Виготовлене 03 листопада 2010 року
Справа № 2-257/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2010 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Герсдорф О.І.

з участю представника ТОВ "Пожежне спостереження" - ОСОБА_1,представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ "Пожежне спостереження" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору цільової позики, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2010 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Пожежне спостереження" позовом до ОСОБА_2 та

ОСОБА_4 про визнання недійсним договору цільової позики, стягнення коштів з одночасними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої заробітної плати.(а.с.1-7)

Позивач вказував, що у червні 2008 року між товариством в особі ОСОБА_4 , який займав посаду технічного директора, та ОСОБА_2 було укладено договір цільової позики на суму 70 000 грн..

Вважав такий договір недійсним з посиланням на ч.3 ст. 203 , ч. 1 ст. 215, ч.1 ст. 222 ЦК України, а саме, що ОСОБА_4 не був належним представником товариства для укладення такого договору тобто у товариства не було внутрішньої волі на укладення договору цільової позики, оскільки ОСОБА_4 не мав повноважень на укладення договору. Також, посилався на те що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мали зловмисну домовленість між собою щодо укладенні договору цільової позики.

Просив визнати договір цільової позики недійсним та стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в солідарному порядку 47 708, 76 грн., як залишок коштів, наданих в позику, оскільки відповідачем ОСОБА_2 було частково повернуто кошти в розмірі 22 291, 24 грн. .

Також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти по заробітній платі на суму 349 227, 38 грн..

Ухвалою суду від 01 листопада 2010 року вказані позовні вимоги були роз'єднані в самостійні провадження. (а.с. 213)

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 з позовом не погодився, просив відмовити в задоволенні позову, вважаючи, що ОСОБА_4 був уповноважений на укладення договору з ОСОБА_2 на підставі довіреності, виданої ОСОБА_2.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не прибули повторно в судове засідання без підтвердження належними і допустимими доказами наявності поважних причин неявки в судове засідання.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі .

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, яки встановлені частинами першою - третьою , п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 232 ЦК України встановлено, що правочин , який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Судом достовірно встановлено, що 09 червня 2008 року між ТОВ "Пожежне спостереження" в особі технічного директора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір цільової позики, за яким товариство надало ОСОБА_2 безвідсоткову позику з метою придбання автомобіля. Розмір позики було визначено в 70 000 грн. зі строком повернення 09 червня 2011 року.

У договорі цільової позики вказувалося про те, що ОСОБА_4 дії на підставі статуту товариства. Однак, із статуту товариства не вбачається , що на технічного директора товариства були покладені повноваження заключати договори, підписувати акти приймання здачі робіт, інші документи, представництво інтересів товариства, пов'язаних з поточною діяльністю товариства.

Крім того, у договорі не було вказано про те що ОСОБА_4 представляє інтереси товариства на підставі довіреності, виданої 14 січня 2008 року за підписом генерального директора товариства ОСОБА_2.

Засновниками ТОВ "Пожежне спостереження" з 01 липня 2004 року є ТОВ "Техноком" та ОСОБА_5В.(а.с.147-158).

Загальні збори засновників ТОВ "Пожежне спостереження" з повісткою денною про надання повноважень ОСОБА_4 представляти інтереси товариства, про надання цільової позики ОСОБА_2 не проводилися.

Посилання відповідачів та ОСОБА_3 на те що є рішення загальних зборів засновників товариства про надання цільової позики ОСОБА_2 є без підставними. Наданий ними протокол № 20 від 02 червня 2008 року зборів засновників ТОВ "Пожежне спостереження", суд вважає неналежним доказом щодо прийняття рішень стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Так, з цього протоколу (а.с.163) вбачається, що загальні збори товариства по суті не проводилися, рішення про надання цільової позики приймалося директором ТОВ "Техноком" ОСОБА_6 та генеральним директором ТОВ "Пожежне спостереження" ОСОБА_2.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_2 повернула, одержані нею кошти лише в розмірі 22 291, 24 грн..

Суд вважає, що ОСОБА_4 , як технічний директор ТОВ "Пожежне спостереження", не мав повноважень на укладення договору з ОСОБА_2, враховуючи і той факт, що саме ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 підписати з нею договір цільової позики. В даному випадку має зловмисна домовленість ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

За висновком суду, за таких обставин, відсутні і вільне волевиявлення ТОВ "Пожежне спостереження", як юридичної особи і договір цільової позики не відповідав внутрішній волі товариства.

Відповідачі та ОСОБА_3 не подали належних і допустимих доказів на спростування позову в цілому. На підтвердження факту дійсності договору цільової позики, законності дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Спір щодо розмірів залишку неповернутих коштів між сторонами по справі - відсутній.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Необхідно визнати недійсним договір цільової позики про надання у позику ОСОБА_2 коштів на суму 70 000 грн., укладений 09 червня 2008 року між ТОВ "Пожежне спостереження" в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Оскільки, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були спільними і визначити частки кожного, при цьому, не є за можливе, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача залишок несплачених коштів в розмірі 47 708, 76 грн. та у повернення сплачених : судового збору по 238,55 грн. і витрат на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи по 125 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 203, 206, 215, 216, 232 ЦК України, ст.ст. 3,6,10,11,14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ТОВ "Пожежне спостереження" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору цільової позики, стягнення коштів - задовольнити.

Визнати недійсним договір цільової позики про надання у позику ОСОБА_2 коштів на суму 70 000 грн.(сімдесят тис. грн.), укладений 09 червня 2008 року між ТОВ "Пожежне спостереження" в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ТОВ "Пожежне спостереження" кошти за договором позики у розмірі 47 708, 76 грн. (сорок сім тис. сімсот вісім грн. 76 коп.) та у повернення : сплаченого судового збору по 238, 55 грн. і витрат на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи по 125 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти діб з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: