Справа №2 6445-2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Писанець Н.В.

при секретарі - Яцина Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України м.Красноармійська Донецької області про визнання протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2007- 2008 р.р., іі чоловіку ОСОБА_3, що помер у 2008 році, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Красноармійська Донецької області про визнання відмови відповідача щодо нарахування та виплати її чоловіку ОСОБА_3, який помер 07.09.2008р., щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком противоправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.04.2007- по вересень 2008 роки, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до ст. 1 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" він має статус «дитини війни», у звязку з чим, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007-2008 роках її чоловіку така допомога не виплачувалась. Позивач вважає, що положення Закону України «Про державний бюджет України за 2007р.» в частині зупинення дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. З підстав невідповідності ст. 22 Конституції України п.п.2, п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» позивач вважає неможливим їх застосування з 01.01.2008р.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за життя її чоловіку ОСОБА_3 противоправною та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.04.2007 по вересень 2008р.р. в розмірі 1650,93 гривень, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » № 2195-15, в редакції, яка діяла в цей період у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.13).

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України м.Красноармійська Донецької області у судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представників (а.с.11-14). На адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дійсно виплачується замість пенсії , підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Чоловік позивачки ОСОБА_4, який помер 07.09.2008р. був дитиною війни. Відповідно до вимог ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї, у випадках, визначених цим законом. Таким чином, представник відповідача вважає, що право на отримання пенсійних виплат має особистий характер, оскільки має забезпечити наявність засобів для існування для конкретної особи та не може передаватись правонаступникам. Також, відповідно до ст. 1219 Цивільного кодексу України, до складу спадщини не входять права та обов»язки, що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу та інші виплати, встановлені законом. На підставі викладеного, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності справи, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, який помер 07.09.2008р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 322765 виданого 08.09.2008р., а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 331877 виданого 20.12.1975р. (а.с. 7-9).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., що набрав чинності 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст. 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї, у випадках, визначених цим законом.

Суд вважає, що право на отримання пенсійних виплат має особистий характер, оскільки має забезпечити наявність засобів для існування для конкретної особи та не може передаватись правонаступникам.

Відповідно до ст. 1219 Цивільного кодексу України, до складу спадщини не входять права та обов»язки, що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу та інші виплати, встановлені законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 25, 1219 ЦК України, ст. 8,22. 55, 95 Конституції України, ст. 15, , 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсягу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: