Єдиний унікальний номер 2-2467/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2010 року. Першотравневий районний сул м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Скуляка І.А.,

при секретарі Ботнар Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Державна податкова адміністрація в Чернівецькій області про визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним. Посилаючись на те, що 30 серпня 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір дарування квартири №10 у житловому будинку №145 по вул. Головній в м. Чернівці, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3

Позивачка зазначає, що вона являється інвалідом ІІ-ї групи та учасником бойових дій, часто хворіє і потребує стороннього догляду. ОСОБА_2 знаючи про стан її здоров'я та матеріальне становище, запропонував їй свої послуги по забезпеченню її доглядом, харчуванням, утриманням квартири у належному стані. Вони домовились, що за свої послуги позивачка відпише йому належну їй 3/4 частини її квартири.

Перший рік після укладення договору ОСОБА_2 сумлінно виконував свої зобов'язання, а згодом припинив забезпечувати її харчуванням і доглядом, перестав оплачувати комунальні платежі за квартиру.

За таких умов вона довіряючи ОСОБА_2 погодилася підписати договір, текст якого не читала, оскільки вважала, що у договорі передбачено права і обов'язки сторін, про які вони домовлялись. Позивачка вказує, що після укладення договору, відповідач повністю ігнорує їхні домовленості, а також виявилось, що договір має інший зміст і не передбачає ніяких зобов'язань утримувати її та позбавляє її права власності на 3/4 частини квартири за життя. Вважає, що договір дарування укладений нею під впливом помилки та обману, щодо обставин які мають істотне значення.

У зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати недійсним договір дарування частини квартири, яка знаходиться у м. Чернівці вул. Головна, 145/10, від 30 серпня 2005 року, між нею - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3, Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судове засідання представник позивачки не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Просила суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій він позов визнає повністю. Просить суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з'явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати без його присутності, рішення по даній справі ухвалити на розсуд суду.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Так судом встановлено, що 30 серпня 2005 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір дарування частини квартири №10 у житловому будинку №145 по вул. Головній в м. Чернівці, посвідчений державним нотаріусом, даний факт підтверджується копією договору дарування частини квартири /а.с.5/.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що на момент укладення спірного договору позивач перебуваючи у тяжкому матеріальному стані оскільки є людиною похилого віку та інвалідом другої групи та жадала допомоги з боку ОСОБА_4С, в зв'язку з чим уклала спірний, проте після укладення вищевказаного договору в подальшому ОСОБА_4С перестав надавати позивачці матеріальну та будь яку іншу допомогу.

У відповідності до частини 1 статті 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 744 ЦК України містить поняття договору довічного утримання (догляду). Відповідно до цією статті за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Тому, суд вважає, що сторони укладаючи договір дарування фактично приховали інший правочин, а саме договір довічного утримання.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Частина друга ст. 235 ЦК України визначає, що якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином суд вважає, що сторони насправді мали на меті укласти договір довічного утримання, умови якого вони погодили та виконували, тому дії сторін чітко відповідають та підпадають під умови договору довічного утримання. Так як ОСОБА_2 умови договору довічного утримання не виконує то даний цивільний позов підлягає до повного задоволення, а саме необхідно визнати недійсним договір дарування частини квартири яка знаходиться за адресою вул.Головна, 145/10 укладений 30 серпня 2005 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.235,640,744 717, 718, 719,720, 721 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір дарування частини квартири яка знаходиться за адресою вул..Головна, 145/10 укладений 30 серпня 2005 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_5