ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-228/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" жовтня 2010 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі :

головуючого-судді Костенко В.В.

при секретарі Соломатіної О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача УЖКГ ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради, Комунального житлового підприємства № 8, Комунального житлового підприємства № 11, треті особи без самостійних вимог Закрите акціонерне товариство „ ОТП Банк , ОСОБА_8, ОСОБА_9, Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про визнання розпорядження про приватизацію житла та свідоцтва про право власності на житло недійсними та скасування їх, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2009 року позивач ОСОБА_6, звернувся до суду із первинним позовом, ухвалою суду від 08.04.2009 року його позовні вимоги були розєднані в самостійні провадження. В даній справі залишені до розгляду вимоги щодо визнання розпорядження про приватизацію житла та свідоцтва про право власності на житло недійсними та скасування їх. Уточнивши заявлені позовні вимоги 06.04.2009 року, позивач ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що з моменту отримання його батьками квартири АДРЕСА_1 був зареєстрований в ній. У 1988 році він поступив на навчання у Ташкентське вище танкове командне ордену Леніна ім. Маршала бронетанкових військ Рибалка вчилище . Під час навчання в училищі на військових зборах у 1991 році з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого, він став інвалідом 1-ої групи- безстроково, т.я. в нього були ампутовані на рівні стегон обидві ноги. Він тривалий час лікувався у воєнних шпиталях Узбекистану, закінчив училище. Повернувшись до дому став проживати із своєю матірю - відповідачкою по справі ОСОБА_7 за вищеназваною адресою, оскільки відповідно із висновком ВКК № 225 від 05.09.2000 року Першої міської лікарні потребує постійного догляду. У лютому 2009 року йому стало відомо, що квартира, в якій він з матірю мешкають описана та арештована державним виконавцем Дзержинського ВДВС Криворізького міського управління юстиції на виконання договору іпотеки від 22.12.2006 року, укладеного між ЗАТ „ ОТП Банк та ОСОБА_7 на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором боржника ОСОБА_8 У подальшому він зясував, що його мати, скориставшись тим, що він тимчасово, на період навчання, був виписаний із квартири, приватизувала житло без його відома та згоди.

Позивач вважає, що діями відповідача ОСОБА_7, а також відповідачів КЖП № № 8 і 11 та УЖКГ виконкому Криворізької міської ради при вирішенні питання про приватизацію житла були порушені його житлові права, оскільки за особами , на період їх навчання зберігається житлове приміщення. Позивач просить визнати розпорядження виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 05.11.1996 року № Дз-911 недійсним та скасувати, а також визнати свідоцтво про право власності на житло від 11.12.1996 року № Дз- 883, видане виконкомом міської ради народних депутатів на імя ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2 недійсним та скасувати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6- ОСОБА_2 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки для здійснення приватизації , згідно до діючого законодавства , необхідна згода всіх членів сімї та наявність вільного волевиявлення всіх учасників приватизації. Квартира отримувалась сімєю , у тому числі право на житло мав та має позивач, якій навчався у Ташкентському воєнному училищі, став інвалідом 1 групи, потребує сторонньої допомоги. Йому і так складно самостійно адаптуватися до змінених умов життя, а внаслідок спільних неправомірних дій відповідачів, він опинився під загрозою втратити житло. Згоду на приватизацію квартири на імя матері він не давав. Таким чином, приватизація житла була проведена відповідачами незаконно і підлягає скасуванню, а також підлягає скасуванню видане на підставі незаконного розпорядження про приватизацію свідоцтво про право власності на житло на ім.я ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_7- ОСОБА_4 позовні вимоги визнала в повному обсязі і пояснила, що дійсно приватизувала квартиру без відома та згоди сина. На той час він вже був інвалідом , але вона вважала, що ці обставини потягнуть додаткові проблеми у оформленні документів, тому своєчасно не вирішила питання із поновленням сина на реєстраційному обліку у квартирі.

Представник УЖКГ виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5 пояснила, що первинні документи на приватизацію оформлювалися КЖП № 11. При здійсненні приватизації УЖКГ перевіряє наявність повного пакету необхідних для приватизації документів, але до їх компетенції не входить перевірка справжності підписів громадян, кількість фактично мешкаючих у квартирі громадян , тощо . Просила відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідачів КЖП № 8 та КЖП № 11 у судове засідання не зявились, а також не зявились треті особи : ЗАТ „ ОТП Банк , ОСОБА_8, ОСОБА_9, Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватні нотаріуси ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судового виклику. Від третіх осіб ОСОБА_8 та Дзержинського ВДВС надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд проводить розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що 11.12.1996 року УЖКГ виконкому Криворізької міської ради народних депутатів було видано свідоцтво № дз 883 про право власності на житло- квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_7 ( а.с. 12).

Як убачається із матеріалів приватизаційної справи, спірна приватизація житла була здійснена на підставі заяви наймача ОСОБА_7, яка зазначила, що не має інших членів сімї , що мають право на приватизацію житла. Підпис заявника був засвідчений 21.10.1996 року начальником КЖП № 11 Деменською. Згідно довідки цього ж КЖП від 21.10.1996 року крім ОСОБА_7 інші особи на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_3 не перебувають.

Між тим, згідно із довідкою , виданою 30.03.2009 року КЖП № 8 за №100 , ОСОБА_6 був прописаний за адресою: АДРЕСА_3 з 15.04.1988 року, по досягненню 16 річного віку. 21.04.1989 року виписаний у звязку із вступом до військового училища м. Ташкент. Реєстрація за даною адресою поновлена з 20.10.1998 року ( а.с.56).

Під час навчання , внаслідок нещасного випадку, позивач ОСОБА_6 став інвалідом 1-ої групи, в нього ампутовані обидві ноги на рівні стегна. Факт інвалідності підтверджений посвідченням серії Б № 008310 , виданого 12.11.1998 року ( а.с.8), а обставини її отримання в період навчання у військовому училищі свідоцтвом про хворобу від 14.01.1992 року 340 окружного воєнного Краснознаменого шпиталя ( а.с.7).

Позивач ОСОБА_6 тривалий час проходив лікування та реабілітаційні заходи у воєнних шпиталях Узбекістана, неодноразово оперувався, про що свідчать виписки із медичних епікризів ( а.с. 71-74) за 1992- 1997 роки. В останній раз після чергової операції був виписаний із шпиталю 24.07.1997 року.

Згідно виписки з протоколу № 225 від 05.09.2000 року ОСОБА_6 потребує стороннього догляду ( а.с.9), тобто йому складно внаслідок отриманої травми самостійно прилаштовуватись до звичного для більшості людей риму життя, без допомоги він не може вирішувати побутові проблеми, здійснювати свій соціальний захист. У звязку із проходженням тривалого лікування поза межами України, він не міг своєчасно після закінчення навчання поновити свій реєстраційний облік на житловій площі , на проживання у якій він має право з дитинства.

Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу Української РСР збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами відбувається у випадку: тимчасового виїзду з постійного місця проживання у звязку із навчанням.

Як убачається із вищеназваної довідки КЖП № 8 за № 100 позивач ОСОБА_6 був знятий з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_4 за підставами вибуття для навчання у Ташкентське військове училище.

На підставі ст.ст. 7,8 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду передача займаних квартир у власність здійснюється на підставі особистого бажання громадянина та за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло.

Таким чином, при здійсненні приватизації , відповідачі повинні були перевірити : чи закінчив навчання ОСОБА_6 та чи відпали передбачені законом підстави збереження за ним житла, як за тимчасово відсутнім. Відповідач ОСОБА_7, достовірно знаючи на час здійснення приватизації, що її син під час навчання у військовому училищі отримав травму, внаслідок якої не може самостійно вільно пересуватися , потребує сторонньої допомоги та тривалого лікування, скрила ці обставини від органу приватизації, не вжила заходів до поновлення житлових прав ОСОБА_6 , а навпаки порушила конституційні права інваліда 1-ої групи, приватизувавши квартиру тільки на своє ім.я.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приватизація квартири, яка знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, за адресою: АДРЕСА_3 проведена неправомірно і розпорядження виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 05.11.1996 року № Дз-911, а також свідоцтво про право власності на житло від 11.12.1996 року № Дз 883, видане виконкомом міської ради народних депутатів на імя ОСОБА_7 на вищеназвану квартиру підлягають скасуванню.

Між тим, не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання вищеназваних документів недійсними за наступними підставами.

Згідно із вимогами ЦК України, а також розясненнями Верховного Суду України поняття „ недійсність не може застосовуватись до документів, якими оформлюється право. Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити рішення органів державної влади; свідоцтва ( про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, тощо), отже правові підстави про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло з мотивів невідповідності правочину закону на підставі ст.48 ЦК України ( в редакції 1963 року ) відсутні і у задоволенні цієї вимоги повинно бути відмовлено.

Також суд вважає, що у позові до КЖП № 8 повинно бути також відмовлено, оскільки , як убачається із матеріалів приватизаційної справи, оформленням документів для приватизації займалося КЖП № 11, доказів того що цей відовідач є його правонаступником , тощо суду не надано.

Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідачі УЖКГ та КЖП № 11 є комунальними органами, фінансуються із місцевого бюджету, мають обмежений кошторис, суд на підставі ст. 82 ЦПК України звільняє їх від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення та стягує їх з відповідача ОСОБА_7 на користь держави, оскільки позивач ОСОБА_6, як інвалід 1-ої групи звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.71 ЖК України, ст.7, 8 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду, ст.ст. ст.ст.3, 11,60,82,88, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради, Комунального житлового підприємства № 8, Комунального житлового підприємства № 11, треті особи без самостійних вимог Закрите акціонерне товариство „ ОТП Банк , ОСОБА_8, ОСОБА_9, Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про визнання розпорядження про приватизацію житла та свідоцтва про право власності на житло недійсними та скасування їх задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради від 05.11.1996 року № Дз 911 та видане на підставі цього розпорядження свідоцтво про право власності на житло № Дз 883 від11.12.1996 року, згідно з яким квартира АДРЕСА_5 передана безоплатно у власність гр.ОСОБА_7 .

Звільнити Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради та КЖП № 11 від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерки, яка мешкає за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Іллічевська 74/264 на користь держави судовий збір в сумі 8 грн.50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні , у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 26.10.2010 року.

Суддя: В. В. Костенко