Куйбишевський районний суд Запорізької області
Справа № 2-390
РІШЕННЯ

09 серпня 2010 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Грицан A.B..

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області (далі - прокурор) в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області (далі - Управління ПФУ) про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2010 року прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому вказав, що позивач має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі - Закон №2195-IV) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте Управлінням ПФУ така надбавка до пенсії не нараховувалась та не виплачувалась у повному обсязі. Прокурор зазначив, що бездіяльність Управління ПФУ щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону №2195-IV є неправомірною та такою, що суперечить Конституції України та Законам України. Прохав зобов'язати відповідача - Управління ПФУ здійснити позивачу перерахунок та виплату надбавки до пенсії за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Прокурор та позивач ОСОБА_1 письмово повідомили судові про підтримання пред'явленого позову (ас. 16.22).

Відповідач подав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те. що призначення та виплата позивачу надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2008 рік здійснювалась в повному обсязі згідно з вимогами чинного законодавства. Крім того, відповідач послався на наявність судового рішення, за яким аналогічні вимоги ОСОБА_1, які стосуються 2009 року, вже були розглянуті (а.с. 17-19).

Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (ас. 14,15,21), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.16,17,21).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2195-IV дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статтею 6 даного Закону передбачено, що доплата до пенсії нараховується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні ПФУ та має правовий статус дитини війни, що надає йому права на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом №2195-IV (а.с.5,6,20).

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VІ текст ст.6 Закону №2195-ІV було змінено та встановлено, зокрема у частині першій, що дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційними пп.2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», що призупиняли дію ст.6 Закону №2195-ІV.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виплачував щомісячно позивачу ОСОБА_1, як дитині війни, підвищення до пенсії з 01 січня 2008 року - 47 грн.. з 01 квітня 2008 року по 22 травня 2008 року - 48 грн. 10 коп.. а починаючи з 22 травня 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 в розмірі 48 грн. 10 коп., з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року-48 грн. 20 коп. (а.с.20).

Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем, як така що суперечить Закону №2195-ІV. який має вищу юридичну силу.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, був встановлений відповідно: з 01 січня 2008 року - 470 грн., з 01 квітня 2008 року - 481 грн., з 01 липня 2008 року - 482 грн., з 01 жовтня 2008 року - 498 грн..

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про проявлення відповідачем бездіяльності щодо невиконання повною мірою законодавчо визначеного обов'язку здійснити за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року перерахунок надбавки до пенсії позивачу та виплатити йому пенсію у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-ІV.

Доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову, не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для відмови в задоволенні у повному обсязі вимог позивача, оскільки особливий статус «дітей війни» та обумовлені цим Законом державні соціальні гарантії дітям війни, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами (ч.2 ст.З Закону №2195-ІV).

Відповідачем не було надано будь-яких доказів щодо правомірності його бездіяльності, також як і не наведено підстав не застосування у виниклих правовідносинах належним чином положень ст.7 Закону №2195-ІУ, якою визначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Що стосується доводів відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV), застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни» відповідно до ст.6 Закону №2195-ІV, то вони є безпідставними. Положення ч.З ст.28 Закону №1058-ІV не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2010 року дана цивільна справа в частині вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ щодо невиконання законодавчо визначеного обов'язку здійснити за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року перерахунок та виплату підвищення пенсії у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-ІV, провадженням закрита на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки йому, як дитині війни, відповідачем за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року частково нараховане та виплачене підвищення до пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області в інтересах ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області щодо невиконання законодавчо визначеного обов'язку здійснити за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 у розмірі, встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік - з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням фактично сплачених сум у цей період.

В іншій частині позовні вимоги, які стосуються періоду з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року, - залишити без задоволення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької

області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр