АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа 22-ц-1795/2010 року Головуючий 1-ї інст. - Зяброва О.Г.
Категорія: інші справи Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та представника Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про бездіяльність щодо перерахунку пенсії та соціальних виплат особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

встановила:

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо здійснення перерахування виплат державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та нарахування і виплату в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення; зобов'язати відповідачів усунути дані порушення та в подальшому здійснювати виплати відповідно до діючого законодавства; стягнути з відповідачів витрати по оплаті послуг на правову допомогу в розмірі 500 грн. в рівних частинах.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачі всупереч діючому законодавству здійснюють йому виплату основної, додаткової пенсії та допомоги на оздоровлення в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В порушення вимог ч.5 ст.54 вказаного Закону, УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова не провело відповідне нарахування цих пенсій. Крім того, не проводило їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ч.3 ст. 67 зазначеного Закону та після прийняття Постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року. Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м.Харкова з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №6рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп від 22.05.2008 року добровільно не здіснило перерахунок належних позивачу вказаних соціальних виплат, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати і мінімальної пенсії за віком, і не виплатило заборгованість, яка б утворилась внаслідок проведення перерахунку.

В судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги, просив зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м.Харкова усунути порушення в здійсненні з 01.01.2006 року перерахунку, виплатити йому разову допомогу до 5 травня, виходячи із розміру 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період з 2006 року по 2009 рік та в подальшому виплачувати цю допомогу згідно вимог вказаного Закону.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2010 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до ст.50 та п.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 31.10.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день винесення рішення.

Зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_4, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2-ї групи інвалідності відповідно до ст. 50, п.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 31.10.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день винесення рішення.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову та винести нову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, при цьому посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В поданій до суду апеляційній скарзі представник УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова просить скасувати постанову в частині зобов'язання перерахувати позивачу основну та додаткову пенсію Згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апеляційні скарги прийняті до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядаються за правилами ЦПК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Судова колегія, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.З ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що ОСОБА_4 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, а також інвалідом ІІ-ї групи, інвалідність пов'язана із ліквідацією аварії на ЧАЕС.

Згідно з ч.4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ч. 1 Закону особам віднесеним до категорії І, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 54 Закону змінено, та встановлено, що у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України «Про Державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Також встановлено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, для інвалідів II групи, у розмірі 20 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, яків тратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму

для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України «Про Державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, встановлено, що максимальний розмір пенсії, призначений відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсій за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10- рп/2008 зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними.

Таким чином, протягом періоду з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року діяла нова редакція статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу пенсій у розмірі нижчому, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії нижче ніж 75% мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначенні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач вже з 22.05.2008 року, під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону в редакції від 06.06.1996 року та статтею 67 Закону в редакції від 31.10.2006 року.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і що він має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальним пенсіям за віком, та щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАСУ у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Тобто підставою для перерахунку призначеної пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється щоразу з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі подальшого збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому, відмова УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова позивачу у перерахунку вже призначених пенсій, а також їх перерахунку у разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, є протиправною.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції щодо неможливості зобов'язання відповідачів в подальшому виплачувати пенсію та соціальну допомогу на оздоровлення до 5 травня в певному розмірі не відповідає обставинам справи та рішення в цій частині підлягає зміні.

Вирішуючи питання щодо періоду часу, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії, судова колегія доходить до висновку, що пенсія (як і інвалідність) призначена позивачу безстроково, тому обмеження строку перерахунку будь-якою датою (в тому числі і датою прийняття судового рішення) є порушенням права позивача на соціальний захист щодо своєчасного та повного отримання сум пенсії, передбачено нормами Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, суд першої інстанції не вирішив всіх заявлених позовних вимог, оскільки просив провести перерахунок його пенсій з 01.01.2006 року. Тому необгрунтованим є розгляд позовних вимог лише з 31.10.2006 року.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2010 року - змінити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова що до нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.50 п.4, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_4, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2-ї групи інвалідності відповідно до ст.ст.50 п.4, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсій за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: