Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
Старокостянтинівський районний суд
10 листопада 2010 року Хмельницької області в складі:
головуючої судді Бондарчук Л.А.
при секретарі Борикіній Л.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування та реєстрації права власності на квартиру недійсними,
У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 14 травня 1999 року та реєстрації права власності на квартиру недійсними, посилаючись на те, що вона договору дарування не укладала і дізналася про нього лише коли її дочка ОСОБА_3 оформила документи на квартиру.
В ході судового розгляду ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги і просила визнати недійсним договір дарування віл 14.05.1999 року у звязку із тим, що він є мнимим і вчинивши його, вона немала наміру відчужувати квартиру, а вважала, що ОСОБА_3 буде доглядати її і квартира перейде до останньої після її смерті.
Позивача та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задовольнити.
Відповідач позов не визнала та пояснила суду, що вказаний договір укладений її матірю ОСОБА_1, нею ж підписаний та нотаріально посвідчений, однак після того, як мати подарувала їй квартиру, у них погіршились відносини.
Представник Старокостянтинівської державної нотаріальної контори подав заяву, де просить праву розглядати справу без його участі та при вирішенні питання покладається на думку суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та допитавши свідка справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 на підставі договору міни від 05.05.1994 року.
14 травня 1999 року ОСОБА_1 подарувала вказану квартиру ОСОБА_3
Дані факти підтверджуються: договором міни від 05.05.1994, копією технічного паспорта на № 9 по вул. Попова, 17 у м. Старокостянтинові та копією договору дарування від 14.05.199 року.
Посилання позивача ОСОБА_1 у первинній позовні заяві про те, що нае договорі дарування від 14.05.1999 року стоїть не її підпис спростовується показаннями свідка ОСОБА_5 нотаріуса, яким посвідчений даний договір та висновком експерта № 55 від 17.09.2010 року, з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі дарування від 14.05.1999 року виконано саме нею.
Щодо посилань позивача у заяві про уточнення позовних вимог, де вона погоджуючись із висновком експерта, вказує, що договір дарування був мнимим і насправді мався на увазі договір довічного утримання, то у параграфі 2 розділу ІV ЦК України, який передбачає правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону, такого поняття як «мнимий договір» не міститься, і крім того, у заяві про уточнення позовних вимог відсутні посилання на будь-яку норму закону, щодо недійсності правочинів.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами її вимоги щодо визання договору недійсним, тому позов є безпідставним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування та реєстрації права власності на квартиру недійсними відмовити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Хмельницькій області 696,60 грн. за проведення експертизи.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :