Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк (далі - ПАТ „ОТП Банк) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки

за апеляційною скаргою ПАТ „ОТП Банк на рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 жовтня 2010 року,

встановила:

У вересні 2009р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та за договором поруки у загальному розмірі 111997,42дол. США, 45912,41грн., що становить заборгованість за основною сумою кредиту, заборгованість по відсотках, за користування кредитом, пеня за порушення зобовязань. Посилався на те, що заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання умов укладеного з відповідачами 25 липня 2008р. договору.

В березні 2010р. ОСОБА_2 і ОСОБА_4 звернулись із зустрічним позовом. Просили визнати недійсними кредитний договір, договір поруки та іпотеки з підстав порушення вимог ст. 203,548 ЦК України (а.с. 59).

Рішенням Корольовського райсуду м. Житомира Житомирської області від 12 жовтня 2010 року позов ПАТ „ОТП Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором і договором поруки залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ „ОТП Банк про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та поруки задоволено. Визнано недійсними вказані договори. Стягнуто з ПАТ „ОТП Банк на користь ОСОБА_2М, ОСОБА_3 45,50грн. понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ „ОТП Банк просить рішення скасувати, ухвалити нове - про задоволення позову Банку, у зустрічному позові - відмовити. Рішення незаконне і необґрунтоване внаслідок неправильного застосування норм матеріального і процесуального права у правовідносинах сторін. Висновок суду про те, що укладення договору кредитування в іноземній валюті є неправомірним, а здійснення операцій кредитування в іноземній валюті та сплата відсотків в іноземній валюті за кредитом потребують наявності індивідуальної ліцензії НБУ України не відповідає положенням нормативно-правових актів.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції безпідставно виходив із того, що укладені сторонами договори суперечать вимогам ст. 203 ЦК України, оскільки сума кредиту визначена в іноземній валюті.

Судом встановлено, що 25.07.2008р. між ПАТ „ОТП Банк і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір на суму 105000 дол. США. під 4,49% річних зі строком повернення 25.07.2033р. на придбання нерухомого майна. На забезпечення виконання цього договору того ж дня було укладено договори поруки та іпотеки.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону. Нормами ст. ст. 610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають передбачені законом наслідки.

Суд першої інстанції безпідставно виходив із того, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про наявність передбачених ст.ст.203,215 ЦК України підстав для визнання договорів недійсними, під час підписання спірних договорів відповідачі були ознайомлені з їх умовами та наслідками.

Не є підставою для визнання договору недійсним надання кредиту в іноземній валюті, оскільки Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю не містить такої заборони.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості слід задовольнити. У позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ „ОТП Банк 104864,15 доларів США за основною сумою кредиту, 7133,27дол.США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 45912,41грн. пені за порушення зобовязань стосовно повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, 1700грн. судового збору і 120 грн. витрат на ІТЗ. У позові ОСОБА_7, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: