Яготинський районний суд Київської області
____________________________________________________________________
Справа № 2-463/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Бугіль В.В.

при секретарі Кудінової І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

Встановив:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначила, що ОСОБА_5 проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1991 року по 2002 рік. Шлюб між ними було розірвано 10.04.2002 року. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу неповнолітня на той час Позивачка залишилася на утриманні у матері. До повноліття позивачки з відповідача стягувалися аліменти на користь її матері в інтересах позивачки. Стягнення аліментів було припинено в квітні 2010 року, так як позивачці виповнилося 18 років і вона стала повнолітньою.

На даний час позивачка навчається на першому курсі Національного університету харчових технологій на денному відділенні. Навчається не на платній основі, проживає у гуртожитку, який їй наданий цим навчальним закладом. Стипендії не отримує.

Утримання позивачки, оплата гуртожитку (в розмірі 1240 гривень) та фінансування її інших витрат здійснювалося її матірю. На даний час мати позивачки ніде не працює та не має можливості здійснювати утримання позивачки на належному рівні, так як сама є безробітною, а її чоловік не працює. Просила встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її утримання на період навчання у розмірі 800 гривень; стягнути з відповідача витрати понесені в звязку з оплатою гуртожитку у розмірі 620 гривен.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засідання визнала позов частково, просила задовольнити позов у меншому розмір, та заперечила проти стягнення витрат на оплату гуртожитку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши покази свідків, пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 (мати позивачки) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 у період з 1991 по 2002 рік, та який було розірвано 10.04.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від сімейного життя мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно свідоцтва про одруження ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 31.01.2003 року про що свідчить свідоцтво про одруження. Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_5 на даний час ніде не працює. Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_7 він також на даний час ніде не працює.

З довідки Національного Університету Харчових технологій від 22.04.2010 року № 23-245 видно, що позивачка навчається у вказаному учбовому закладі та проживає у гуртожитку за адресою пр-т. Науки 23. З квитанцій про оплату вбачається, що ОСОБА_3 здійснила оплату проживання у гуртожитку на суму відповідно 80 та 1160 гривень.

Відповідно до довідки виданої ТОВ ІНВІС від 21.06.2010 року № 71 ОСОБА_8 дійсно працює у вказаному товаристві на посаді водія та за період з 01.12.2009 р. по 31.05.2010 року йому нараховано дохід у сумі 5190 гривень та з нього регулярно стягувалися аліменти включно до квітня 2010 року.

З показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 допитаних у судовому засіданні видно, що вони приблизно 1, 2 рази на тиждень в період останніх кількох років бачили матів позивачки ОСОБА_5 працюючою на пункті прийому стекло тари який розташований біля привокзальної площі станції м. Яготин.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно підробляє на вказаному пункті, і в ще кількох підприємствах куди її запрошують на час підміни відсутніх працівників. Трудових угод з нею ніхто не складає, кошти виплачують напічними. Її сукупний дохід складає приблизно 300-400 гривень, тому вона не в змозі належним чином забезпечувати дочку. Її теперішній чоловік на даний час також ніде не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частинами 1, 2 статті 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 199 СК України вказано, що якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обовязок утримувати повнолітню дочку на період навчання. Однак, оскільки відповідач має постійну роботу та дохід, однак його заробітна плата не перевищує 1000 гривень, до нього не можна застосувати вимоги ст. 184 СК України. На думку суду, з відповідача підлягають стягненню аліменти у вигляді частини від заробітку у розмірі 1/3 частки всього його доходу до закінчення дочкою навчання, так як призначення аліментів у сумі яку просить позивачки чи у більшому розмір в частині стягнення частки доходи призведе до позбавлення відповідача коштів на нормальне існування.

Що стосується вимог позивачки про стягнення частини оплати за гуртожиток, то на думку суду вказана вимога підлягає до задоволення, оскільки дитини відповідача розпочала навчання у учбовому закладі, і вказані кошти можна розцінювати як додаткові витрати повязані з розвитком здібностей дитини, так як витрачені на оплату її проживання в гуртожитку учбового закладу в якому вона навчається і повязані з витратами на навчання.

Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 184, 185, 199 СК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_11 Вячеславівни до ОСОБА_5 Вячеслаза. стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_12 аліменти на її утримання у вигляді 1/3 частини його доходу на період навчання останньої.

Стягнення аліментів розпочати з 11 червня 2010 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 51 (пятдесят одну) гривню державного мита на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 620 (шістсот двадцять) гривень додаткових витрат повязаних з оплатою проживання у гуртожитку ОСОБА_3.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Бугіль