ОСОБА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2. П., ОСОБА_3
Спр.№22ц-1016/10 Головуючий у І інстанції: Назаркевич М.М.
Категорія: Доповідач: Крайник Н.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

при секретарі: Гарванко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Камянка-Бузького району Львівської області на рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 14 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради про визнання рішення незаконним та надання права, як законному опікуну, продати належні дітям частки житлового будинку ,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області про визнання рішення виконкому Жовтанецької сільської ради від 22.01.2009 року незаконним та надання права, як законному опікуну дітей, продати належні їм частки житлового будинку, задоволено.

Надано ОСОБА_4 право на укладання договору купівлі-продажу від імені його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 належних їм частин житлового будинку (по 11/72 кожному), який знаходиться у с. Вихопні по вул. Грабовецькій № 14 Камянка-Бузького району Львівської області з оформленням договору в нотаріальному порядку.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив прокурор Камянка-Бузького району. До апеляційної скарги приєдналася ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, суперечить нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що прокуратура Камянка-Бузького району вступила у розгляд даної справи з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей та особи похилого віку- третьої особи по справі, проте прокуратуру не було повідомлено про час та місце слухання справи , наслідком чого стало прийняття оскаржуваного рішення без участі представника прокуратури. Крім того, судом перевищено функцію здійснення правосуддя і привласнено повноваження виконавчого комітету стосовно надання згоди на вчинення правочинів щодо належного неповнолітнім нерухомого майна. Крім того, судом не взято до уваги те, що за договором дарування неповнолітні діти стали співвласниками житлового будинку площа якого є значно менша від спірного будинку та значно меншої вартості.

Просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних мотивів.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування якими мають діти, необхідна згода органів опіки та піклування.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить ? житлового будинку , що знаходиться в с. Вихопні Кам»янка-Бузького району Львівської області по вул. Грабовецькій, 14. Неповнолітнім дітям позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності належить по 11/72 частині зазначеного житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області від 22 січня 2009 р. № 2 «Про розгляд заяви жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 Ю.М.» позивачу відмовлено у дачі згоди на відчуження належних неповнолітнім дітям позивача часток у спірному житловому будинку до досягнення дітьми повноліття.

Районним судом вірно встановлено, що до звернення до органу опіки та піклування з заявою про отримання дозволу на відчуження часток , що належать дітям на праві власності у спірному будинку, позивач забезпечив їх житловою площею, що за розміром та вартістю не є меншою, ніж вони мають у спірному будинку, а навпаки - значно більшою. Наведене стверджується договором дарування 22/72 частин житлового будинку по вул. Заньковецької, 2 в с. Дідилів Кам»янка-Бузького району Львівської області ( а.с.12 ) та договором дарування 2/3 частин житлового будинку № 28 по вул. Жовтанецькій в с.Вихопні Кам»янка-Бузького району Львівської області ( а.с.13 ). За даними договорами неповнолітні діти позивача стали власниками по 34,74 кв.м житлової площі, в той час як у спірному будинку їх частка складає по 16,13 кв.м.

В засіданні колегії встановлено, що діти у спірному будинку не проживають більше п»яти років та проживають разом з батьком за адресою с. Вихопні Кам»янка Бузького району по вул.Жовтанецькій, 28, в якому їм на праві власності згідно договору дарування належить 2/3 житлового будинку. Позивач займається вихованням дітей та діти перебувають на його утриманні. Встановлено, що оскаржуване рішення не порушує прав та законних інтересів співвласника 1/24 частини спірного будинку особи похилого віку ОСОБА_7

Відповідно до вимог Закону органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав та охоронюваних законом інтересів. Однак відмова органу опіки і піклування у дачі згоди на відчуження житла, яке належить неповнолітнім на праві власності, має бути мотивованою та ґрунтуватися на вимогах чинного законодавства.

Відмовляючи у дачі згоди на відчуження належних дітям часток в житловому будинку до їх повноліття, виконавчий комітет, як орган опіки і піклування, не навів передбачених законом підстав для такої відмови, а тому районний суд прийшов до вірного висновку, що така відмова є безпідставною та не ґрунтується на вимогах закону.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

З матеріалів справи (а.с.21-24) вбачається, що прокурор Кам»янка-Бузького району брав участь в судовому засіданні 17.03.2009 р. та йому було відомо про оголошення перерви в судовому засіданні, що стверджується технічним записом судового засідання (диск серійний № 2009.03.17-11.48), тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішення суду ухвалене у відсутності представника прокуратури, належним чином не повідомленого про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу.

Крім того, позивач є законним представником неповнолітніх дітей, тому відсутність в судовому засіданні прокурора не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

З наведених підстав колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Камянка-Бузького району відхилити.

Рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 14 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: