Дата документу 22.07.2010
ЄУ № 2-1199/2010
Провадження №2-1199/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді В.В. Пронька

при секретарі О.Л.Котовій

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Білолуцької селищної ради Новопсковського району про тлумачення правочину та визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить витлумачити заповіт, складений ОСОБА_3, померлою 16Л2.2009 року та визнати за нею (позивачем) право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на вимогах свого довірителя, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.12.2009 року померла бабуся позивача. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,8 га та сінокосів та пасовищ, площею 1,37 га, розташованих на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповідала позивачці ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2В.) право на зазначену земельну ділянку. Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла, так як отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності, який був вказаний у заповіті. Але в зв»язку з тим, що у заповіті не вказано право на земельну ділянку - сінокоси та пасовища, що належала бабусі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079508, позивач не має можливості переоформити через нотаріальну контору на себе всю земельну ділянку з сінокосами та пасовищами. Заповідач фактично мала намір заповісти позивачу всю земельну ділянку з сінокосами та пасовищами, але з невідомих причин сертифікат на право на земельну частку (пай) в заповіті не зазначений. В нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в частині спадкування 1,37 га по сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079508. Від прийняття спадщини позивач не відмовилася, тому вона належить їй з часу відкриття спадщини.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що 04.03.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_5 - позивачу по справі (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1 -ЕД № 091712, виданим 08.05.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського МУЮ) право на земельну частку (пай), яке належало їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю 1-ЛГ № 062149, виданого Білолуцькою селищною радою 18.02.2003 року та майновий пай, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЛУ-10 № 032581, виданого Білолуцькою селищною радою 16.07.2002 року.

Судом встановлено, що 16.12.2009 року ОСОБА_3 померла. На час смерті ОСОБА_3 її заповіт від 04.03.2009 року не було ані змінено, ані відмінено. На даний час позивачу необхідно реалізувати своє право на спадщину за заповітом - отримати свідоцтво про право власності на всю

земельну ділянку № 189 , яка складається з земельної ділянки, площею 3,80 га та сіножатей та пасовищ, площею 1.37 га, розташованих на території Білолуцької селищної ради, але вона не має можливості, в звязку з тим, що частина земельної ділянки - сіножаті та пасовища право померлої на яку було підтверджено сертифікатом на земельну частку (пай) в заповіті не вказано.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 30.06.2010 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в частині спадкування 1,37 га землі відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079508.

Згідно ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або двох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. В судовому засіданні встановлено, що померла 16.12.2009 року ОСОБА_3 дійсно мала намір заповісти позивачці право на всю земельну ділянку за № 189, розташовану на території Білолуцької селищної ради, в звязку з чим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про тлумачення правочину підлягають повному задоволенню, оскільки.

Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки за № 189, розміром 3,80 га, розташованої на території Білолуцької селищної ради (а.с.14).

У чинність ст.ст. 1216-1218, 1235 ЦК України, до позивача, як до спадкоємиці за заповітом переходить право власності на спадщину, до складу якої відноситься земельна ділянка, розміром 1,37 га. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємиці з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 16.12.2009 року.

Таким чином, вимоги позивача про визнання права на спадщину - земельну ділянку, розміром 1.37 га з сінокосами та пасовищами в порядку спадкування за заповітом є обгрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 213, 1216-1218, 1233 України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, про тлумачення правочину та визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Витлумачити правочин - заповіт, складений 04.03.2009 року ОСОБА_3, померлою 16.12.2009 року, згідно якого вона фактично заповідача позивачу своє право на земельну частку (пай), яке було підтверджене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079508 виданим Новопсковською районною державною адміністрацією 03.01.1997 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії 1-ЛГ № 062149, виданим Білолуцькою селищною радою Новопсковського району 18.02.2003 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, а саме на земельну ділянку - сінокоси та пасовища, площею 1,37 га, вартістю 5787,49 грн., які розташовані на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0079508, виданого 03.01.1997 року Новопсковською районною державною адміністрацією.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а вразі подачі заяви про апеляційне оскарження - після закінчення двадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може подано протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: