Справа № 2-2-18/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарях Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання спільним сумісним майном подружжя поліпшень будинку, їх поділ та стягнення грошової компенсації та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна, визнання права власності, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк»-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ВАТ "Кредитпромбанк" про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, зобовязання ВАТ "Кредитпромбанк" перезаключити іпотечний договір та стягнути з неї вартість ? частини заставленого будинку. В обґрунтування позову зазначила, що знаходилась в юридичному шлюбі з відповідачем з 20 жовтня 2006 року по травень 2007 року. Сумісних дітей від шлюбу не мають. За час проживання в шлюбі ними було придбане таке майно: тентовий навіс з металічним каркасом "УкрТент", вартістю 16451грн, набір для ванної кімнати - 2300грн. та жилий будинок, розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Маяковського, 86 вартістю 101000грн., придбаний відповідачем на кредитні кошти, які він отримав в ВАТ"Кредитпромбанк". Оскільки добровільно дійти згоди по розподілу майна сторони не можуть, позивачка просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя таким чином: тентовий навіс з металічним каркасом "УкрТент" та ванний набір залишити відповідачеві та стягнути з нього на її користь 9355,50грн, що складає вартість ? частини майна. Крім того, позивачка просить суд виділити їй в натурі ? частину житлового будинку за вищевказаною адресою.

В частині вимог про зобовязання ВАТ "Кредитпромбанк" перезаключити іпотечний договір від 29.11.2006 року на двох осіб її та відповідача і стягнути з неї вартість ? частини будинку, позивачка просила залишити вимоги без розгляду про що подала письмову заяву. Ухвалою суду від 13.03.2009 року в цій частині вимоги позивачки залишені без розгляду. На інших позовних вимогах позивачка наполягає.

Також позивач ОСОБА_1 визначила інші позовні вимоги до ОСОБА_2, а саме щодо визнання правом спільної сумісної власності на поліпшення будинку, які було здійснено за рахунок сімейного бюджету, визнання за нею права власності на ? частину цих поліпшень, зобов»язання відповідача ОСОБА_2 сплатити їй 72501,50 грн. тобто ? частину здійснених у будинку поліпшень, визначених судово-технічною експертизою.

В судовому засіданні, представники позивачки ОСОБА_1 зазначили, що остання змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією паспорту ВК 635636, виданого 19.08.2009р. Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області, а також ксерокопією ідентифікаційного номеру на її ім»я, долучених до матеріалів справи. Уточнили позовні вимоги та просили суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя таким чином: тентовий навіс з металокаркасом «УкрТент» вартістю 16451,00 грн. та ванний набір вартістю 2300,00 грн. залишити у власності ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь ? частину вартості зазначеного майна 9355,50 (дев»ять тисяч триста п»ятдесят п»ять) грн.50 коп. Визнати за позивачкою право власності на ? частину будинку № 86 по вул.. Маяковського м. Красноармійська Донецької області, виділивши в натурі в рахунок її ? частки у праві власності на цей будинок частину, вказану у висновку № 2290-23 судово-будівельної експертизи від 20.08.2008р., як квартира №2, залишивши у спільній сумісній власності огорожу №1 та ворота №2. А також визнанати правом спільної сумісної власності на поліпшення будинку, які було здійснено за рахунок сімейного бюджету, визнання за нею права власності на ? частину цих поліпшень, зобов»язання відповідача ОСОБА_2 сплатити їй 72501,50 грн. тобто ? частину здійснених у будинку поліпшень, визначених судово-технічною експертизою.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме: не заперечують проти поділу тентового навісу і набору для ванної кімнати й сплати позивачці вартості ? частини цього майна. Щодо вимог про поділ спірного будинку в натурі, відповідач вважає ці вимоги незаконними й необгрунтованими та подав зустрічний позов, в якому просить визнати спільним сумісним майном грошові кошти, які були сплачені сторонами під час шлюбу з листопада 2006 року по травень 2007 року в сумі 12619,70 грн. та визнати за позивачкою право на ? частину цих коштів, тобто 6309,85 грн. Також надав зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_3 про визнання об»єктом права спільної сумісної власності майна на загальну суму 200000,00 грн., просив залишити усе майно у власності ОСОБА_3, та зобов»язати її сплатити йому ? частину вартості цього майна 100000,00 грн.

Представник третьої особи ВАТ "Кредитпромбанк" в судовому засіданні заперечував частково проти позовних вимог ОСОБА_3, а саме про виділ їй в натурі ? частини будинку, що знаходиться в кредитній заставі та просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки ці вимоги не відповідають чинному законодавству.

Основні та зустрічні позовні вимоги об»єднані у одне провадження з наступними позовними вимогами, поданими сторонами під час зупинення провадження по справі, ухвалою від 02.09.2010р.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Також, відповідно до вимог ст. 65 СК України, договір, укладеним одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане у інтересах сім»ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов»язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов»язань за кредитом.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також, як роз»ясніє Пленум Верховного Суду України, п.п. 23,24 постанови № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг майна, наявність його на час ведення спільного господарства, з»ясовувати джерела та час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у 3-х осіб. При поділі майна враховуються також й борги подружжя та правовідносини за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалами цивільної справи, що сторони перебували в шлюбі з 20 жовтня 2006 року по 2 листопада 2007 року, фактично підтримували сімейно - шлюбні відносини з жовтня 2007 року по травень 2007 року ( т1, а.с.11,168). Сумісних дітей від шлюбу не мають.

За час проживання в шлюбі сторонами було придбане таке майно: тентовий навіс з металічним каркасом "УкрТент", вартістю 16451грн, набір для ванної кімнати -2300грн. та будинок, розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Маяковського, 86 вартістю 101000грн., придбаний відповідачем на кредитні кошти, які він отримав в ВАТ"Кредитпромбанк" (т.1,а.с.10,12-14,).

Як вбачається з заперечень третьої особи ВАТ "Кредитпромбанк" та долучених до них матеріалів, зазначений будинок знаходиться в іпотеці банку, та мається заборгованість за кредитним договором разом з відсотками. За період з жовтня 2006 року по травень 2007 року сторонами було сплачено за договором кредиту заборгованість разом з відсотками в сумі 12619,70грн., що підтверджується відповідною довідкою і поясненнями сторін.

Висновком № 2290-23 судово-будівельної експертизи від 20.08.2008р., спірний будинок може бути поділений та ? його частина виділена в натурі та зазначена як квартира №1 та №2. Також зазначена ринкова вартість будинку на момент його купівлі та вартість разом із здійсненими поліпшенями на суму 145003,00 грн. (т.1 а.с.126-133).

За поясненнями свідка ОСОБА_4, вона є сусідкою ОСОБА_2 та може підтвердити здійснення капітального ремонту будинку, розташованого за адресою: м. Красноармійськ, вул. Маяковського, 86.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи згоду відповідача ОСОБА_2 з вимогами позивачки ОСОБА_3 у частині поділу тентового навісу та набору для ваної кімнати, суд вважає, можливими задовольнити їх, оскільки це спільне сумісне майно подружжя, придбане під час шлюбу, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. З врахуванням того, що зазначеним майном користується відповідач ОСОБА_2, і позивачка не претендує на це майно, суд вважає, що з нього на користь позивачки підлягає стягнення вартість 1/ 2 частини майна, тобто 9355,50грн.

Щодо вимог позивачки про виділ їй в натурі ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, вул. Маяковського,86, що знаходиться в іпотеці ВАТ "Кредитпромбанк" згідно Іпотечного Договору №15 ДС/15ДС/311/06-1/3311-06-3-НВ Склив від 29.11.2006 року, суд, враховуючи положення ст. 61 СК України і ст. 368 ч. 3 ЦК України, суд доходить до висновку, що будинок, розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Маяковського, №86 , що був придбаний в період шлюбу сторін -. є об"єктом права спільної сумісної власності сторін. Положення договору іпотеки про те, що іпотекодавець ОСОБА_2 не має права розпоряджатись будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним. Таким чином вимоги позивачки ОСОБА_3 щодо виділу їй в натурі ? частини житлового будинку підлягають задоволенню у формулюванні, викладеному в уточненій позовній заяві.

Стосовно вимог ОСОБА_3 щодо зобов»язання відповідача сплатити їй ? частину вартості проведених поліпшень у будинку, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні у цій частині, оскільки самій позивачці судом виділено в натурі ? частину будинку, у зв»язку з чим, вона не позбавлена права користування здійсненими поліпшеннями й стягнення їх вартості є необґрунтованим за таких підстав.

Зустрічні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ грошових коштів в сумі 12619,70грн, які сторони сплатили за кредитним договором за період з листопада 2006 року по травень 2007 року суд вважає необгрунтованими, оскільки вони були сплачені зі спільних сімейних коштів на користь третьої особи ВАТ "Кредитпромбанк" та власником цих коштів є саме зазначена банківська установа, яка й має право звернення до суду з вимогами щодо однієї із сторін по справі.

Стосовно зустрічних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна на загальну суму 200000,00 грн. та стягнення ? частини їх вартості на користь ОСОБА_2, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні за наступних підставах.

Зазначаючи у зустрічній позовній заяві перелік майна, що на думку ОСОБА_2 підлягає поділу, а саме: кухонний гарнітур, кухонний посуд, люстри, холодильник Норд, прихожа, тумба для взуття Білорусь, крісло-гойдалка, стіл, м»яка мебля, телевізор, домашній кінотеатр, сейф із грішми, ковралін, тумба під телевізор зіпсована, двері у 3 кімнати, ліжко, тумба для одягу, шафа, гардероб особистих речей, пральна машинка позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не було надано доказів існування цього майна на момент розгляду справи та дійсної вартості кожної речі окремо.

Представниками позивачки ОСОБА_3 не було визнано у судовому засіданні факту існування іншого майна подружжя, що підлягає поділу окрім - тентового навісу з металічним каркасом "УкрТент", вартістю 16451,00 грн., набіру для ванної кімнати 2300,00 грн. та жилого будинку, що розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Маяковського, 86 вартістю 101000,00 грн. Доводи представників ОСОБА_3 підтверджуються долученими до матеріалів справи постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 01.09.2007р., відносно ОСОБА_3 за ст.185 КК України за заявою ОСОБА_2, згідно якої вбачається, що майно перелічене у позовній заяві ОСОБА_2 належало ОСОБА_3 особисто та поділу не підлягає (т.2 а.с.61-63).

Керуючись ст.60, 61, 69-71 Сімейного Кодексу України, ст.1054 ЦК України, п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991р. № 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок , ст.9 ЗУ „Про іпотеку, п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справа про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , ст.5, 6, 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя таким чином: тентовий навіс з металокаркасом «УкрТент» вартістю 16451,00 грн. та ванний набір вартістю 2300,00 грн. залишити у власності ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ? частину вартості зазначеного майна 9355,50 (дев»ять тисяч триста п»ятдесят п»ять) грн.50 коп.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку № 86 по вул.. Маяковського м. Красноармійська Донецької області, виділивши в натурі в рахунок її ? частки у праві власності на цей будинок частину, вказану у висновку № 2290-23 судово-будівельної експертизи від 20.08.2008р., як квартира №2, залишивши у спільній сумісній власності огорожу №1 та ворота №2.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити у повному обсягу за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повне рішення буде складено відповідно до вимог ч. 3 ст. 209 ЦПК України на протязі п»ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.218 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 10 грудня 2010 року.

Суддя