Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-4451/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Агаєвій Н.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватної фірми «ВІР», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на майно, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Приватної фірми «ВІР» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП РМБТІ про визнання права власності на майно.

В позовній заяві зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.02.2001 р. ним за особисті кошти придбано у відповідача нежитлове приміщення - будівлю кафе з навісом у м. Рівне, по вул. Соборній, (біля будинку № 316). Договір між ним та ПП «ВІР» було укладено в простій письмовій формі, яка на той час - 2001 рік допускалась між суб'єктами господарювання (ст. 227 ЦК України 1963 р.). Використовував належне йому майно для здійснення підприємницької діяльності - в будівлі розміщено заклад громадського харчування на відповідних правових підставах. У 2002 році КП «РОБТІ» проведено поточну технічну інвентаризацію спірного об'єкту нерухомості і виготовлено технічний паспорт. Договір купівлі-продажу від 14.02.2001 р. зареєстровано в КП РМБТІ не було. Власником землі, на якій розташовано об'єкт, погоджено та передано позивачу у користування земельну ділянку на умовах оренди під обслуговування придбаної будівлі. В зв'язку з тим, що на час придбання нерухомого майна - 14.02.2001 р., договір купівлі-продажу не зареєстровано, на даний час позивач не має можливості зареєструвати право власності. Оскільки, відповідно до діючого на даний час законодавства, у нього відсутні документи, які дають підстави для підготовки у встановленому порядку документів про право власності.

В судовому засіданні 04.03.2010 р. представник позивача вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові та додатковому нормативному обгрунтуванні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову, просить суд розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» стосовно заявлених позовних вимог пояснив, що позовні вимоги не зачіпають права та інтереси третьої особи. Відповідно до інвентарної справи та інформації, що наявна у КП РМБТІ стосовно спірного об'єкту - будівлі кафе з навісом у м. Рівне, по вул. Соборній, (біля будинку № 316), остання перебуває на час розгляду справи у незмінному стані порівняно з технічною документацією, що складена на об'єкт у 2002 році. Представник пояснив, що технічний паспорт виготовляється на об'єкти нерухомості. З інформації, що є в розпорядженні третьої особи будівля не є самочинним будівництвом.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного:

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.02.2001 р. позивач придбав у відповідача будівлю кафе з навісом по вул. Соборній (біля буд. № 316) ум. Рівне в складі приміщень загальною площею 78,7 м кв. в т. ч.: залу площею 21,2 м кв., кухні площею 11,0 м кв., коридору пл. 7,3 м кв., коридору-3,1 м кв., комори пл. 3,2 м кв., складу пл. 11,0 м кв., вмивальня-2,2 м кв., туалет-1,8 м кв., зал-7,8, комора-2,3 та навіс (підлога бетон) площею 22,8 м кв. ОСОБА_4 придбаного майна - стіл (1), стільці (2). Загальна площа під об'єктом становить 101,7 м кв. ОСОБА_5 придбано позивачем за особисті кошти, що визнається сторонами. Згідно довідки про балансову вартість станом на 14.02.2001 р., будівля кафе з навісом загальною пл. 101,7 м кв. перебуває на балансі приватного підприємства «ВІР».

Позивачем та Відповідачем у письмовій формі було узгоджено всі істотні умови договору купівлі-продажу, крім того, сторонами було фактично виконано умови даного договору: позивачем було сплачено повну вартість майна по договору у розмірі 31188,00 грн., а відповідачем передано нерухоме майно.

Договір купівлі-продажу від 14.02.2001 р. укладено в простій письмовій формі, що не суперечить ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 р.)., яка була чинною на той час. Договір купівлі-продажу від 14.02.2001 р. у РМБТІ не зареєстровано. Згідно з пунктами 3,5 Договору купівлі-продажу, майно передане продавцем та прийняте покупцем, право власності у покупця виникло з моменту підписання договору.

Позивач використовував належне йому майно для здійснення підприємницької діяльності.

У 2002 році КП «РМБТІ» виготовлено технічний паспорт на об'єкт. На обкладинці Технічного паспорта вказано «тимчасова споруда».

Земельна ділянка, на якій розташовано будівлю кафе, передана позивачу в оренду на підставі договору оренди землі, посвідченого 22.04.2004 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р. номером 2227. Пунктом 3 Договору оренди землі, встановлено, що на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна. Власник земельної ділянки погодив оренду землі під існуючий об'єкт. Проект відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років підприємцю ОСОБА_3 передбачає відведення земельної ділянки під будівлю, яка придбана позивачем, проект містить детальний опис об'єкта та технічну документацію, виготовлену КП РМБТІ. Висновком № 00122/2-ФМ експертного дослідження судово-будівельно-технічних експертиз встановлено, що планування та конструктивна схема об'єкту дослідження - будівлі кафе, яке розташоване по вул. Соборній біля будинку № 316 в м. Рівне, повністю відповідає технічному паспорту Рівненського міського БТІ виготовленого у 2002 р., та той факт, що нежитлові приміщення № 1-7,11 є нерухомим майном.

Згідно наказу Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 22.02.2010 № 14 земельній ділянці на вул. Соборна, біля будинку 316 присвоєно поштову адресу м. Рівне, вул. Соборна, 316-6.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що на час придбання об'єкту позивачем, укладення договору оренди земельної ділянки та на даний час будівля кафе з навісом, загальною площею 101,7 м кв. перебуває у незмінному стані та є об'єктом нерухомого майна.

Виходячи із ситуації, що склалася, а саме існуючої невідповідності у документах, що стосуються належної позивачу будівлі, позивач не має змоги вільно розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 128 ЦК УРСР 1963 року, положення якого підлягають застосуванню з огляду на пункт 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

В тексті договору купівлі-продажу сторонами підтверджений факт передачі майна.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" речові права на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом; такою державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав, зокрема на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Статтею 19 Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав, які посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

Згідно з пунктом 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції №7/5 від 07.02.2002 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Пунктом 3.4. Тимчасового положення закріплено, що реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим правовстановлюючим документам.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності за позивачем не пов'язана з наявністю чи відсутністю права власності, оскільки згідно Тимчасового положення реєстрації підлягають лише заявлені права, а сама реєстрація полягає у внесенні запису до реєстру та не встановлює права власності на об'єкт нерухомості і є лише реєстрацією юридичного факту виникнення, існування чи припинення права власності.

Відповідач на момент підписання Договору купівлі-продажу від 14.02.2001 року був власником спірного майна.

За приписом пункту 10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (додаток N 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення) до числа відповідних документів віднесено, зокрема, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Цією ю ж статтею визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, заявлені позовні вимоги стосовно визнання права власності на нерухоме майно, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Право власності виникає на підставі певних юридичних фактів (створення майна, набуття майна за договором тощо). Судом встановлено, що позивач правомірно придбав будівлю кафе з навісом по вул. Соборній (біля буд. № 316) у м. Рівне в складі приміщень загальною площею 78,7 м кв. в т. ч.: залу площею 21,2 м кв., кухні площею 11,0 м кв., коридору пл. 7,3 м кв., коридору-3,1 м кв., комори пл.

3.2 м кв., складу пл. 11,0 м кв., вмивальня-2,2 м кв., туалет-1,8 м кв., зал-7,8, комора-2,3 та навіс

(підлога бетон) площею 22,8 м кв., серед придбаного майна - стіл (1), стільці (2). Загальна площа під

об'єктом становить 101,7 м кв. Позивач правомірно та на законних підставах користується об'єктом

нерухомості з часу придбання, під нерухомість йому виділена в оренду земельна ділянка площею 183

м кв.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За вище названих обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 317, 328, 392 ЦК України, 128, 227 ЦКУРСР 1963 року ст. ст. 130, 174, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на об'єкт нерухомого майна загальною площею 101,7 м кв., який розташований на земельній ділянці за адресою м. Рівне по вул. Соборній № 316-6 в м. Рівне - кафе загальною площею 78,7 м кв. (у складі приміщень: коридору пл.

7.3 м кв., комори-2,3 м кв., складу пл. 11,0 м кв., коридору-3,1 м кв., вмивальня-2,2 м кв., туалет-1,8 м

кв., залу площею 21,2 м кв., залу -7,8, м кв., - комори пл. 3,2 м кв., буфету 7,8 м кв., кухні площею 11,0

м кв.) з навісом (підлога бетонна) площею 22,8 м кв.

Стягнути з приватного підприємства «ВІР» на користь позивача ОСОБА_3 1700,00 гривень понесених ним судових витрат по сплаті державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за заявою про апеляційне оскарження рішення суду, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути також оскаржено і без подання заяви про апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги в 10 денний строк рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5