Яготинський районний суд Київської області
____________________________________________________________________
Справа № 2-351/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Бугіль В.В.

при секретарі Моргун О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району Київської області, ОСОБА_5, третя особа Управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області про скасування рішення та визнання права власності,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 4 вересня 2009 року серія САС № 489424, йому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належало по 1/3 частині житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району Київської області по вул. Онищенко 50. 24 грудня 1992 року ОСОБА_6 його батько помер. Він успадкував належну його батьку 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, що підтверджується рішенням Яготинського районного суду від 14 серпня 2009 року. 09.04 2009 року померла його мати ОСОБА_7 За час життя, а саме 30.10.2003 року, матірю був посвідчений заповіт, згідно якого вона заповідала все своє майно йому та його сестрі - ОСОБА_5. Вони є спадкоємцями за заповітом відповідно ст. 1223 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2009 року він та ОСОБА_5 успадковували по 1/6 частині житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району Київської області по вул. Онищенка 50. Таким чином, він є власником 5/6 частин житлового будинку, розташованого в с. Капустинці Яготинського району по вул. Онищенка 50 а відповідачка має право власності на 1/6 частину будинку. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2500 га на землях ОСОБА_4 сільської ради.

В 2009 році під час оформлення спадкових прав на майно матері зясувалось, що відповідно до рішення ОСОБА_4 сільської ради від 17 березня 2008 року, ОСОБА_7 була надана у власність земельна ділянка площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована в с. Капустинці Яготинського району, вул. Онищенка 50.

Вважає дане рішення незаконним та таким, що порушує його права власника земельної ділянки, оскільки на момент винесення зазначеного рішення його матері належала лише 1/3 частина житлового будинку. На імя ОСОБА_7 був виготовлений державний акт серії ЯД № 928077 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за зазначеною адресою, виготовлений на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради від 17.03.2008 року № 235-19, який не був отриманий нею під час життя. Таким чином вищевказаний державний акт був виданий з порушенням норм діючого законодавства, так як на момент видачі власниками будинку, на обслуговування якого була виділена земельна ділянка, були 3 громадянина - позивач, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 Враховуючи вищевикладене. Вважає, що земельна ділянка площею 0,2500 га не може бути успадкована ним та відповідачкою ОСОБА_5 .С.М. в рівних частках, оскільки ОСОБА_7 мала право на приватизацію лише 1/3 частини спірної земельної ділянки. Просив скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради від 17.03.2008 року № 235-19 в частині передачі ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 0,2500 га; визнати недійсним Державний акт серії ЯД № 928077 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га виданий на підставі вказаного рішення та визнати за ним право власності на 5/6 частин вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечив.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району надав до суду письмову заяву в якій просив, слухати справу у відсутності представника та визнанням позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду клопотання в якому просив слухати справу у відсутності представника, проти позовних вимог щодо скасування рішення ОСОБА_4 сільської ради та визнання недійсним Державного акту не заперечував. Щодо третьої позовної вимоги, просив зазначену земельну ділянку визнати на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так з матеріалів справи видно, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 928077 видано ОСОБА_7 на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району від 17.03.2008 року № 235-19 яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником 0,2500 га. (а.с. 6). Відповідно свідоцтва про право власності від 04.09.2009 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Онищенко 50 с. Капустинці Яготинського району, належить ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 (а.с. 8). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.09.09 домоволодіння за вказаною вище адресою належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частини ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району Про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна в селі Капустинці від 07.04.2009 року № 13 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Із заповіту складеного ОСОБА_7 30.10.2003 року та посвідченого секретарем Капустинської сільської ради видно, що спадкодавець заповіла усе своє майно ОСОБА_9 та ОСОБА_5

З довідки ОСОБА_4 сільської ради від 01.09.2010 року № 248 видно, що згідно запису по господарської книги виконкому сільської ради ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживав і постійно був зареєстрований з 1974 року по 1998 рік та зареєстрований з 15.12.2009 року по даний час в житловому будинку, який розташований за адресою: с. Капустинці, Яготинського району вул. Онищенка 50. Померлі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 постійно проживали і були зареєстровані у вищезгаданому будинку з 1968 року по день своєї смерті.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили. Не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14.08.2009 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_10 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Встановлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 та визнано за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку № 50 по вул. Онищенка в с. Капустинці. Відповідачки позов визнали.

Відповідно витягу з технічного паспорту на будинок по вул. Онищенка № 50 с. Капустинці, частка ОСОБА_3 у будинку складає 5/6.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 04.08.2010 року в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 сільська рада про визнання правочину недійсним, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та реєстрацію права власності на нерухоме майно в порядку реституції відмовлено. З вказаного рішення вбачається, що господарство по вул. Онищенко 50 с. Капустинці Яготинського району, відноситься до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_6, ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_3 Дані особи проживали в даному колгоспному дворі та всі набули право власності на частку майна колгоспного двору, а саме на жилий будинок за № 50 по вул. Онищенка в с. Капустинці Яготинського району.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що власниками будинку по вул. Онищенка 50 в с. Капустинці було три особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_6 встановлено, що спадщину прийняв ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини. Його сестри ОСОБА_5, ОСОБА_10 від прийняття спадщини відмовилися. Після смерті ОСОБА_7 у 2009 році спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

З урахуванням того, що позивач мав 1/3 частку у будинку станом на час смерті ОСОБА_7, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини, то з наведеного видно, що його частка складає 5/6 від всієї частини спадкового майна, як і вказано у технічному паспорті на будинок по вул. Онищенка 50 с. Капустинці. На час ухвалення рішення ОСОБА_4 сільською радою Яготинського району № 235-19-У від 17.03.2008 року ОСОБА_7 не мала правовстановлюючих документів на весь будинок, а так само не приймала спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 та їй могло бути виділено земельну ділянку тільки в розмірі який би відповідав її частці у нерухомому майні, оскільки земельна ділянка виділялася на обслуговування саме даного будинку. Вказані факти працівниками ОСОБА_4 сільської ради не були перевірені та безпідставно було ухвалено рішення про передачу у власність земельної ділянки площею 0,2500 га саме ОСОБА_7 Вказане підтверджується і матеріалами перевірки прокуратури Яготинського району та постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 21.06.2010 року щодо наявності у службових осіб ОСОБА_4 сільської ради, зокрема сільського голови та секретаря обставин наявності обєктивної і субєктивної сторін складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Статтею 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків).

Якщо житловий будинок будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Все наведене дає суду підстави вважати, що ОСОБА_11 на час ухвалення рішення ОСОБА_4 сільської радою № 235-19 від 25.03.2008 року не була власником будинку за адресою по вул. Онищенка 50 с. Капустинці. Мала право на 1/3 частки вказаного домоволодіння, а тому ОСОБА_4 сільська рада не мала право виділяти земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на одну особу без врахування прав інших власників, чи осіб які мають право на частки у домоволодінні. Тому вказане рішення ОСОБА_4 сільради в частині передачі ОСОБА_7 у власність земельної ділянки підлягає скасуванню. З цих же підстав підлягає визнанню недійсним Державний акт серії ЯД № 928077 виданий на підставі вказаного рішення.

Що стосується вимог позивача про визнання права власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 0,2500 га то як вже зазначалося, позивач набув право власності на 5/6 частин домоволодіння по вул. Онищенка 50 с. Капустинці і у відповідності до ст. 377 ЦК України до нього має право перейти земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель у відповідності із його частковою на майно, тобто вказана позовна вимога також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 40, 116, 118 ЗК України, ст.ст. 377, 1123 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району Київської області, ОСОБА_5, третя особа Управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області про скасування рішення та визнання права власності, задовольнити.

Скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради Яготинського району Київської області від 17 березня 2008 року № 235-19-У в частині передачі ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою: с. Капустинці Яготинського району Київської області, вул. Онищенко 50 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати недійсним Державний акт серії ЯД № 928077 про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в с. Капустинці Яготинського району Київської області, вул. Онищенко 50, виданий на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради від 17.03.2008 року № 235-19- V.

Визнати за ОСОБА_12, право власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в с. Капустинці Яготинського району Київської області, вул. Онищенко 50.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Бугіль