Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1000/10
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 29 серпня 2007 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_4 розірвано. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2008 році їхня дочка ОСОБА_5 вступила до Національного педагогічного університету імені ОСОБА_6, де навчається на ІІ курсі денної форми навчання. Згідно із договором № 6.03.01.02.08/39 плата за семестр навчання складає 4250 грн.

Коштів, які вона заробляє, для навчання та утримання дочки недостатньо, відповідач добровільно матеріальної допомоги дочці не надає.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.

Просила стягнути на її користь з ОСОБА_4 аліменти на їхню повнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі ? частки його заробітку (доходу), починаючи з 29 липня 2008 року і до закінчення дочкою навчання.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач ОСОБА_4 з 2007 року аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не сплачує, внаслідок чого має заборгованість по їх сплаті. Їхня дочка ОСОБА_5, яка навчається на платній основі у педагогічному університеті на ІІ курсі денної форми навчання, самостійного заробітку не має, проживає з нею у селі Княжичі Броварського району та перебуває на повному її утриманні. Кожного дня лише на проїзд до університету дочка витрачає 17 грн. Вона, позивач, працює молодшою медичною сестрою, має невелику заробітну плату, коштів на навчання та утримання дочки не вистачає. Також на її утриманні знаходиться ще батько 81-річного віку.

Будь-якої матеріальної допомоги відповідач ОСОБА_4 дочці не надає, хоча має для цього можливість, оскільки працевлаштований, отримує досить велику заробітну плату. Просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, проти позовних вимог заперечує, просить у задоволенні позову відмовити.

У своїх запереченнях на позов зазначає, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_7, яка досягла повноліття, оскільки сплачує аліменти на сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу).

Крім того, по сплаті аліментів на дочку ОСОБА_7 до досягнення нею повноліття він має заборгованість, яка виникла у звязку з похованнями 30 жовтня 2008 року батька ОСОБА_9 та 28 червня 2009 року матері ОСОБА_10, на що була витрачена значна сума коштів.

Ще однією обставиною, що унеможливлює надання матеріальної допомоги дочці є те, що він є інвалідом ІІ групи, діагноз: кардіосклероз, фібриляція-тріпотіння передсердець, постійна форма. Дана хвороба для нормальної роботи серця потребує купівлі надзвичайно дорогого препарату.

За таких обставин він не має змоги та можливостей навіть частково сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 460 від 29 серпня 2007 року.

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_5, яка народилася 17 жовтня 1991 року, її батьком є відповідач ОСОБА_4, матірю позивач ОСОБА_3

З договору № 6.03.01.02.08/39, укладеного 29 липня 2008 року між Національним педагогічним університетом імені ОСОБА_6 в особі ректора ОСОБА_11 та ОСОБА_3, видно, що предметом цього договору є навчання на платній основі на денній формі навчання протягом 2008 2012 років ОСОБА_5 за спеціальністю психологія. Загальна вартість навчання становить 34000 грн., плата за семестр 4250 грн.

Із студентського квитка серії КВ № 06371506, дійсного до 31 серпня 2012 року, виданого 01 вересня 2008 року зазначеним навчальним закладом, вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою Інституту соціології, психології та управління Національного педагогічного університету імені ОСОБА_6, денної форми навчання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 працює в Інституті агроекології Української академії наук, має постійний дохід, його середньомісячна заробітна плата за січень березень 2010 року становить 4275 грн. Відповідно до рішення Дарницького місцевого суду м. Києва від 27 липня 2001 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки його заробітку.

У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказів того, що для нормальної роботи серця ОСОБА_4 потребує купівлі надзвичайно дорогого за вартістю медичного препарату, суду відповідачем не надано.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, той факт, що з нього стягуються аліменти на малолітнього сина, матеріальне становище позивача та дочки сторін, суд дійшов висновку про можливість стягнення з ОСОБА_4 аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки його заробітку, тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Виходячи з наведеного, аліменти підлягають стягненню з дня подання до суду позовної заяви з 22 січня 2010 року, а не з дня укладення договору про навчання 29 липня 2008 року, і до 31 серпня 2010 року дня закінчення навчання ОСОБА_5

На підставі ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 61, 88, 212 215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, який народився 18 вересня 1949 року у смт. Березань Баришівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого в Інституті агроекології Української академії аграрних наук, на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 січня 2010 року і до закінчення дочкою навчання 31 серпня 2012 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 51 (пятдесят одна) грн. та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Територіального управління державної судової адміністрації в Київській області.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.