Яготинський районний суд Київської області
____________________________________________________________________
Справа № 2-121/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Бугіль В.В.

при секретарі Моргун О.В.

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення компенсації за придбання будівельних матеріалів та будівництво, а також суми інфляції,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що він, його син ОСОБА_4, відповідач по справі, колишня невістка ОСОБА_5 проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Під час спільного проживання, ним було придбано, за його особисті кошти житловий будинок по вул. І.Франка, 6 в м. Яготин Київської області, але враховуючи ту обставину, що його син, який займався юридичним супроводженням даної угоди, не отримав від нього своєчасно відповідного доручення, то він в силу обєктивних причин оформив угоду, де в статусі покупця виступила ОСОБА_5

Після придбання ним нерухомості, оскільки коштів у відповідачів у справі не було, будівництвом спірного будинку займався він особисто, за свої власні кошти. Всього для будівництва житлового будинку, у відповідності до товарних чеків та квитанцій, доданих до даної позовної заяви, він витратив власних коштів в сумі 44332,11 гривень. Походження коштів для придбання земельної ділянки та будівельних матеріалів для будівництва спірного житла, підтверджують довідки про доходи з місця роботи та довідки про отримання пенсії, чорнобильських коштів на оздоровлення. Також, той факт, що відповідачі не вкладали коштів у будівництво, підтверджується матеріалами справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа Яготинська міська Рада про визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним та визнання права власності на будинок.

Також, зазначив, що з дня побудування житлового будинку, з січня 2006 року та по сьогоднішній день, пройшла інфляція цін, й вважає, що з відповідачів необхідно стягнути суму інфляції за вищевказані роки у сумі 34897,44 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, на попередньому судовому засідання позовні вимоги визнав, просив в подальшому розглядати справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, надали суду заяву, в якій вказали, що оскільки позивач просить стягнути кошти використані ним на купівлю будівельних матеріалів для будинку який був побудований у 2006 році то до його вимог необхідно застосувати строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так, як видно з позовної заяви та пояснень позивача, він вважає, що ним було придбано будинок за адресою по вул. І.Франка, 6 в м. Яготин Київської області. В подальшому, на місці придбаного будинку було збудовано новий, який як вважає позивач було збудовано ним самим та за власні кошти і придбані будівельні матеріали. Як на доказ своїх вимог позивач вказує на товарні чеки та квитанції (а.с. 14-23), довідки з місця роботи, довідки про отримання пенсії, чорнобильських коштів (а.с. 33-38) та матеріалами справи № 2-8/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа Яготинська міська рада про визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним та визнання права власності на будинок.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 липня 2009 року по зазначеній вище справі № 2-8/09 ОСОБА_2 було відмовлено у позові про визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним та визнання права власності на будинок. Під час розгляду справи були досліджені обставини придбання спірного будинку, його будівництва, дана оцінка показам свідків, на яких зазначав позивач, та досліджені докази по справі надані позивачем у вигляді товарних чеків та квитанцій. Вказаним рішенням встановлено, що позивач знав про купівлю будинку його сином та оформлення будинку на його колишню дружину ОСОБА_3 (ОСОБА_5А.). Сторони не заперечували проти того, що ОСОБА_2 допомагав в будівництві нового будинку. Вказані обставини з огляду на зазначене доказуванню не підлягають.

Вказане рішення було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 листопада 2009 року.

Згідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3, 4, 5 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ніш рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію у 2006 році, то позивачем було пропущено строк позовної давності. Надані позивачем витяги з історій хвороби, не спростовують пропущення ним строку позовної давності, та не можуть бути визнані поважними, оскільки як вбачається з зазначеної вище справи, позивач знав про будівництво будинку, про те, що він будується для спільного проживання його сина та невістки, і вимоги щодо визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним та визнання права власності на будинок, а в подальшому про стягнення компенсації за придбання будівельних матеріалів, виникли тільки після того як відносини його сина з ОСОБА_3 погіршилися.

З тих же підстав, суд не може прийняти визнання позову відповідачем ОСОБА_4, оскільки, ним не було обґрунтовано визнання позову, і як видно з матеріалів справи його позиція є узгодженою з позицією позивача.

Крім того, позивач в обґрунтуванні позову зазначає статтю 1166 ЦК України в якій зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак, позивачем не було зазначено жодного доказу того, яку і ким шкоду йому було заподіяно. Витрачання коштів на будівництво не може відноситися до визначення майнової шкоди. Іншого обґрунтування позову позивач не зазначив.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення компенсації за придбання будівельних матеріалів та будівництво, а також суми інфляції, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Бугіль