Кузнецовський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Корнійчук Ю.М.,

- позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 1993 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №11. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №498256, виданим відділом ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 19 січня 1993 року. Від цього шлюбу 28 квітня 1993 року у сторін народився син - ОСОБА_3, який на теперішній час є неповнолітньою дитиною, що підтверджується свідоцтвом про народження серії Ш-ГЮ №356207, виданим відділом ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 11 травня 1993 року.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що спільне життя із чоловіком не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивачка вважає неможливим подальше спільне сімейне життя із ОСОБА_2, оскільки останній не піклується про створення нормальних сімейних відносин між подружжям, не приймає участі у веденні домашнього господарства та зловживає алкогольними напоями. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, так як примирення сторін є неможливим, а неповнолітню дитину позивачка просить суд залишити їй на виховання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги і просила суд задоволити позов. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що протягом останніх трьох років сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою, хоча проживають в одній квартирі. Відповідач зловживає алкогольними напоями і часто вчиняє в сім'ї сварки і дебоші. Примирення подружжя не відбулося. Позивачка не бажає спільно проживати із відповідачем однією сім'єю, тому просить суд розірвати шлюб.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивачки, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.І ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що тривалий час сторони фактично сімейно-шлюбних відносин між собою не підтримують. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага.

Із пояснень позивачки слідує, що між подружжям часто виникають сварки і непорозуміння. На теперішній час сторони не помирилися.

Отже, судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім'єю позивачка не бажає,, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч.ч.І, 4 ст.55 СК України передбачають, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.З, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

Враховуючи наведене, керуючись ч.І ст.24, ч.ч.І, 4 ст.55, ч.ч.З, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.З ст.105, ч.І ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.ч.І, 3 ст.88, ч.З ст.208, ч.ч.І, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.І ст.218, ч.ч.І-З ст.222, ч.І ст.223, ч.І ст.224, ст.ст.225-228, ч.2 ст.232, ч.І ст.233, ч.І ст.294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 19 січня 1993 року, актовий запис за №11, - розірвати.

Неповнолітню дитину сторін - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання його матері - ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави державне мито (судовий збір) в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану на підставі п.18 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року №7-93.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Заяву про апеляційне оскарження заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя О.І.Горегляд