.1.2 Договору, додатково сплачує на користь ОСОБА_4 штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 прострочив виконання боргових зобовязань, тому згідно умов кредитного договору повинен сплатити банку штраф в сумі 300 грн. (а.с.18).

Виходячи з розрахунків на а.с.18, 62, заборгованість по кредитному договору №СL-0АQ/003/2008 від 22.01.2008 року станом на 20.04.2010 року складає 10 909,89 доларів США та 41 720 грн. 75 коп., зокрема: 10 430,40 доларів США кредиту, 479,49 доларів США несплачених відсотків, 41 420,75 грн. пені та 300 грн. штрафу.

Відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості за кредитними договорами.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №СL-0АQ/003/2008 від 22.01.2008 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 22 січня 2008 року укладено договір поруки № SR- 0АQ/003/2008 (а.с.13-15).

22.05.2009 року між ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_3 укладено додатковий договір № 1 до вказаного договору поруки, відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до договору поруки (а.с.53).

Відповідно до п.1.1 Договору поруки, відповідач ОСОБА_3 зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором в повному обсязі за кредитним договором.

Згідно п.1.2 вказаного Договору поруки та ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Судом встановлено, що, у відповідності до п.1.9.1 Кредитного договору, п.2.1.4.1. Додаткового договору та п.3.1, 3.2 Договору поруки, на адресу позичальника та поручителя ОСОБА_4 направлялись письмові вимоги про погашення заборгованості (а.с. 16-17), проте, як поручитель ОСОБА_3, так і позичальник ОСОБА_2 у добровільному порядку не вчиняють дій спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів та пені, що свідчить про ухилення від виконання своїх зобовязань перед позивачем.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст.5 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії.

Суд погоджується з вимогами щодо стягнення з відповідачів заборгованості саме в доларах США, оскільки кредит відповідачу ОСОБА_2 був наданий у доларах США, що передбачено чинним законодавством України у сфері банківської діяльності, а також те, що кредитор має повноваження здійснювати фінансові операції в іноземній валюті (а.с.64-69).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а його поручителем виступала ОСОБА_3, а тому, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", який згідно п.1. Статуту є правонаступником за всіма правами та обовязками Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», про стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в солідарному порядку 10 909,89 доларів США заборгованості за кредитним договором №СL-0AQ/003/2008 від 22 січня 2008 року, що за курсом Національного банку України станом на 17.06.2010 року (а.с.70) становить 86 297 грн. 22 коп., 41 420 грн. 75 коп. пені та 300 грн. штрафу, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1-2), зокрема: витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн. та судовий збір в сумі 1 281 грн. 91 коп, які згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.10, 11, 57-60, 88, 213, 215-218, 292 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 543, 546, 553, 554, 611, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 10 909,89 доларів США заборгованості за кредитним договором №СL-0AQ/003/2008 від 22 січня 2008 року, що за курсом Національного банку України станом на 17.06.2010 року становить 86 297 грн. 22 коп., 41 420 грн. 75 коп. пені та 300 грн. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір в сумі 1 281 грн 91 коп - з кожного по 640 грн 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн з кожного по 60 грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя Новозаводського

районного суду м.Чернігова Н.В. Маслюк