Справа № 2- 600/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» лютого 2010 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Махоня Н.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

відовідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Виконком Тернівської районної у місті ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, який проживає окремо від дитини,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2008 р. ОСОБА_3 звернувшись до суду з позовом до матері дитини ОСОБА_4 просить усунути для нього перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити спосіб участі у вихованні сина з 09.00 год. до 20.00 год. Два дні на тиждень, згідно графіку його роботи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого сплачує аліменти. В звязку з тим, що відповідач перешкоджала йому спілкуватися з сином, він був змушений у лютому 2007 року звернутися у Раду опіку Тернівського виконкому і рішенням від 21.11.2007 року був затверджений спосіб його участі у вихованні сина - два дні на тиждень з 10.00 до 13.00 годин згідно графіку його роботи. Але і після такого рішення відповідач перешкоджає його участі у вихованні дитини, тобто не дозволяє йому зустрічатися з дитиною.

Своїми протиправними діями відповідач завдала йому моральну шкоду , так як він був позбавлений можливості спілкування з сином, що в свою чергу викликало у нього дискомфорт, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, моральну шкоду він оцінює в 3000,0 грн., яку просить стягнути у свою користь, а також послуги ЮК в сумі 900 грн, судовий збір в сумі 8,50 та витрати ІТЗ 7,5 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, вказує що відповідач з сином проживала ІНФОРМАЦІЯ_3, він неодноразово приходив до дитина, але йому не відчиняли навіть двері, що можуть підтвердити свідки..

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, так як перешкод у спілкуванні позивачу з дитиною з її боку не було і вона не заперечує, щоб позивач відвідував і спілкувався з дитиною. Якщо вона і заперечувала іноді проти їх спілкування, то тільки або під час хвороби дитини, або в часи, які не були встановлені рішенням виконкому. Позивач відвідував дитину за місцем її проживання і в час який вказано у рішенні ради опіки, про що розписувався у зошиті відвідувань, але потім його стали не влаштовувати зазначені часи і він став вимагати брати дитину до себе додому і саме в той час який влаштовував тільки його. Але такі вимоги задовольнити вона не могла, так як дитина постійно хворіє, йому потрібен був постійний догляд та лікування. Відповідач приходив до дитини в той час коли вона саме хворіла на застуду та мала підвищену температуру. Згідно довідки комунального закладу «Міська лікарня №7» син ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку. Здоров'ям дитини він не цікавився, не міг зрозуміти, що дитина хвора і на час відвідувань не завжди йому можливі гуляння за межами будинку. Син ОСОБА_6 з 04.06.2007 року відвідує дошкільний заклад №215, тому відвідувати дитину протягом робочого тижня у зазначений у рішенні ради опіки час не можливо, а лише у вихідні дні.

Третя особа - виконком Тернівської районної у місті ради просить розглянути справу без участі їх представника та не заперечує про визначення способу участі у вихованні дитини відповідно до рішення виконкому від 21.11.2007 року, а саме два дні на тиждень з 10.00 до 13.00 годин згідно графіка роботи позивача. (а.с.28).

Вислухавши сторони, їх представників, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в позові необхідно відмовити за наступними підставами.

Згідно ст.ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, що відповідач ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю ОСОБА_4 по вул. Федоренко 4-40 в м. Кривому Розі.

Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 21.11.2007 року № 860 затверджено спосіб участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків , хто проживає окремо від неї, стосовно зустрічей батька, ОСОБА_11 з малолітнім сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, два дні на тиждень з 10.00 до 13.00 годин, (згідно графіку роботи батька) (а.с.9).

Згідно довідок дитина з 15.05.2006 року перебуває на диспансерному обліку с діагнозом хвороба серця та лівої нижньої кінцівки, а також відвідує з 04.06.2007 року Комунальний дошкільний навчальний дитячий заклад № 215(а.с.62,63,64).

Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив твердження позивача, що відповідач намагався зустрітися з дитиною, але йому в цьому було відмовлено, в звязку з чим і коли саме це було конкретно він пояснити не може.

Із пояснень свідка ОСОБА_8, який також був допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача, зясовано, що два роки тому він був запрошений позивачем відвідати разом з ним його сина, так як йому неодноразово відмовляли в спілкуванні з дитиною. Перед днем народження дитини вони прийшли до відповідача, але що сказала відповідач і чому вона відмовила в спілкуванні з сином він не памятає.

Свідок ОСОБА_9 також пояснив, що на прохання позивача, разом з ним пішли відвідати його сина, вони прийшли до будинку де проживала на той час відповідач, позивач зайшов у будинок, а він залишився чекати на вулиці, через кілька хвилин ОСОБА_3 вийшов і сказав, що йому не дали поспілкуватися з сином. Чому йому було відмовлено у спілкуванні з сином свідку не відомо. Також через деякий час, конкретно дати він також не памятає, він разом з позивачем зустріли відповідачку на зупинці «Восход» , яка гуляла з дитиною. Дитина була в колясці і коли позивач хотів поспілкуватися з дитиною, то відповідач відсторонила його від коляски.

Допитаний за ініціативою відповідача, свідок ОСОБА_10 пояснив, що був присутнім, як два роки тому, конкретної дати не памятає, позивач прийшов за місцем проживання відповідача і став вимагати, щоб йому дали взяти дитину з собою, а коли йому було відмовлено в звязку з хворобою дитини, то вчинив сварку.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає, що суду не надано доказів про перешкоди позивачу з боку відповідача у спілкуванні та вихованні дитини, а саме, що факти відмови позивача у спілкуванні з дитиною, про які стверджують свідки, були саме у часи, встановлені рішенням Виконкому Тернівської районної ради № 860 з 10.00 до 13.00 години, або не під час хвороби дитини, як це стверджує відповідач.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 не змогли назвати причину відмови відповідача у спілкуванні з дитиною позивачу, а свідок ОСОБА_9 взагалі не був присутній при відмові відповідача, так як залишився чекати позивача на вулиці, коли той відвідував дитину і знає про відмову лише з його слів.

Разом з тим на підтвердження своїх пояснень відповідачем був наданий зошит, який був оглянутий в судовому засіданні і в якому відмічалися дні і часи спілкування батька з дитиною за період з 07.11.2007 року по 09.01.2008 року, що підтверджується особистим підписом позивача і не заперечується ним в судовому засіданні.

З оглянутої в судовому засіданні медичної карти дитини ОСОБА_12, встановлено, що дитина хворіла з 19.11.2007 року по 27.11.2007 року, з 09.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 11.03.2008 року по 26.03.2008 року, з 22.04.2008 року по 03.05.2008 року.

В той же час свідок ОСОБА_10, підтвердив факт відмови позивачу у спілкуванні з дитиною за межами будинку відповідачем у звязку з хворобою дитини.

Таким чином суд вважає, що відповідач не створювала перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, а ті відмови у спілкуванні з дитиною з її боку і на які посилається ОСОБА_11 як на підставу своїх вимог, були тільки для захисту інтересів та здоров`я дитини, а тому право позивача на спілкування з дитиною порушено не було.

Враховуючи вік дитини, його стан здоров`я, режим перебування у дитячому комунальному закладі, суд вважає необхідним залишити порядок спілкування позивача з дитиною встановлений рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 860 від 21.11.2007 року, а саме з 10.00 до 13.00 години два дні на тиждень (згідно графіку роботи батька) і відмовити позивачеві у сумісному відпочинку і відвіданні дитиною його місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно з 09.00 до 20.00 години два дні на тиждень (згідно графіка його роботи).

Враховуючи викладене , не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в звязку з порушенням його прав у спілкуванні з дитиною.

Крім того згідно до ч.4 ст. 157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Той із батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобовязаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Таким чином підставою для стягнення моральної шкоди може бути тільки ухилення від виконання договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків, який сторонами не укладався, а тому в частині позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. необхідно відмовити.

На підставі ст.ст.257, 263, 157,159 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10,27,31,60, 61, 79,81,88, 209 ч.3, 212-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Виконком Тернівської районної у місті ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, який проживає окремо від дитини відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: